title: Direktiva Komisije 2008/43/EZ od 4. travnja 2008. o uspostavljanju sustava za identifikaciju i sljedivost eksploziva za civilnu uporabu u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 58

               HR

               Službeni list Europske unije

               206

         32008L0043

               L 094/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 2008/43/EZ
   od 4. travnja 2008.
   o uspostavljanju sustava za identifikaciju i sljedivost eksploziva za civilnu uporabu u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 93/15/EEZ od 5. travnja 1993. o usklađivanju odredaba u vezi sa stavljanjem eksploziva za civilnu uporabu na tržište i njihovim nadzorom (1), a posebno drugu rečenicu drugog stavka njezinog članka 14.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 93/15/EEZ određuje pravila za sigurno stavljanje u promet eksploziva na tržište Zajednice.

               (2)

               Kako je navedeno u toj Direktivi, neophodno je osigurati da poduzeća koje se bave eksplozivima imaju sustav slijeđenja kretanja eksploziva kako bi se, u svakom trenutku, mogli identificirati oni koji posjeduju eksplozive.

               (3)

               Jedinstvena identifikacijska oznaka eksploziva je važna za vođenje pravilne i potpune evidencije o eksplozivima u svim fazama lanca nabave. To mora omogućiti identifikaciju i sljedivost eksploziva od mjesta njegove proizvodnje i prvog stavljanja na tržište do konačnog korisnika i njegove uporabe kako bi se spriječila zlouporaba i krađa, te pomoglo organima gonjenja pri slijeđenju kretanja izgubljenih ili ukradenih eksploziva.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora osnovanog sukladno članku 13. stavku 1. Direktive 93/15/EEZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE 1.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Predmet
   Ova Direktiva uspostavlja usklađen sustav jedinstvene identifikacije i sljedivosti eksploziva za civilnu uporabu.
   Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               eksplozive koji su prevezeni i dobavljeni u nezapakiranom stanju ili vozilima sa sustavom crpki za izravno punjenje minske bušotine;

               (b)

               eksplozive proizvedene na mjestu miniranja (in situ proizvodnja) i odmah po izradi dozirane u minsku bušotinu;

               (c)

               streljiva.

         POGLAVLJE 2.

      OZNAČIVANJE PROIZVODA

   Članak 3.
   Jedinstvena identifikacijska oznaka
   1.   Države članice će osigurati da poduzeća registrirana za proizvodnju ili uvoz eksploziva i sklapanje detonatora identificiraju eksploziv i sve njegove najmanje pakirane jedinice koristeći jedinstven način označivanja.
   Ako je eksploziv predmet daljnjeg proizvodnog procesa, proizvođači neće biti dužni dodijeliti novu identifikacijsku oznaku, osim ako originalna identifikacijska oznaka više nije jasno vidljiva sukladno članku 4.
   2.   Stavak 1. se ne primjenjuje ako je eksploziv proizveden za izvoz i označen sukladno propisima zemlje uvoznice, te je omogućeno praćenje eksploziva.
   3.   Identifikacijska oznaka obuhvaća elemente opisane u Prilogu.
   4.   Nadležno tijelo države članice u kojoj je uspostavljen će dodijeliti troznamenkastu oznaku svakom proizvodnom pogonu.
   5.   Ako je proizvodni pogon smješten izvan Zajednice i proizvođač je registriran u Zajednici, proizvođač će zatražiti od nadležnog tijela države uvoznice dodjelu oznake za taj proizvodni pogon.
   Ako je proizvodni pogon smješten izvan Zajednice i proizvođač nije registriran u Zajednici, uvoznik eksploziva mora kontaktirati nadležno tijelo države uvoznice kako bi se tom proizvođaču dodijelila oznaka.
   6.   Države članice će osigurati da dobavljači koji prepakiravaju eksplozive opreme odgovarajućom identifikacijskom oznakom eksploziv i najmanju ambalažnu jedinicu.
   Članak 4.
   Označivanje i pričvršćivanje
   Identifikacijska oznaka se stavlja ili pričvršćuje na predmetni proizvod tako da je neizbrisiva i jasno čitljiva.
   Članak 5.
   Eksplozivi u patronama i plastičnim vrećicama
   Identifikacijska oznaka za eksplozive u patronama i plastičnim vrećicama nalazi se na samoljepljivoj etiketi ili izravno se otiskuje na svaku patronu ili vrećicu. Pripadajuća etiketa se lijepi na svaki sanduk s patronama.
   Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakoj patroni ili vrećici kao i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s patronama.
   Članak 6.
   Dvokomponentni eksplozivi
   Za upakirane dvokomponentne eksplozive jedinstvena identifikacijska oznaka nalazi se na samoljepljivoj etiketi ili se izravno otiskuje na svako najmanje pakiranje koje sadrži dvije komponente.
   Članak 7.
   Detonatorske kapisle i upaljači
   Za detonatorske kapisle i upaljače jedinstvena identifikacijska oznaka nalazi se na samoljepljivoj etiketi ili se izravno otiskuje na svako tijelo (košuljicu) kapisle ili detonatora. Pripadajuća etiketa se lijepi na svaki sanduk s detonatorima.
   Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakoj kapisli ili detonatoru i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s kapislama ili detonatorima.
   Članak 8.
   Električni, neelektrični i elektronski detonatori
   Za električne, neelektrične i elektronske detonatore jedinstvena identifikacijska oznaka nalazi se na samoljepljivoj etiketi na žicama ili tubi, ili se lijepi ili otiskuje na svako tijelo detonatora. Pripadajuća etiketa se lijepi na svaki sanduk s detonatorima.
   Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakom detonatoru i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s detonatorima.
   Članak 9.
   Kapisle i pojačnici (busteri)
   Za upaljače i pojačnike (bustere) identifikacijska oznaka će biti sadržana na samoljepljivoj etiketi ili izravno tiskana na upaljaču ili pojačniku. Pripadajuća etiketa se lijepi na svaki sanduk s upaljačima ili pojačnicima.
   Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakom upaljaču ili pojačniku (busteru) i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s upaljačima ili pojačnicima.
   Članak 10.
   Detonirajući štapini i sporogoreći štapini
   Za detonirajuće štapine i sporogoreće štapine identifikacijska oznaka će biti sadržana na nalijepljenoj etiketi ili izravno otisnuta na kolut. Oznaka se može nalaziti na svakom petom dužnom metru plastičnog omotača štapina ili plastičnom razvučenom sloju ispod vanjskog vlakna štapina. Pripadajuća etiketa se nalazi na svakom sanduku s detonirajućim ili sporogorećim štapinom.
   Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku umetnutu između štapina i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku sa štapinima.
   Članak 11.
   Eksploziv pakiran u spremnike oblika limenke ili bubnja
   Za eksploziv pakiran u spremnike oblika limenke ili bubnja, identifikacijska oznaka se nalazi na nalijepljenoj etiketi ili je izravno otisnuta na limenku ili bubanj.
   Osim toga, poduzeće može koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na navedenim spremnicima.
   Članak 12.
   Kopije originalnih etiketa
   Poduzeća mogu na eksplozive namijenjene njihovim strankama staviti samoljepljive uklonjive kopije originalnih etiketa. Te kopije moraju biti vidljivo označene tako da se zna da se radi o kopijama originala kako bi se spriječila zlouporaba.
   POGLAVLJE 3.

      PRIKUPLJANJE PODATAKA I VOĐENJE EVIDENCIJE

   Članak 13.
   Prikupljanje podataka
   1.   Države članice će osigurati da poduzeća registrirana za proizvodnju i trgovinu eksplozivima uspostave sustav prikupljanja podataka o eksplozivima, uključujući i identifikacijske oznake, prateći eksplozive od proizvodnje do konačne uporabe (utroška) i tijekom njihova cjelokupnog životnog vijeka.
   2.   Sustav prikupljanja podataka će omogućiti poduzećima vođenje evidencije o eksplozivima tako da se posjednici eksploziva mogu pratiti i identificirati u svakom trenutku.
   3.   Države članice će osigurati čuvanje i održavanje baze podataka o identifikacijskim oznakama eksploziva u razdoblju od 10 godina nakon isporuke ili nakon kraja životnog vijeka eksploziva, čak i u slučaju da poduzeća prestanu poslovati.
   Članak 14.
   Obveze poduzeća
   Poduzeća za proizvodnju i promet eksplozivima imaju sljedeće obveze:

               (a)

               čuvati zapise o identifikacijskim oznakama eksploziva, zajedno s informacijama o vrsti eksploziva kao i o tvrtki ili osobi kojoj je eksploziv isporučen, radi lakšeg nadzora;

               (b)

               vođenje evidencije o mjestu skladištenja eksploziva koji je u vlasništvu poduzeća do trenutka uporabe (utroška) ili isporuke drugim korisnicima;

               (c)

               u redovitim intervalima vršiti provjere baze podataka kako bi se osigurala učinkovitost i točnost unesenih podataka;

               (d)

               čuvati i održavati bazu podataka s jedinstvenim identifikacijskim oznakama u razdoblju sukladno stavku 3. članka 13.;

               (e)

               zaštititi bazu podataka od slučajne ili namjerne štete ili uništenja;

               (f)

               na zahtjev nadležnog tijela izvješćivati o informacijama vezanim za podrijetlo i smještaj eksploziva tijekom životnog vijeka i cjelokupnog lanca nabave;

               (g)

               dostaviti nadležnom tijelu države članice podatke o osobi nadležnoj za davanje podataka opisanih u točki (f) izvan radnog vremena.

         U svrhu provedbe radnji iz točke (d), poduzeće će u slučaju da je eksploziv proizveden ili uvezen prije dana iz članka 15. stavka 1. voditi i održavati bazu podataka sukladno važećim nacionalnim propisima.
   POGLAVLJE 4.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 15.
   Prijenos u nacionalno zakonodavstvo
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 5. travnja 2009. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   One primjenjuju te odredbe od 5. travnja 2012.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva
   Članak 16.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu trećega dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 17.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. travnja 2008.

            Za Komisiju

         Gunter VERHEUGEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 121, 15.5.1993., str. 20. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      PRILOG
      Jedinstvena identifikacijska oznaka uključuje:

                  1.

                  čitljiv dio identifikacijske oznake koji sadrži sljedeće:

                              (a)

                              naziv proizvođača;

                              (b)

                              slovno-brojčanu oznaku koja sadrži:

                                          i.

                                          dva slova koja označuju državu članicu (mjesto proizvodnje ili uvoza na tržište Zajednice, npr. AT = Austrija);

                                          ii.

                                          tri znamenke koje označuju proizvodni pogon (propisuju ih nacionalna tijela);

                                          iii.

                                          jedinstvenu oznaku proizvoda i logističke informacije koje određuje proizvođač;

                  2.

                  elektronički čitljivu identifikaciju u obliku bar koda i/ili matričnog koda, koji se izravno odnosi na slovno-brojčanu identifikacijsku oznaku.
                  Primjer:

                  3.

                  Za proizvode koji su premali da se na njih pričvrsti jedinstvena oznaka proizvoda i logističke informacije koje određuje proizvođač, informacije iz 1.(b)(i), 1.(b)(ii) i 2. smatraju se dostatnim.


title: Direktiva Komisije 2011/100/EU od 20. prosinca 2011. o izmjeni Direktive 98/79/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 015

               HR

               Službeni list Europske unije

               299

         32011L0100

               L 341/50

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.12.2011.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2011/100/EU
   od 20. prosinca 2011.
   o izmjeni Direktive 98/79/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 98/79/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. listopada 1998. o in vitro dijagnostičkim medicinskim proizvodima (1), a posebno njezin članak 14.,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Direktive 98/79/EZ, Ujedinjena Kraljevina zatražila je da Komisija poduzme mjere da se probe na „varijantu Creutzfeldt-Jakobove bolesti” (vCJD) dodaju na popis A Priloga II. toj Direktivi.

               (2)

               Kako bi se osigurala najviša razina zaštite zdravlja i osiguralo da obaviještena tijela verificiraju usklađenost proba na vCJD s osnovnim zahtjevima navedenim u Prilogu I. Direktivi 98/79/EZ, probe na vCJD za probir krvi, dijagnozu i potvrdu trebalo bi dodati na popis A Priloga II. Direktivi 98/79/EZ.

               (3)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 6. stavkom 2. Direktive Vijeća 90/385/EEZ (2) i spomenutog u članku 7. stavku 1. Direktive 98/79/EZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog II. Direktivi 98/79/EZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. lipnja 2012. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   Države članice primjenjuju te odredbe od 1. srpnja 2012.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2011.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 331, 7.12.1998., str. 1.

      (2)  SL L 189, 20.7.1990., str. 17.
   PRILOG
   Sljedeća alineja dodaje se na kraj popisa A Priloga II. Direktivi 98/79/EZ:

               „—

               probe na varijantu Creutzfeldt-Jakobove bolesti (vCJD) za probir krvi, dijagnozu i potvrdu.”


title: Direktiva Vijeća 2011/97/EU od 5. prosinca 2011. o izmjeni Direktive 1999/31/EZ u pogledu posebnih kriterija za skladištenje elementarne žive koja se smatra otpadom

text:
               15/Sv. 34

               HR

               Službeni list Europske unije

               186

         32011L0097

               L 328/49

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 2011/97/EU
   od 5. prosinca 2011.
   o izmjeni Direktive 1999/31/EZ u pogledu posebnih kriterija za skladištenje elementarne žive koja se smatra otpadom
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1102/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o zabrani izvoza elementarne žive i određenih živinih spojeva i smjesa i o sigurnom skladištenju elementarne žive (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3., kao i Direktivu Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (2), a posebno njezin članak 16.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Odstupajući od odredaba članka 5. stavka 3. točke (a) Direktive 1999/31/EZ, Uredbom (EZ) br. 1102/2008 se određuje da je elementarnu živu koja se smatra otpadom moguće privremeno skladištiti u odgovarajućim zatvorenim spremnicima više od godinu dana ili trajno skladištiti na određenim vrstama odlagališta.

               (2)

               Skladištenje elementarne žive koja se smatra otpadom već je uređeno zakonodavstvom Unije o gospodarenju otpadom.

               (3)

               Skladištenje elementarne žive koja se smatra otpadom u razdoblju do godinu dana podložno je zahtjevima za dobivanje dozvole iz članka 23. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu (3).

               (4)

               Direktiva 1999/31/EZ i Odluka Vijeća 2003/33/EZ od 19. prosinca 2002. o utvrđivanju kriterija i postupaka za prihvat otpada na odlagališta sukladno članku 16. i Prilogu II. Direktivi 1999/31/EZ (4) primjenjuju se na objekte u kojima se skladišti elementarna živa u skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1102/2008 na više od godinu dana.

               (5)

               Pod tim se naročito podrazumijeva da je za sve objekte za skladištenje elementarne žive na više od godinu dana potrebna dozvola u skladu s člancima 7., 8. i 9. Direktive 1999/31/EZ i da takvi objekti podliježu zahtjevima nadzora i praćenja utvrđenima u članku 12. te Direktive, kao i zahtjevima ocjene sigurnosti u skladu s Dodatkom A Odluci 2003/33/EZ u slučaju podzemnog skladištenja.

               (6)

               Uz to, takvi objekti podliježu općim odredbama o vođenju evidencije, kako je utvrđeno u Direktivi 2008/98/EZ.

               (7)

               Uz to, odredbe Direktive Vijeća 96/82/EZ od 9. prosinca 1996. o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari (5) odnose se na objekte za privremeno skladištenja iznad zemlje u skladu s člankom 3. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1102/2008.

               (8)

               Međutim, te se odredbe ne bave u potpunosti sa specifičnim karakteristikama elementarne žive, te su stoga potrebni dodatni zahtjevi.

               (9)

               Ti dodatni zahtjevi moraju uzeti u obzir istraživačke djelatnosti o mogućnostima sigurnog zbrinjavanja, uključujući skrućivanje elementarne žive. Došlo je do napretka u razvoju mogućnosti skrućivanja prihvatljivog za okoliš, no prerano je donijeti odluku o izvedivosti takvih mogućnosti u velikom opsegu.

               (10)

               Potrebne su dodatne procjene dugoročnog ponašanja elementarne žive u podzemnim skladištima kako bi se utvrdili pouzdani i stručno utemeljeni zahtjevi za trajno skladištenje. Stoga se zahtjevi utvrđeni u ovoj Direktivi trebaju ograničiti na privremeno skladištenje te se smatra da su prikladni i da predstavljaju najbolje raspoložive tehnike za sigurno skladištenje elementarne žive za razdoblje do pet godina.

               (11)

               Direktivu 1991/31/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (12)

               Odbor iz članka 16. Direktive 1999/31/EZ nije dao svoje mišljenje. Stoga je primjereno da Vijeće donese ovu Direktivu,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I., II., i III. Direktivi 1999/31/EZ mijenjaju se kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 15. ožujka 2013. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 5. prosinca 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         W. PAWLAK

      (1)  SL L 304, 14.11.2008., str. 75.

      (2)  SL L 182, 16.7.1999., str. 1.

      (3)  SL L 312, 22.11.2008., str. 3.

      (4)  SL L 11, 16.1.2003., str. 27.

      (5)  SL L 10, 14.1.1997., str. 13.
   PRILOG
   Prilozi I., II. i III. Direktivi 1999/31/EZ mijenjaju se kako slijedi:

               1.

               Prilogu I. dodaje se sljedeći odjeljak:
               „8.   Privremeno skladištenje elementarne žive
               Za potrebe privremenog skladištenja elementarne žive na više od godinu dana, primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

                           —

                           Elementarna se živa skladišti odvojeno od ostalog otpada.

                           —

                           Spremnici se skladište u bazenima za sakupljanje otpada s primjerenom zapreminom za količinu skladištene žive, a oni su na odgovarajući način premazani tako da nemaju pukotine i praznine i ne propuštaju metalnu živu.

                           —

                           Prostor za skladištenje ima odgovarajuće umjetne ili prirodne pregrade za zaštitu okoliša od emisija žive i odgovarajuću zapreminu za ukupnu količinu žive koja se skladišti.

                           —

                           Tlo skladišnog prostora pokriveno je sredstvima za brtvljenje otpornim na živu. Osiguran je nagib s taložnikom.

                           —

                           Skladišni je prostor opremljen sustavom za zaštitu od požara.

                           —

                           Skladišni je prostor uređen na način koji omogućuje jednostavan pristup svim spremnicima.”

               2.

               Prilogu II. dodaje se sljedeći odjeljak:
               „6.   Posebni zahtjevi za elementarnu živu
               Za potrebe privremenog skladištenja elementarne žive na više od godinu dana, primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

                           A.

                           Sastav žive
                           Elementarna živa u skladu je sa sljedećim specifikacijama:

                                       —

                                       sadržaj žive veći je od 99,9 % masenog udjela,

                                       —

                                       ne postoje nečistoće koje bi mogle korodirati ugljični ili nehrđajući čelik (npr. otopina dušične kiseline, otopine kloridnih soli).

                           B.

                           Držanje u zatvorenim spremnicima
                           Spremnici za skladištenje elementarne žive otporni su na koroziju i udarce. Stoga se izbjegavaju zavarene posude. Spremnici naročito ispunjavaju sljedeće specifikacije:

                                       —

                                       materijal spremnika: ugljični čelik (ASTM najmanje A36) ili nehrđajući čelik (AISI 304, 316L),

                                       —

                                       spremnici ne propuštaju plinove ili tekućine,

                                       —

                                       vanjski dio spremnika otporan je na uvjete skladištenja,

                                       —

                                       model spremnika uspješno prolazi ispitivanje padom i ispitivanja nepropusnosti kako je opisano u poglavljima 6.1.5.3. i 6.1.5.4. Preporuke UN-a o prijevozu opasnih tvari, Priručniku za ispitivanje i kriterije.

                                 Spremnik se puni do najviše 80 % zapremine kako bi se osigurao dostatni kalo i kako zbog širenja tekućine zbog visoke temperature ne bi došlo do propuštanja ili trajnog izobličenja posude.

                           C.

                           Prihvatni postupci
                           Prihvaćaju se samo spremnici s priloženom potvrdom o sukladnosti sa zahtjevima navedenim u ovom odjeljku.
                           Prihvatni postupci u skladu su sa sljedećim:

                                       —

                                       prihvaća se samo ona metalna živa koja ispunjava u najmanju ruku gore navedene prihvatne kriterije,

                                       —

                                       prije skladištenja obavlja se vizualni pregled spremnika. Ne prihvaćaju se oštećeni, propusni ili korozivni spremnici,

                                       —

                                       spremnici imaju trajnu oznaku (utisnutu), na kojoj se nalazi identifikacijski broj spremnika, materijal izrade, težina praznog spremnika, naziv proizvođača i datum izrade,

                                       —

                                       spremnici imaju trajno pričvršćenu pločicu na kojoj se nalazi identifikacijski broj potvrde.

                           D.

                           Potvrda
                           U potvrdi iz pododjeljka C uključeni su sljedeći elementi:

                                       —

                                       naziv i adresa proizvođača otpada,

                                       —

                                       naziv i adresa osobe odgovorne za punjenje,

                                       —

                                       mjesto i datum punjenja,

                                       —

                                       količina žive,

                                       —

                                       čistoća žive i, prema potrebi, opis nečistoća, uključujući analitičko izvješće,

                                       —

                                       potvrda o korištenju spremnika isključivo za prijevoz/skladištenje žive,

                                       —

                                       identifikacijski brojevi spremnika,

                                       —

                                       eventualne posebne primjedbe.

                                 Potvrde izdaje proizvođač otpada, ili, u njegovoj odsutnosti, osoba koja je odgovorna za gospodarenje tim otpadom.”

               3.

               Prilogu III. dodaje se sljedeći odjeljak:
               „6.   Posebni zahtjevi za metalnu živu
               Za potrebe privremenog skladištenja elementarne žive na više od godinu dana, primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

                           A.

                           Zahtjevi u pogledu praćenja, inspekcijskog pregleda i slučajeva opasnosti
                           U skladišni se prostor ugrađuje sustav za stalno praćenje emisija živine pare s osjetljivošću od najmanje 0,02 mg žive/m3. Senzori se namještaju na tlu i na stropu. To uključuje sustav za optički i zvučni alarm. Sustav se održava svake godine.
                           Ovlaštena osoba vizualno pregledava skladišni prostor i spremnike najmanje jednom mjesečno. Ako se otkrije istjecanje, operater odmah poduzima sve potrebne korake kako bi se izbjegla emisija žive u okoliš i ponovno uspostavilo sigurno skladištenje žive. Smatra se da svako istjecanje prouzrokuju značajne štetne posljedice po okoliš kako je navedeno u članku 12. točki (b).
                           U samom prostoru dostupni su planovi za postupanje u slučaju opasnosti i odgovarajuća zaštitna oprema primjerena rukovanju metalnom živom.

                           B.

                           Vođenje evidencije
                           Svi dokumenti koji sadrže informacije navedene u odjeljku 6. Priloga II. i točki A. ovog odjeljka, uključujući potvrdu koja je priložena uz spremnik, kao i evidencija o smanjivanju zaliha i otpremi elementarne žive nakon njezinog privremenog skladištenja, te o njezinom odredištu i namijenjenoj obradi, čuvaju se najmanje 3 godine nakon završetka skladištenja.”


title: Direktiva 2002/85/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o izmjeni Direktive Vijeća 92/6/EZ o ugradnji i uporabi uređaja za ograničavanje brzine za određene kategorije motornih vozila u Zajednici

text:
                  07/Sv. 20

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  49

            32002L0085

                  L 327/8

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA 2002/85/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 5. studenoga 2002.
      o izmjeni Direktive Vijeća 92/6/EZ o ugradnji i uporabi uređaja za ograničavanje brzine za određene kategorije motornih vozila u Zajednici
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 71.,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
      nakon savjetovanja s Odborom regija,
      u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
      budući da:

                  (1)

                  Sigurnost prometa na cestama i problemi zaštite okoliša povezani s prometom ključni su za osiguravanje održive mobilnosti.

                  (2)

                  Uporaba uređaja za ograničavanje brzine kod kategorija teških teretnih vozila imala je pozitivan učinak na poboljšanje sigurnosti na cesti. Također je doprinijela zaštiti okoliša.

                  (3)

                  Direktiva Vijeća 92/6/EEZ (4) predviđa da se, ovisno o tehničkim mogućnostima i iskustvima država članica, zahtjevi za ugradnju i uporabu uređaja za ograničavanje brzine mogu naknadno proširiti i na laka teretna vozila.

                  (4)

                  Proširenje područja primjene Direktive 92/6/EEZ na vozila mase veće od 3,5 tona konstruirana za prijevoz roba ili putnika bila je jedna od mjera koju je zastupalo Vijeće u svojoj rezoluciji od 26. lipnja 2000. o poboljšanju sigurnosti na cesti (5), u skladu s priopćenjem Komisije od 20. ožujka 2000. o prioritetima sigurnosti na cestama Europske unije.

                  (5)

                  Područje primjene Direktive 92/6/EEZ je potrebno proširiti na motorna vozila kategorije M2, vozila kategorija M3 najveće mase iznad 5 tona, ali ne veće od 10 tona, te vozila kategorije N2.

                  (6)

                  Budući da ciljeve predloženog djelovanja, odnosno uvođenje izmjena u uređenja na razini Zajednice vezana uz ugradnju i uporabu uređaja za ograničavanje brzine za određene kategorije teških motornih vozila, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego ih se, zbog opsega ili učinaka tog djelovanja, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može usvojiti ove mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

                  (7)

                  Direktivu 92/6/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Direktiva 92/6/EZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Članci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
                  „Članak 1.
                  Za potrebe ove Direktive, ‚motorno vozilo’ znači svako vozilo koje se pokreće snagom vlastitog motora koje spada u kategoriju M2, M3, N2 ili N3, namijenjeno za uporabu na cesti te koje ima najmanje četiri kotača i najveću konstrukcijsku brzinu veću od 25 km/h.
                  Smatra se da su kategorije M2, M3, N2 i N3 one definirane u Prilogu II. Direktivi 70/156/EEZ (*).
                  Članak 2.
                  Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se motorna vozila kategorija M2 i M3 iz članka 1. mogu koristiti na cesti samo ako su opremljena uređajem za ograničavanje brzine na takav način da ne mogu premašiti brzinu od 100 kilometara na sat.
                  Vozila kategorije M3 registrirana prije 1. siječnja 2005. s najvećom masom iznad 10 tona mogu i dalje biti opremljena uređajima na kojima je najveća brzina postavljena na 100 kilometara na sat.
                  Članak 3.
                  1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se motorna vozila kategorija N2 i N3 mogu koristiti na cesti samo ako su opremljena uređajem za ograničavanje brzine na takav način da ne mogu premašiti brzinu od 90 kilometara na sat.
                  2.   Države članice ovlaštene su zahtijevati da uređaji za ograničavanje brzine u vozilima registriranima na njihovom državnom području koji su korišteni isključivo za prijevoz opasnih tvari budu postavljeni na takav način da ne mogu premašiti brzinu od 90 kilometara na sat.
                  Članak 4.
                  1.   Za motorna vozila kategorije M3 najveće mase iznad 10 tona i motorna vozila kategorije N3, primjenjuju se članci 2. i 3.:

                              (a)

                              na vozila registrirana od 1. siječnja 1994., od 1. siječnja 1994.;

                              (b)

                              na vozila registrirana između 1. siječnja 1988. i 1. siječnja 1994.:

                                          i.

                                          od 1. siječnja 1995. za vozila korištena i u nacionalnom i međunarodnom prijevozu;

                                          ii.

                                          od 1. siječnja 1996. za vozila korištena samo u nacionalnom prijevozu.

                        2.   Za motorna vozila kategorije M2, vozila kategorije M3 najveće mase iznad 5 tona, ali ne veće od 10 tona, te vozila kategorije N2, primjenjuju se članci 2. i 3. najkasnije:

                              (a)

                              na vozila registrirana od 1. siječnja 2005.;

                              (b)

                              na vozila koja odgovaraju graničnim vrijednostima utvrđenim u Direktivi 88/77/EEZ (**) koja su registrirana između 1. listopada 2001. i 1. siječnja 2005.:

                                          i.

                                          od 1. siječnja 2006. ako je riječ o vozilima koja su korištena za nacionalni i međunarodni prijevoz;

                                          ii.

                                          od 1. siječnja 2007. ako je riječ o vozilima koja su korištena samo za nacionalni prijevoz.

                        3.   U razdoblju ne duljem od tri godine od 1. siječnja 2005., bilo koja država članica smije iz odredbi članaka 2. i 3. izuzeti vozila kategorije M2 i kategorije N2 najveće mase iznad 3,5 tona, ali ne veće od 7,5 tona, evidentirana u nacionalnom registru te koja ne voze na državnom području neke druge države članice.
                  Članak 5.
                  1.   Uređaji za ograničavanje brzine iz članaka 2. i 3. moraju zadovoljiti tehničke zahtjeve utvrđene u Prilogu Direktivi 92/24/EEZ (***). Međutim, sva vozila obuhvaćena ovom Direktivom registrirana prije 1. siječnja 2005. mogu i dalje biti opremljena uređajima za ograničavanje brzine koji ispunjavaju tehničke zahtjeve koje su utvrdila nadležna nacionalna tijela.
                  2.   Servisi ili tijela koja ovlašćuju države članice ugrađuju uređaje za ograničavanje brzine.

                     (*)  Direktiva Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (SL L 42, 23.2.1970., str. 1.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2001/116/EZ (SL L 18, 21.1.2002., str. 1.)."

                     (**)  Direktiva Vijeća 88/77/EEZ od 3. prosinca 1987. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih onečišćivača iz dizelskih motora za uporabu u vozilima (SL L 36, 9.2.1988., str. 33.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2001/27/EZ (SL L 107, 18.4.2001., str. 10.)"

                     (***)  Direktiva Vijeća 92/24/EEZ od 31. ožujka 1992. o uređajima za ograničenje brzine ili sličnim ugrađenim sustavima za ograničenje brzine određenih kategorija motornih vozila (SL L 129, 14.5.1992., str. 154.).”"

                  2.

                  Umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 6.a
                  Kao dio akcijskog programa za sigurnost na cestama za razdoblje od 2002. do 2010., Komisija procjenjuje sigurnost prometa na cestama i posljedice za cestovni promet koje ima prilagođavanje uređaja za ograničavanje brzine koji se rabe u vozilima kategorija M2 i N2 najveće mase od 7,5 tona ili manje na brzine utvrđene ovom Direktivom.
                  Prema potrebi Komisija podnosi odgovarajuće prijedloge.”

            Članak 2.
      Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 2005. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
      Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      Članak 3.
      Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
      Članak 4.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 5. studenoga 2002.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            P. COX

               Za Vijeće

               Predsjednik

            T. PEDERSEN

         (1)  SL C 270 E, 25.9.2001., str. 77.

         (2)  SL C 48, 21.2.2002., str. 47.

         (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 7. veljače 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Zajedničko stajalište Vijeća od 25. lipnja 2002. (SL C 228 E, 25.9.2002., str. 14.) i Odluka Europskog parlamenta od 24. rujna 2002. (još nije objavljena u Službenom listu).

         (4)  SL L 57, 2.3.1992., str. 27.

         (5)  SL C 218, 31.7.2000., str. 1.


title: 82/711/EEZ: Direktiva Vijeća od 18. listopada 1982. o utvrđivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom

text:
               13/Sv. 028

               HR

               Službeni list Europske unije

               23

         31982L0711

               L 297/26

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.10.1982.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 18. listopada 1982.
   o utvrđivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom
   (82/711/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/893/EEZ od 23. studenog 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na materijale i predmete koji dolaze u dodir s hranom (1), a posebno njezin članak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da je člankom 2. Direktive 76/893/EEZ, inter alia, predviđeno da materijali i predmeti ne smiju ispuštati sastojke u hranu u količinama koje bi mogle ugrožavati zdravlje ljudi ili uzrokovati neprihvatljivu promjenu u sastavu hrane;
   budući da je za postizanje tog cilja, u slučaju plastičnih materijala, odgovarajući instrument posebna direktiva u smislu članka 3. Direktive 76/893/EEZ, čija se opća pravila primjenjuju i na predmetni slučaj;
   budući da, s obzirom na složenost problema, Direktiva treba u početku biti ograničena na utvrđivanje osnovnih pravila za provjeru migracije sastojaka; budući da će se daljnjim direktivama, koje treba donijeti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 10. Direktive 76/893/EEZ, utvrditi metode analize potrebne za provjeru takve migracije;
   budući da ova Direktiva ne pokriva sve aspekte plastičnih materijala i predmeta; budući da je stoga potrebno dozvoliti državama članicama da, s jedne strane, ne nametnu pojedinosti za označivanje utvrđene u članku 7. Direktive 76/893/EEZ u skladu sa stavcima 4. i 5. tog članka i, s druge strane, zabrane stavljanje na tržište materijala i predmeta koji, iako su u skladu sa standardima utvrđenim ovom Direktivom, nisu u skladu s nacionalnim odredbama u pogledu drugih mogućih standarda iz članka 3. ili, ako oni ne postoje, s člankom 2. predmetne Direktive;
   budući da, s obzirom na analitičke poteškoće povezane s određivanjem razina migracije u hrani, treba izabrati konvencionalna ispitivanja (tekućine koje mogu simulirati napad na hranu i standardne uvjete ispitivanja), kako bi se što je moguće bolje reproducirali fenomeni migracije koji se mogu pojaviti pri dodiru između predmeta i hrane;
   budući da, ako se naknadno pokaže da takva ispitivanja ne odražavaju stvarno stanje, države članice trebaju biti ovlaštene da ih privremeno izmijene, u očekivanju odluke Zajednice;
   budući da, kod trenutačnog stanja analitičkih tehnika, nije moguće odrediti sve uvjete pod kojima treba provoditi konvencionalna ispitivanja migracije na materijalima i predmetima koji se sastoje od dva ili više slojeva, od kojih se jedan ili više njih ne sastoji isključivo od plastike; budući da naknadno treba donijeti odluku o primjeni ove Direktive na takve materijale i predmete;
   budući da je prilagodba ove Direktive tehničkom napretku provedbena mjera; budući da bi to, radi pojednostavljenja i ubrzanja postupka, trebalo biti u nadležnosti Komisije;
   budući da bi, u svim slučajevima u kojima Vijeće dodjeljuje Komisiji ovlast za provedbu odredbi koje se odnose na plastične materijale i predmete koji dolaze u dodir s hranom, trebalo utvrditi postupak kojim se uspostavlja bliska suradnja između država članica i Komisije u okviru Stalnog odbora za hranu, osnovanog Odlukom 69/414/EEZ (4),
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova je Direktiva posebna direktiva u smislu članka 3. Direktive 76/893/EEZ.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje na plastične materijale i predmete, to jest na materijale i predmete i njihove dijelove:

               (a)

               koji se sastoje isključivo od plastike; ili

               (b)

               koji su sastavljeni od dva ili više slojeva materijala od kojih se svaki sastoji isključivo od plastike, a koji su međusobno povezani nekim adhezivom ili nekim drugim sredstvom;

         koji su, u obliku gotovog proizvoda, namijenjeni dodiru s hranom ili se nalaze u dodiru s hranom i namijenjeni su u tu svrhu.
   3.   Za potrebe ove Direktive „plastika” znači organski makromolekularni spojevi, dobiveni polimerizacijom, polikondenzacijom, poliadicijom ili nekim drugim sličnim procesom iz niskomolekularnih ili kemijskom izmjenom prirodnih makromolekula. Silikoni i drugi slični makromolekularni spojevi se također smatraju plastikom. U takve makromolekularne spojeve mogu se dodavati druge tvari ili materijali.
   Međutim, „plastikom” se ne smatra sljedeće:

               i.

               lakirani ili nelakirani regenerirani celulozni film;

               ii.

               elastomeri i prirodna i sintetička guma;

               iii.

               papir i papirne ploče, bez obzira da li su modificirani plastikom ili ne;

               iv.

               površinski premazi dobiveni iz:

                           —

                           parafinskih voskova uključujući sintetske parafinske voskove i/ili mikrokristalinične voskove,

                           —

                           mješavine voskova navedenih u prvoj alineji, pomiješanih međusobno i/ili s drugom plastikom.

         4.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na materijale i predmete sastavljene od dva ili više slojeva, od kojih se jedan ili više njih ne sastoji isključivo od plastike, čak i ako se onaj koji je namijenjen neposrednom dodiru s hranom sastoji isključivo od plastike.
   Odluka o primjeni ove Direktive na materijale i predmete iz prvog podstavka i o svim prilagodbama Direktive koje bi mogle biti potrebne, donosi se naknadno.
   Članak 2.
   1.   Razina migracije sastojaka materijala i predmeta iz članka 1. u ili na hranu ne smije premašivati granice utvrđene u popisima tvari čija je uporaba odobrena uz izuzeće svih drugih.
   2.   Ako ne postoje metode analize određene u skladu s člankom 9. Direktive 76/893/EEZ koje omogućuju određivanje razine migracije u hranu, ta se razina određuje u modelnim otopinama navedenim u poglavlju I. Priloga.
   3.   Vijeće, koje postupa u skladu s postupkom utvrđenim u članku 100. Ugovora i na prijedlog Komisije, sastavlja popis tvari ili materijala čija je uporaba odobrena uz izuzeće svih drugih i popis modelnih otopina koje treba koristiti za svaku hranu ili skupinu hrane i određuje njihovu koncentraciju.
   Članak 3.
   1.   Provjera migracije u modelnim otopinama provodi se konvencionalnim ispitivanjima migracije, čija su osnovna pravila utvrđena u Prilogu ovoj Direktivi.

               2.

                           (a)

                           Međutim, ako država članica na temelju novih informacija ili ponovne procjene postojećih informacija provedene nakon donošenja ove Direktive ima utemeljene razloge da utvrdi da su osnovna pravila za ispitivanja migracije propisana u Prilogu za određeni plastični materijal ili predmet tehnički neprikladna, ili se radi stvarnih uvjeta uporabe bitno razlikuju od uvjeta ispitivanja navedenih u tablici u Prilogu, ta država članica može, na svojem području i samo u tom posebnom slučaju, privremeno obustaviti primjenu osnovnih pravila iz Priloga i dopustiti uporabu primjerenijih osnovnih pravila. O tome odmah obavješćuje druge države članice i Komisiju i navodi razloge za svoju odluku.

                           (b)

                           Komisija što je prije moguće ispituje razloge koje je dotična država članica navela i savjetuje se s državama članicama u okviru Stalnog odbora za hranu te zatim odmah daje svoje mišljenje i poduzima odgovarajuće mjere.

                           (c)

                           Ako Komisija smatra da je potrebno izmijeniti ovu Direktivu kako bi se ublažile poteškoće navedene u točki (a), pokreće postupak utvrđen u članku 10. Direktive 76/893/EEZ; u tom slučaju, država članica koja je usvojila primjerenija osnovna pravila može ih zadržati do stupanja na snagu navedenih izmjena.

         Članak 4.
   Potrebne prilagodbe poglavlja II. Priloga ovoj Direktivi s obzirom na napredak znanstvenih i tehničkih spoznaja usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 10. Direktive 76/893/EEZ.
   Članak 5.
   Ova Direktiva ne utječe na nacionalne odredbe koje se odnose na druga pravila predviđena u članku 3. Direktive 76/893/EEZ, niti na mogućnosti otvorene za države članice u skladu s člankom 7. stavcima 4. i 5. te Direktive.
   Članak 6.
   Države članice se usklađuju s ovom Direktivom najkasnije do početka provedbe posebne direktive o utvrđivanju granica iz članka 2. stavka 1.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 18. listopada 1982.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         N. A. KOFOED

      (1)  SL L 340, 9.12.1976., str. 19.

      (2)  SL L 140, 5.6.1979., str. 173.

      (3)  SL C 227, 10.9.1979., str. 31.

      (4)  SL L 291, 19.11.1969., str. 9.
   PRILOG
   OSNOVNA PRAVILA ZA ISPITIVANJE MIGRACIJE U MODEL OTOPINAMA
   Određivanje migracije u modelnim otopinama treba provoditi korištenjem modelnih otopina utvrđenih u poglavlju I. ovog Priloga i pod uvjetima ispitivanja navedenim u poglavlju II. Priloga.
   POGLAVLJE I.

      Model otopine

   1.   Opći slučaj: plastični materijali i predmeti koji dolaze u dodir sa svim vrstama hrane

   Ispitivanja treba provoditi korištenjem svih dolje navedenih modelnih otopina, uzimajući svježi uzorak plastičnog materijala ili predmeta za svaku modelnu otopinu:

               —

               destilirana voda ili voda istovrsne kakvoće (= modelna otopina A),

               —

               3 %-tna vodena otopina octene kiseline (m/v) (= modelna otopina B),

               —

               15 %-tna vodena otopina etanola (v/v) (= modelna otopina C),

               —

               pročišćeno maslinovo ulje (1); ako je iz tehničkih razloga povezanih s metodom analize potrebno koristiti različite modelne otopine, maslinovo ulje se mora zamijeniti mješavinom sintetičkih triglicerida (2) ili suncokretovim uljem (= modelna otopina D).

         2.   Poseban slučaj: materijali i predmeti koji dolaze u dodir s jednom vrstom hrane ili s posebnom skupinom hrane

   Ispitivanja se trebaju provoditi:

               —

               korištenjem samo modelnih otopina koje su navedene kao primjerene za hranu ili skupinu hrane navedenu u popisu iz članka 2. stavka 3.

               —

               ako hrana ili skupina hrane nije uključena u popis iz prve alineje, odabirom modelne otopine ili modelnih otopina propisanih u odjeljku 1. koje najbolje odgovaraju ekstrakcijskoj sposobnosti hrane ili skupine hrane.

         POGLAVLJE II.

      Uvjeti ispitivanja (vrijeme i temperatura)

   1.   Ispitivanja migracije treba provoditi odabirući vrijeme i temperaturu navedene u tablici koji najbolje odgovaraju uobičajenim ili predvidivim uvjetima dodira za plastične materijale ili predmete koji se ispituju.
   2.   Ako je plastični materijal ili predmet namijenjen uzastopnoj uporabi u kratkim vremenskim razmacima u nekoliko uvjeta dodira iz stupca 1. tablice, migracija će se određivati uzastopnim podvrgavanjem tog materijala ili predmeta svim odgovarajućim uvjetima ispitivanja navedenim u stupcu 2. uz uporabu iste modelne otopine.
   3.   Za određeno vrijeme ispitivanja, ako plastični materijal ili predmet zadovolji ispitivanje na višoj temperaturi, ispitivanje nije potrebno ponoviti na nižoj temperaturi.
   Za određeno vrijeme ispitivanja, ako plastični materijal ili predmet zadovolji ispitivanje u duljem vremenskom razdoblju, ispitivanje nije potrebno ponoviti u kraćem vremenskom razdoblju.
   4.   Ako bi se plastični materijal ili predmet kod stvarne uporabe mogao koristiti u svim uvjetima vremena dodira ili temperature, treba provesti samo desetodnevna ispitivanja na 40 °C i dvosatna ispitivanja na 70 °C, koja se konvencionalno smatraju najstrožima.
   Ako se koristi modelna otopina D (pročišćeno maslinovo ulje ili zamjene za njega), treba provesti samo desetodnevno ispitivanje na 40 °C.
   5.   Ako se utvrdi da provođenje ispitivanja pod uvjetima navedenim u tablici uzrokuje fizičke ili druge promjene u plastičnom materijalu ili predmetu koje se ne pojavljuju pri uobičajenim ili predvidivim uvjetima uporabe tog materijala ili predmeta, ispitivanja migracije treba provoditi u uvjetima koji su primjereniji za taj posebni slučaj.

      TABLICA

      Uvjeti ispitivanja (vrijeme (t) i temperatura (T)), koje treba odabrati u skladu s uvjetima dodira pri stvarnoj uporabi

               Uvjeti dodira pri stvarnoj uporabi

               Uvjeti ispitivanja

               1

               2

               1.   Vrijeme dodira: t > 24 sata

               1.1. T ≤ 5 °C

               10 dana na 5 °C

               1.2. 5 °C < T ≤ 40 °C (3)

               10 dana na 40 °C

               2.   Vrijeme dodira: dva sata ≤ t ≤ 24 sata

               2.1. T ≤ 5 °C

               24 sata na 5 °C

               2.2. 5 °C < T ≤ 40 °C

               24 sata na 40 °C

               2.3. T > 40 °C

               U skladu s nacionalnim zakonima

               3.   Vrijeme dodira: t < dva sata

               3.1. T ≤ 5 °C

               Dva sata na 5 °C

               3.2. 5 °C < T ≤ 40 °C

               Dva sata na 40 °C

               3.3. 40 °C < T ≤ 70 °C

               Dva sata na 70 °C

               3.4. 70 °C < T ≤ 100 °C

               Jedan sat na 100 °C

               3.5. 100 °C < T ≤ 121 °C

               30 minuta na 121 °C

               3.6. T > 121 °C

               U skladu s nacionalnim zakonima

      (1)  Karakteristike pročišćenog maslinovog ulja:

               —

               jodni broj (Wijs) = 80 do 88,

               —

               indeks refrakcije na 25 °C = 1,4665 do 1,4679,

               —

               kiselost (izražena u % oleinske kiseline) = najviše 0,5 %

               —

               peroksidni indeks (izražen u mili-ekvivalentima kisika na kg ulja) = najviše 10.

      (2)  Karakteristike standardne mješavine sintetičkih triglicerida, kako je opisano u članku K. Figgea „Food cosmet.Toxicol” 10 (1972) 815.

      (3)  Za plastične materijale i predmete u dodiru s hranom za koje je temperatura čuvanja niža od 20 °C navedena na oznaci ili zakonom, uvjeti ispitivanja su 10 dana na 20 °C.


title: Direktiva 2005/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o homologaciji tipa motornih vozila s obzirom na mogućnost njihove ponovne uporabe, recikliranja i oporabe i o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ

text:
               13/Sv. 036

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         32005L0064

               L 310/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.10.2005.

      DIREKTIVA 2005/64/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 26. listopada 2005.
   o homologaciji tipa motornih vozila s obzirom na mogućnost njihove ponovne uporabe, recikliranja i oporabe i o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               U skladu s Direktivom 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. rujna 2000. o otpadnim vozilima (3) treba propisati odgovarajuće odredbe kako bi se homologirana vozila koja pripadaju kategoriji M1 i ona koja pripadaju kategoriji N1 smjela staviti na tržište samo ako je najmanje 85 % njihove mase ponovno uporabljivo i/ili se može reciklirati i ako je najmanje 95 % njihove mase ponovno uporabljivo i/ili se može oporabiti.

               (2)

               Ponovna uporaba sastavnih dijelova, mogućnost recikliranja i oporaba materijala predstavljaju bitan dio strategije Zajednice za gospodarenje otpadom i stoga od proizvođača vozila i njihovih dobavljača treba zahtijevati da uključe te aspekte u najranije stupnjeve razvoja novih vozila kako bi se olakšala obrada vozila u vrijeme kad dosegnu kraj radnog vijeka.

               (3)

               Ova Direktiva predstavlja jednu od zasebnih direktiva iz sustava homologacije tipa Zajednice za vozilo kao cjelinu koji je određen Direktivom Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (4).

               (4)

               Sustav homologacije tipa vozila kao cjeline trenutačno je obvezan za vozila kategorije M1 a u bliskoj budućnosti proširit će se na sve kategorije vozila. Stoga je potrebno uključiti u sustav homologacije tipa vozila kao cjeline mjere za mogućnost ponovne uporabe, recikliranja i oporabe.

               (5)

               S tim u skladu potrebno je donijeti odredbe kojima će se uzeti u obzir da vozila kategorije N1 još nisu obuhvaćene sustavom homologacije tipa vozila kao cjeline.

               (6)

               Proizvođač mora homologacijskom tijelu staviti na raspolaganje sve primjerene tehničke informacije o sastavnim materijalima i njihovoj težini kako bi se omogućila provjera izračuna proizvođača u skladu s normom ISO 22628: 2002.

               (7)

               Izračuni proizvođača mogu se ispravno vrednovati za vrijeme homologacije tipa vozila samo ako je proizvođač uveo zadovoljavajuće programe i postupke za upravljanje svim informacijama koje prima od svojih dobavljača. Prije nego što dodijeli homologaciju nadležno bi tijelo trebalo provesti pripremnu ocjenu tih programa i postupaka i izdati potvrdu o njihovoj ispravnosti.

               (8)

               Primjerenost različitih ulaznih veličina za izračune stope mogućnosti recikliranja i oporabe treba biti procijenjena u skladu s postupcima za obradu otpadnih vozila. Proizvođač stoga treba preporučiti strategiju za obradu otpadnih vozila i detaljne podatke o tome dostaviti nadležnom tijelu. Ta se strategija mora zasnivati na dokazanim tehnologijama koje su raspoložive ili se razvijaju u vrijeme prijave vozila za homologaciju.

               (9)

               Vozila posebne namjene konstruirana su za izvođenje specifičnih funkcija i zahtijevaju posebno uređenje nadogradnje što nije potpuno pod kontrolom proizvođača. Zato se stope mogućnosti recikliranja i oporabe ne mogu ispravno izračunani. Ta vozila treba stoga isključiti iz zahtjeva u vezi s izračunom.

               (10)

               Nedovršena vozila predstavljaju značajan dio vozila kategorije N1. Proizvođač osnovnog vozila ne može izračunati stope mogućnosti recikliranja i oporabe za potpuna vozila jer podaci o kasnijim stupnjevima izrade nisu raspoloživi za vrijeme konstruiranja osnovnog vozila. Stoga je prikladno zahtijevati da samo osnovno vozilo ispunjava zahtjeve ove Direktive.

               (11)

               Tržišni udjeli vozila proizvedenih u malim serijama vrlo su ograničeni i mala je korist za okoliš ako takva vozila moraju ispunjavati zahtjeve ove Direktive. Stoga je prikladno isključiti ih iz određenih odredaba ove Direktive.

               (12)

               U skladu s Direktivom 2000/53/EZ, bilo bi prikladno poduzeti mjere u interesu cestovne sigurnosti i zaštite okoliša sprečavanjem ponovne uporabe nekih sastavnih dijelova koji su bili uklonjeni s otpadnih vozila. Takve mjere moraju biti ograničene na ponovnu uporabu dijelova u izradi novih vozila.

               (13)

               Odredbe propisane ovom Direktivom zahtijevat će od proizvođača da dostave nove podatke s obzirom na homologaciju tipa i stoga se te pojedinosti trebaju odraziti u Direktivi 70/156/EEZ koja određuje iscrpni popis podataka koje treba dostaviti za homologaciju tipa. Stoga tu Direktivu treba odgovarajuće izmijeniti.

               (14)

               Radi prilagodbe ove Direktive znanstvenom i tehničkom napretku treba donijeti mjere u skladu s regulatornim postupkom iz članka 13. stavka 3. Direktive 70/156/EEZ.

               (15)

               Kako cilj ove Direktive da se na najmanju moguću mjeru smanji utjecaj otpadnih vozila na okoliš zahtijevanjem da vozila budu zamišljena od početne faze tako da se olakša ponovna uporaba, recikliranje i oporaba ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se zbog opsega djelovanja, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je propisano u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je propisano tim člankom, ova Direktiva ne prelazi okvire onoga što je potrebno da bi se postigao taj cilj.

               (16)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (5), države članice se potiču da sastave i objave vlastite tablice, za sebe i u interesu Zajednice, koje će, koliko je to moguće, prikazati korelaciju između Direktive i mjera za prenošenje,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet
   Ova Direktiva utvrđuje administrativne i tehničke odredbe za homologaciju tipa vozila iz članka 2. kako bi se osigurala ponovna uporaba, recikliranje i oporaba sastavnih dijelova i materijala najmanje u postocima koji su određeni u Prilogu I.
   Direktiva propisuje odredbe koje bi osigurale da ponovna uporaba sastavnih dijelova ne ugrozi sigurnost ni okoliš.
   Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na vozila koja pripadaju kategorijama M1 i N1, kao što je određeno u dijelu A Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ, te na nove i ponovno uporabljene sastavne dijelove tih vozila.
   Članak 3.
   Izuzeća
   Ne dovodeći u pitanje primjenu odredaba članka 7., ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               vozila posebne namjene kako su određena u dijelu A točki 5. Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ;

               (b)

               vozila sastavljena u više stupnjeva koja pripadaju kategoriji N1, ako je osnovno vozilo u skladu s ovom Direktivom;

               (c)

               vozila proizvedena u malim serijama, navedena u članku 8. stavku 2. točki (a) Direktive 70/156/EEZ.

         Članak 4.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „vozilo” znači motorno vozilo;

               2.

               „sastavni dio” znači bilo koji dio ili sklop dijelova koji je uključen u vozilo za vrijeme njegove proizvodnje. Označava također sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice kako su definirane u članku 2. Direktive 70/156/EEZ;

               3.

               „tip vozila” znači tip vozila kako je definiran u dijelu B točkama 1. i 3. Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ;

               4.

               „otpadno vozilo” znači vozilo kako je definirano u točki 2. članka 2. Direktive 2000/53/EZ;

               5.

               „referentno vozilo” znači izvedba tipa vozila koju je odredilo nadležno tijelo za homologaciju, u dogovoru s proizvođačem i u skladu s kriterijima određenima u Prilogu I., koja je najproblematičnija pri ponovnoj uporabi, recikliranju i oporabi;

               6.

               „vozilo sastavljeno u više stupnjeva” znači vozilo koje je ishod postupka izrade u više stupnjeva;

               7.

               „osnovno vozilo” znači vozilo kako je definirano u četvrtoj alineji članka 2. Direktive 70/156/EEZ, kakvo se rabi na početnom stupnju izrade u više stupnjeva;

               8.

               „izrada u više stupnjeva” znači postupak u kojem se vozilo sastavlja u nekoliko stupnjeva dodavanjem sastavnih dijelova osnovnom vozilu ili izmjenom sastavnih dijelova;

               9.

               „ponovna uporaba” znači ponovna uporaba kako je definirana u točki 6. članka 2. Direktive 2000/53/EZ;

               10.

               „recikliranje” znači recikliranje kako je definirano u prvoj rečenici točke 7. članka 2. Direktive 2000/53/EZ;

               11.

               „oporaba energije” znači oporaba energije kako je definirana u drugoj rečenici točke 7. članka 2. Direktive 2000/53/EZ;

               12.

               „oporaba” znači oporaba kako je definirana u točki 8. članka 2. Direktive 2000/53/EZ;

               13.

               „mogućnost ponovne uporabe” znači mogućnost za ponovnu uporabu sastavnih dijelova uklonjenih s otpadnog vozila;

               14.

               „mogućnost recikliranja” znači mogućnost recikliranja sastavnih dijelova ili materijala uklonjenih s otpadnog vozila;

               15.

               „mogućnost oporabe” znači mogućnost oporabe sastavnih dijelova ili materijala uklonjenih s otpadnog vozila;

               16.

               „stopa mogućnosti recikliranja vozila (Rcyc)” znači postotak mase novog vozila koji se može ponovno uporabiti ili reciklirati;

               17.

               „stopa mogućnosti oporabe vozila (Rcov)” znači postotak mase novog vozila koji se može ponovno uporabiti ili oporabiti;

               18.

               „strategija” znači plan šireg razmjera koji se sastoji od koordiniranih akcija i tehničkih mjera koje se poduzimaju u vezi rastavljanja, rezanja ili sličnih postupaka, recikliranja i oporabe materijala radi osiguranja da se ciljne stope mogućnosti recikliranja i oporabe mogu postići dok je vozilo u svojoj razvojnoj fazi;

               19.

               „masa” znači masa vozila u voznom stanju kako je definirano u točki 2.6. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ, no bez vozača, čija se masa procjenjuje na 75 kg;

               20.

               „nadležno tijelo” znači entitet, npr. tehnička služba ili neko drugo postojeće tijelo, koje je imenovala država članica da izvodi pripremnu ocjenu proizvođača i izda potvrdu o sukladnosti, u skladu s propisima ove Direktive. Nadležno tijelo može biti homologacijsko tijelo, pod uvjetom da je njegova nadležnost u tom polju ispravno dokumentirana.

         Članak 5.
   Homologacijske odredbe
   1.   Države članice dodjeljuju EZ homologaciju tipa ili nacionalnu homologaciju tipa, s obzirom na mogućnost ponovne uporabe, recikliranja i oporabe, samo onim tipovima vozila koji ispunjavaju zahtjeve ove Direktive.
   2.   Za primjenu stavka 1. proizvođač homologacijskom čini dostupni, sve detaljne tehničke informacije radi izračuna i provjera iz Priloga I., u vezi s prirodom materijala uporabljenih pri izradi vozila i njegovih sastavnih dijelova. U slučajevima kad je takva informacija zaštićena pravima na intelektualno vlasništvo ili predstavlja specifičnu tehnologiju proizvođača ili njegovih dobavljača, proizvođač ili njegovi dobavljači moraju dostaviti informacije dovoljne da se ti izračuni ispravno provedu.
   3.   S obzirom na mogućnost ponovne uporabe, recikliranja i oporabe, države članice osiguravaju da proizvođač pri dostavljanju prijave za EZ homologaciju tipa vozila u skladu s člankom 3. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ uporabi obrazac opisnog dokumenta kako je propisan u Prilogu II. ovoj Direktivi.
   4.   Pri dodjeli EZ homologacije tipa prema članku 4. stavku 3. Direktive 70/156/EEZ, homologacijsko tijelo koristi obrazac potvrde o EZ homologaciji tipa kakav je propisan u Prilogu III. ovoj Direktivi.
   Članak 6.
   Pripremna ocjena proizvođača
   1.   Države članice neće dodijeliti nijednu homologaciju tipa prije nego što provjere je li proizvođač uveo zadovoljavajuće programe i postupke, u skladu s točkom 3. Priloga IV., za ispravno upravljanje aspektima moguće ponovne uporabe, recikliranja i oporabe kako su obuhvaćeni ovom Direktivom. Nakon te pripremne ocjene, proizvođaču se dodjeljuje potvrda pod nazivom „Potvrda o sukladnosti s Prilogom IV.” (dalje u tekstu: potvrda o sukladnosti).
   2.   U okviru pripremne ocjene proizvođača, države članice osiguravaju da materijali uporabljeni u izradi tipa vozila budu u skladu s odredbom članka 4. stavka 2. točke (a) Direktive 2000/53/EZ.
   Komisija, u skladu s postupkom iz članka 9., određuje detaljna pravila potrebna za provjeru poštovanja te odredbe.
   3.   U smislu stavka 1., proizvođač preporučuje strategiju za rastavljanje, ponovnu uporabu sastavnih dijelova, recikliranje i oporabu materijala. Strategija uzima u obzir dokazane tehnologije koje su raspoložive ili se razvijaju u vrijeme prijave vozila za homologaciju tipa.
   4.   Države članice imenuju nadležno tijelo, u skladu s točkom 2. Priloga IV., za provedbu pripremne ocjene proizvođača i dodjelu potvrde o sukladnosti.
   5.   Potvrda o sukladnosti uključuje odgovarajuće dokumente i opisuje strategiju koju je preporučio proizvođač. Nadležno tijelo koristi obrazac propisan u Dodatku Priloga IV.
   6.   Potvrda o sukladnosti ostaje važeća najmanje dvije godine od dana izdavanja potvrde, kad je potrebno provesti nove provjere.
   7.   Proizvođač obavješćuje nadležno tijelo o svakoj značajnijoj promjeni koja bi mogla utjecati na relevantnost potvrde o sukladnosti. Nakon savjetovanja s proizvođačem, nadležno tijelo odlučuje jesu li potrebne nove provjere.
   8.   Na kraju roka važenja potvrde o sukladnosti, nadležno tijelo izdaje novu potvrdu o sukladnosti ili produljuje važenje potvrde za još dvije godine. Nadležno tijelo izdaje novu potvrdu ako je obaviješteno o značajnim promjenama.
   Članak 7.
   Ponovna uporaba sastavnih dijelova
   Sastavni dijelovi navedeni u Prilogu V.:

               (a)

               ne smatraju se uporabljivima za potrebe izračuna stope mogućnosti recikliranja i stope mogućnosti oporabe;

               (b)

               ne upotrebljavaju se ponovno u izradi vozila prema Direktivi 70/156/EEZ.

         Članak 8.
   Izmjene Direktive 70/156/EEZ
   Direktiva 70/156/EEZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom VI. ovoj Direktivi.
   Članak 9.
   Izmjene
   Komisija donosi izmjene ove Direktive koje su potrebne radi prilagodbe znanstvenom i tehničkom napretku u skladu s regulatornim postupkom iz članka 13. stavka 3. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 10.
   Datumi za provedbu homologacije tipa
   1.   S učinkom od 15. prosinca 2006. države članice, s obzirom na tip vozila koji je sukladan sa zahtjevima ove Direktive:

               (a)

               neće odbiti dodjelu EZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije tipa;

               (b)

               neće zabraniti registraciju, prodaju ni stavljanje u uporabu novih vozila.

         2.   S učinkom od 15. prosinca 2008. države članice, s obzirom na tip vozila koji nije sukladan sa zahtjevima ove Direktive:

               (a)

               odbijaju dodjelu EZ homologacije tipa;

               (b)

               odbijaju dodjelu nacionalne homologacije tipa.

         3.   S učinkom od 15. srpnja 2010. države članice, ako zahtjevi ove Direktive ne budu ispunjeni:

               (a)

               smatraju da potvrde o sukladnosti koje su priložene novim vozilima nisu više važeće u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ;

               (b)

               odbijaju registraciju, prodaju i stavljanje u uporabu novih vozila, osim kada se primjenjuje članak 8. stavak 2. točka (b) Direktive 70/156/EEZ.

         4.   Članak 7. primjenjuje se od 15. prosinca 2006.
   Članak 11.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 15. prosinca 2006. One odmah dostavljaju Komisiji tekst tih odredaba.
   One te odredbe primjenjuju od 15. prosinca 2006.
   Kada države članice donose ove mjere, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 12.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 13.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 26. listopada 2005.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. ALEXANDER

      (1)  SL C 74, 23.3.2005., str. 15.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 14. travnja 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 6. listopada 2005.

      (3)  SL L 269, 21.10.2000., str. 34. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Vijeća 2005/673/EZ (SL L 254, 30.9.2005., str. 69.).

      (4)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2005/49/EZ (SL L 194, 26.7.2005., str. 12.).

      (5)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.
   PRILOG
   POPIS PRILOGA

               Prilog I.

               :

               Zahtjevi

               Prilog II.

               :

               Opisni dokument za EZ homologaciju tipa vozila

               Prilog III.

               :

               Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa

               Prilog IV.

               :

               Pripremna ocjena proizvođača

               Dodatak

               :

               Obrazac potvrde o sukladnosti

               Prilog V.

               :

               Sastavni dijelovi koji nisu za ponovnu uporabu

               Prilog VI.

               :

               Izmjene Direktive 70/156/EEZ

         PRILOG I.
   ZAHTJEVI

               1.

               Vozila kategorija M1 i N1 moraju biti izrađena tako da se:

                           —

                           ponovno uporabi i/ili reciklira najmanje 85 % mase vozila, i

                           —

                           ponovno uporabi i/ili oporabi najmanje 95 % mase vozila,

                     u skladu s postupcima navedenima u ovom Prilogu.

               2.

               Za potrebe homologacije tipa proizvođač treba podnijeti ispravno popunjen obrazac, u skladu s Prilogom A normi ISO 22628: 2002. Obrazac treba uključiti raščlambu prema materijalima.
               Proizvođač treba priložiti obrascu popis rastavljenih sastavnih dijelova, tako da su deklarirani po stupnju rastavljanja i postupcima koje proizvođač preporučuje za obradu.

               3.

               Prilikom prijave točaka 1. i 2. proizvođač mora dokazati nadležnom homologacijskom tijelu da referentna vozila ispunjavaju zahtjeve. Primjenjuje se metoda izračuna propisana u Prilogu B normi ISO 22628: 2002.
               Međutim, proizvođač mora biti spreman dokazati da svaka izvedba unutar danog tipa vozila ispunjava zahtjeve ove Direktive.

               4.

               Pri odabiru referentnih vozila treba voditi računa o sljedećem:

                           —

                           tipu nadogradnje,

                           —

                           raspoloživom stupnju opreme (1),

                           —

                           raspoloživoj dodatnoj opremi (1) koja se ugrađuje uz odgovornost proizvođača.

               5.

               Ako homologacijsko tijelo i proizvođač ne uspiju zajednički utvrditi koje su najproblematičnije izvedbe unutar tipa vozila s obzirom na mogućnost ponovne uporabe, recikliranja i oporabe, tada treba odabrati referentno vozilo unutar:

                           (a)

                           svakog „tipa nadogradnje”, kako je definiran u točki 1. dijela C Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ u slučaju vozila M1;

                           (b)

                           svakog „tipa nadogradnje”, npr. dostavno vozilo, vozilo sa šasijom i kabinom, kamionet itd., u slučaju vozila N1.

               6.

               Pri izračunu, treba smatrati da se gume mogu reciklirati.

               7.

               Mase se izražavaju u kilogramima s jednim decimalnim mjestom. Stope se računaju u postocima s jednim decimalnim mjestom te se zatim zaokružuju kako slijedi:

                           (a)

                           ako je broj koji slijedi nakon decimalnog zareza od 0 do 4, sveukupna vrijednost se zaokružuje na niže;

                           (b)

                           ako je broj koji slijedi nakon decimalnog zareza od 5 do 9, sveukupna vrijednost se zaokružuje na više.

               8.

               Radi provjere izračuna opisanih u ovom Prilogu, homologacijsko tijelo treba osigurati da obrazac za prikaz podataka iz točke 2. bude usklađen s preporučenom strategijom priloženom uz potvrdu o sukladnosti iz članka 6. stavka 1. ove Direktive.

               9.

               Radi provjere materijala i masa sastavnih dijelova, proizvođač treba dostaviti vozila i sastavne dijelove ako homologacijsko tijelo procijeni da je to potrebno.

      (1)  To jest, kožne obloge, ugrađena radijska oprema, klima-uređaj, aluminijski naplatci i td.
   PRILOG II.
   OPISNI DOKUMENT ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA VOZILA
   u skladu s Prilogom I. Direktivi Vijeća 70/156/EEZ (1) o EZ homologaciji tipa vozila s obzirom na mogućnost ponovne uporabe, recikliranja i oporabe
   Sljedeći podaci, ako su potrebni, moraju biti priloženi u tri primjerka zajedno sa sadržajem. Svi crteži moraju biti dostavljeni u prikladnom mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili presavijeni na taj format. Ako su priložene, fotografije moraju prikazivati potrebne pojedinosti.
   0.   OPĆENITO

               0.1.

               Marka (trgovački naziv proizvođača): …

               0.2.

               Tip: …

               0.2.0.1.

               Podvozje: …

               0.2.1.

               Trgovačka oznaka (-e) (ako postoji): …

               0.3.

               Načini identifikacije tipa, ako je naznačen na vozilu (b): …

               0.3.1.

               Smještaj te oznake: …

               0.4.

               Kategorija vozila (c): …

               0.5.

               Naziv i adresa proizvođača: …

               0.8.

               Adresa (-e) pogona za sklapanje: …

         1.   OPĆE KONSTRUKCIJSKE ZNAČAJKE VOZILA

               1.1.

               Fotografije i/ili crteži referentnog vozila: …

               1.2.

               Crtež s dimenzijama cijelog vozila: …

               1.3.

               Broj osovina i kotača: …

               1.3.1.

               Broj i položaj osovina s dvostrukim kotačima: …

               1.3.3.

               Pogonske osovine (broj, položaj, međusobna povezanost): …

               1.7.

               Vozačeva kabina (ravna ili izbočena) (z): …

         3.   POGONSKI MOTOR (q) (u slučaju vozila koje kao pogonsko gorivo može upotrebljavati benzin ili dizelsko gorivo itd., ali i u kombinaciji s drugim gorivom, podatke treba ponoviti za svaku vrstu pogona(+))

               3.1.

               Proizvođač: …

               3.2.

               Motor s unutarnjim izgaranjem

               3.2.1.

               Posebni podaci o motoru

               3.2.1.1.

               Radni postupak: vanjski izvor paljenja/kompresijsko paljenje, četverotaktni/dvotaktni (2)

               3.2.1.2.

               Broj i raspored cilindara: …

               3.2.1.3.

               Zapremina motora (s): … cm3

               3.2.2.

               Gorivo: dizelsko gorivo/benzin/ukapljeni naftni plin/prirodni plin/etanol (1):

         4.   PRIJENOSNIK SNAGE (v)

               4.2.

               Vrsta (mehanički, hidraulički, električni itd.): …

               4.5.

               Mjenjač

               4.5.1.

               Tip (ručni/automatski/bezstupnjevni (CVT)) (1)

               4.9.

               Blokiranje diferencijala: da/ne/po izboru (1)

         9.   NADOGRADNJA

               9.1.

               Tip nadogradnje: …

               9.3.1.

               Raspored i broj vrata: …

               9.10.3.

               Sjedala

               9.10.3.1.

               Broj: …

         15.   MOGUĆNOST PONOVNE UPORABE, RECIKLIRANJA I OPORABE

               15.1.

               Izvedba kojoj pripada referentno vozilo: …

               15.2.

               Masa referentnog vozila s nadogradnjom ili masa podvozja s kabinom, bez nadogradnje i/ili vučne spojnice ako proizvođač ne ugrađuje nadogradnju i/ili vučnu spojnicu (uključujući tekućine, alate, rezervni kotač, ako su ugrađeni) bez vozača: …

               15.3.

               Mase materijala referentnog vozila

               15.3.1.

               Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi predobrade (##): …

               15.3.2.

               Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi rastavljanja (##): …

               15.3.3.

               Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi obrade nemetalnih ostataka, koji se mogu reciklirati (##): …

               15.3.4.

               Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi obrade nemetalnih ostataka, koji se mogu energetski oporabiti (##): …

               15.3.5.

               Materijali (##): …

               15.3.6.

               Ukupna masa materijala koji se mogu ponovno uporabiti i/ili reciklirati: …

               15.3.7.

               Ukupna masa materijala koji se mogu ponovno uporabiti i/ili oporabiti: …

               15.4.

               Stope

               15.4.1.

               Stopa mogućnosti recikliranja „Rcyc (%)”: …

               15.4.2.

               Stopa mogućnosti oporabe „Rcov (%)”: …

      (1)  Brojevi točki i bilješki uporabljeni u ovom opisnom dokumentu odgovaraju onima navedenima u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ. Izostavljene su točke koje nisu značajne za ovu Direktivu.

      (2)  Brojevi točki i bilješki uporabljeni u ovom opisnom dokumentu odgovaraju onima navedenima u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ. Izostavljene su točke koje nisu značajne za ovu Direktivu.
   PRILOG III.
   OBRAZAC CERTIFIKATA O EZ HOMOLOGACIJI TIPA
   Najveći format: A4 (210 × 297 mm)
   CERTIFIKAT O EZ HOMOLOGACIJI TIPA

      Pečat tijela za EZ homologaciju

   Izjava o:

               —

               EZ homologaciji (1) tipa vozila

               —

               dopuni EZ homologacije tipa (1)

               —

               odbijanju EZ homologacije tipa (1)

         s obzirom na Direktivu 2005/64/EZ
   Broj EZ homologacije tipa:
   Razlog za dopunu:
   ODJELJAK I.

               0.1.

               Marka (trgovačka oznaka proizvođača): …

               0.2.

               Tip: …

               0.2.1.

               Trgovački naziv (i) (2):

               0.3.

               Načini identifikacije tipa, ako je naznačen na vozilu: …

               0.3.1.

               Smještaj te oznake: …

               0.4.

               Kategorija vozila (3): …

               0.5.

               Naziv i adresa proizvođača: …

               0.8.

               Naziv (i) i adresa (-e) pogona za sklapanje: …
               […]

         ODJELJAK II.

               1.

               Dodatne informacije: …
               Stopa (-e) mogućnosti recikliranja referentnog vozila: …
               Stopa (-e) mogućnosti oporabe referentnog vozila: …

               2.

               Tehnička služba odgovorna za provedbu ispitivanja: …

               3.

               Datum izvještaja o ispitivanju: …

               4.

               Broj izvještaja o ispitivanju: …

               5.

               Napomene (ako ih ima): …

               6.

               Prilozi: indeks i opisna dokumentacija

               7.

               Vozilo ispunjava/ne ispunjava (4) tehničke zahtjeve ove Direktive: …
               …

                           (Mjesto)

                           (Potpis)

                           (Datum)

                     Prilozi: opisna dokumentacija.

      (1)  Prekrižiti nepotrebno.

      (2)  Ako ovi podaci nisu raspoloživi za vrijeme dodjele EZ homologacije tipa, mogu se dopuniti najkasnije prije stavljanja vozila na tržište.

      (3)  Kako je određeno u dijelu A Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ.

      (4)  Prekrižiti nepotrebno.
   PRILOG IV.
   PRIPREMNA OCJENA PROIZVOĐAČA
   1.   Svrha ovog Priloga

   Ovaj Prilog opisuje pripremnu ocjenu koju provodi nadležno tijelo kako bi osiguralo da je proizvođač uveo potrebne programe i procedure.
   2.   Nadležno tijelo

   Nadležno tijelo mora ispunjavati normu EN 45012: 1989 ili ISO/IEC Guide 62: 1996 o općim kriterijima za certifikacijska tijela koja certificiraju sustave kvalitete s obzirom na sustave upravljanja koje primjenjuju proizvođači.
   3.   Provjere koje provodi nadležno tijelo

   3.1.   Nadležno tijelo mora osigurati da proizvođač poduzme potrebne mjere za:

               (a)

               prikupljanje odgovarajućih podataka kroz čitav lanac opskrbe, posebno o prirodi i masi svih materijala uporabljenih u izradi vozila, da bi mogao provesti izračune koje ova Direktiva zahtijeva;

               (b)

               čuvanje svih ostalih primjerenih podataka o vozilu koje zahtijeva postupak izračuna kao što su zapremina tekućina itd.;

               (c)

               prikladnu provjeru informacija primljenih od dobavljača;

               (d)

               pregled materijala;

               (e)

               izračunavanje stopa mogućnosti recikliranja i oporabe u skladu s normom ISO 22628: 2002;

               (f)

               označivanje sastavnih dijelova sačinjenih od polimera i elastomera u skladu s Odlukom Komisije 2003/138/EZ od 27. veljače 2003. koja određuje norme kodiranja za sastavne dijelove i materijale za vozila prema Direktivi 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadnim vozilima (1);

               (g)

               provjeru da se niti jedan sastavni dio naveden u Prilogu V. ponovno ne uporabi u izradi novih vozila.

         3.2.   Proizvođač treba dostaviti stručnom tijelu sve odgovarajuće podatke u obliku dokumentacije. Osobito moraju biti ispravno dokumentirani recikliranje i oporaba materijala.

      (1)  SL L 53, 28.2.2003., str. 58.
   Dodatak Prilogu IV.
   OBRAZAC POTVRDE O SUKLADNOSTI

   PRILOG V.
   SASTAVNI DIJELOVI KOJI NISU ZA PONOVNU UPORABU
   1.   Uvod

   Ovaj Prilog navodi sastane dijelove vozila kategorija M1 i N1 koji se ne smiju ponovno uporabiti u izradi novih vozila.
   2.   Popis sastavnih dijelova

               —

               svi zračni jastuci (1), uključujući jastuke, pirotehničke pokretače, elektroničke upravljačke jedinice i osjetnike,

               —

               automatski, i ne-automatski sklopovi sigurnosnih pojaseva, uključujući pojaseve, kopče, uvlačnike i pirotehničke pokretače,

               —

               sjedala (samo kad su sidrišta sigurnosnih pojaseva i/ili zračni jastuci ugrađeni u sjedalo),

               —

               brava upravljača koja djeluje na stup upravljača,

               —

               imobilizatori, uključujući transpondere i elektroničke upravljačke jedinice,

               —

               sustavi za naknadnu obradu ispušnih plinova (npr. katalizatori, filtri čestica),

               —

               prigušivači ispuha.

      (1)  Kad je zračni jastuk umetnut u volan, u tom slučaju se i volan uključuje u popis.
   PRILOG VI.
   IZMJENE DIREKTIVE 70/156/EEZ
   Direktiva 70/156/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Sljedeće se točke dodaju Prilogu I.:
               „15.   MOGUĆNOST PONOVNE UPORABE, RECIKLIRANJA I OPORABE

                           15.1.

                           Izvedba kojoj referentno vozilo pripada:

                           15.2.

                           Masa referentnog vozila s nadogradnjom ili masa podvozja s kabinom, bez nadogradnje i/ili naprava za spajanje ako proizvođač ne ugrađuje nadogradnju i/ili napravu za spajanje (uključujući tekućine, alate, rezervni kotač, ako su ugrađeni) bez vozača:

                           15.3.

                           Mase materijala referentnog vozila

                           15.3.1.

                           Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi predobrade (1):

                           15.3.2.

                           Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi rastavljanja (1):

                           15.3.3.

                           Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi obrade nemetalnih ostataka, koji se mogu reciklirati (1):

                           15.3.4.

                           Masa materijala koja se uzima u obzir u fazi obrade nemetalnih ostataka, koji se mogu energetski oporabiti (1):

                           15.3.5.

                           Materijali (1):

                           15.3.6.

                           Ukupna masa materijala koji se mogu ponovno uporabiti i/ili reciklirati:

                           15.3.7.

                           Ukupna masa materijala koji se mogu ponovno uporabiti i/ili oporabiti:

                           15.4.

                           Stope

                           15.4.1.

                           Stopa mogućnosti recikliranja ‚Rcyc (%)’:

                           15.4.2.

                           Stopa mogućnosti oporabe ‚Rcov (%)’:

               2.

               Sljedeća se točka dodaje dijelu I. Priloga IV.:

                           Predmet

                           Direktiva br.

                           Uputa na Službeni list

                           Primjenljivost

                           M1

                           M2

                           M3

                           N1

                           N2

                           N3

                           O1

                           O2

                           O3

                           O4

                                       „59

                                       Mogućnost recikliranja

                           2005/64/EZ

                              L 310, 25. studenoga 2005., str. 10.

                           X

                           —

                           —

                           X

                           —

                           —

                           ”

               3.

               Prilog XI mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           sljedeća se točka dodaje Dodatku 1.:

                                       Točka

                                       Predmet

                                       Direktiva br.

                                       M1 ≤ 2 500
                                       (1) kg

                                       M1 > 2 500
                                       (1) kg

                                       M2

                                       M3

                                       „59

                                       Mogućnost recikliranja

                                       2005/64/EZ

                                       N/A

                                       N/A

                                       —

                                       —”

                           (b)

                           sljedeća se točka dodaje Dodatku 2.:

                                       Točka

                                       Predmet

                                       Direktiva br.

                                       M1

                                       M2

                                       M3

                                       N1

                                       N2

                                       N3

                                       O1

                                       O2

                                       O3

                                       O4

                                       „59

                                       Mogućnost recikliranja

                                       2005/64/EZ

                                       N/A

                                       —

                                       —

                                       N/A

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —”

                           (c)

                           sljedeća se točka dodaje Dodatku 3.:

                                       Točka

                                       Predmet

                                       Direktiva br.

                                       M2

                                       M3

                                       N1

                                       N2

                                       N3

                                       O1

                                       O2

                                       O3

                                       O4

                                       „59

                                       Mogućnost recikliranja

                                       2005/64/EZ

                                       —

                                       —

                                       N/A

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —

                                       —”

      (1)

               (##)

               Ovi su pojmovi definirani u normi ISO 22628: 2002.”