title: Direktiva Komisije 2009/84/EZ od 28. srpnja 2009. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja sulfuril fluorida kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
                  03/Sv. 65

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  128

            32009L0084

                  L 197/67

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA KOMISIJE 2009/84/EZ
      od 28. srpnja 2009.
      o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja sulfuril fluorida kao aktivne tvari u njezin Prilog I.
      (Tekst značajan za EGP)
      KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
      uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
      budući da:

                  (1)

                  Uredbom Komisije (EZ) br. 1451/2007 od 4. prosinca 2007. o drugoj fazi desetogodišnjeg radnog programa iz članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (2) utvrđen je popis aktivnih tvari koje treba ocijeniti s obzirom na njihovo moguće uvrštenje u Prilog I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Taj popis uključuje sulfuril fluorid.

                  (2)

                  Direktivom Komisije 2006/140/EZ (3) sulfuril fluorid uvršten je kao aktivna tvar u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ za uporabu u pripravcima vrste 8, zaštitnim sredstvima za drvo, kako je utvrđeno u Prilogu V. Direktivi 98/8/EZ.

                  (3)

                  Na temelju Uredbe (EZ) br. 1451/2007 sulfuril fluorid sada je ocijenjen u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 98/8/EZ za uporabu u pripravcima vrste 18, insekticidima, kako je utvrđeno u Prilogu V. toj Direktivi.

                  (4)

                  Državom članicom izvjestiteljicom imenovana je Švedska koja je izvješće nadležnog tijela zajedno s preporukom podnijela Komisiji 19. lipnja 2007. u skladu s člankom 14. stavcima 4. i 6. Uredbe (EZ) br. 1451/2007.

                  (5)

                  Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i Komisija. U skladu s člankom 15. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1451/2007, nalazi tog pregleda uneseni su u izvješće o ocjeni u okviru Stalnog odbora za biocidne pripravke 20. veljače 2009.

                  (6)

                  Iz provedenih ispitivanja proizlazi da se za biocidne pripravke koji se koriste kao insekticidi i sadrže sulfuril fluorid može očekivati da će udovoljavati zahtjevima utvrđenim u članku 5. Direktive 98/8/EZ. Stoga je primjereno uvrstiti sulfuril fluorid u Prilog I. kako bi se osiguralo da se dozvole za biocidne proizvode koji se koriste kao insekticidi i sadrže sulfuril fluorid u svim državama članicama mogu odobriti, izmijeniti ili poništiti u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 98/8/EZ.

                  (7)

                  U svjetlu nalaza izvješća o ocjeni, za proizvode koji sadrže sulfuril fluorid i koji se koriste kao insekticidi primjereno je zahtijevati da se dozvole mogu dati samo osposobljenim stručnjacima u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom i. podtočkom (e) Direktive 98/8/EZ, a na razini izdavanja dozvola za pripravke propisati primjenu posebnih mjera za ublažavanje rizika koje jamče sigurnost rukovatelja i drugih nazočnih osoba.

                  (8)

                  Osim toga, primjereno je zahtijevati stalno praćenje sulfuril fluorida u udaljenom troposferskom zraku i zahtijevati da se Komisiju redovito izvješćuje o rezultatima tog praćenja.

                  (9)

                  Bitno je da se odredbe ove Direktive primjenjuju istodobno u svim državama članicama kako bi se na tržištu osiguralo jednako postupanje s biocidnim proizvodima koji sadrže aktivnu tvar sulfuril fluorid te isto tako olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih proizvoda općenito.

                  (10)

                  Prije uvrštenja aktivne tvari u Prilog I., državama članicama i zainteresiranim stranama treba osigurati razuman rok kako bi im se omogućila priprema za udovoljavanje novim zahtjevima koje to uvrštenje donosi i kako bi se osiguralo da podnositelji zahtjeva koji su pripremili dokumentaciju mogu u potpunosti iskoristiti desetogodišnje razdoblje zaštite podataka koje, u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Direktive 98/8/EZ, počinje od dana uvrštenja.

                  (11)

                  Nakon uvrštenja, državama članicama treba omogućiti razuman rok za provedbu članka 16. stavka 3. Direktive 98/8/EZ, a posebno za odobravanje, izmjenu ili poništenje dozvola za biocidne pripravke u pripravcima vrste 18 koji sadrže sulfuril fluorid kako bi osigurale njihovu usklađenost s Direktivom 98/8/EZ.

                  (12)

                  Direktivu 98/8/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

                  (13)

                  Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne pripravke,

            DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Prilog I. Direktivi 98/8/EZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
      Članak 2.
      1.   Države članice najkasnije do 30. lipnja 2010. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom.
      One te odredbe primjenjuju od 1. srpnja 2011.
      Kad države članice donose ove odredbe, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu na području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 3.
      Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Članak 4.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 28. srpnja 2009.

               Za Komisiju

            Stavros DIMAS

               Član Komisije

         (1)  SL L 123, 24.4.1998., str. 1.

         (2)  SL L 325, 11.12.2007., str. 3.

         (3)  SL L 414, 30.12.2006., str. 78.

         PRILOG
         Unosu „Br. 1.” u Prilogu I. Direktivi 98/8/EZ dodaje se sljedeće:

                        Br.

                        Opći naziv

                        Naziv IUPAC
                        Identifikacijske oznake

                        Najmanja čistoća aktivne tvari u biocidnom pripravku koji se stavlja na tržište

                        Datum
                        uvrštenja

                        Rok za usklađivanje
                        s člankom 16. stavkom 3. (osim pripravaka koji sadrže više od jedne aktivne tvari za koje je krajnji rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. utvrđen u posljednjoj odluci o uvrštenju koja se odnosi na dotičnu aktivnu tvar)

                        Datum
                        isteka uvrštenja

                        Vrsta pripravka

                        Posebne odredbe (*)

                        „994 g/kg

                        1. srpnja 2011.

                        30. lipnja 2013.

                        30. lipnja 2021.

                        18

                        Države članice osiguravaju da dozvole podliježu sljedećim uvjetima:

                                    (1)

                                    Proizvodi se prodaju i smiju ih koristiti samo stručnjaci ovlašteni za njihovu uporabu.

                                    (2)

                                    Tijekom fumigacije i odzračivanja tretiranih objekata ili drugih zatvorenih prostora neophodno je poduzeti odgovarajuće mjere za zaštitu radnika koji provode fumigaciju i drugih nazočnih osoba.

                                    (3)

                                    Na oznakama i/ili sigurnosnim listovima za pripravke navodi se da je prije fumigacije iz zatvorenog prostora potrebno ukloniti sve prehrambene proizvode.

                                    (4)

                                    Prate se koncentracije sulfuril fluorida u udaljenom troposferskom zraku.

                                    (5)

                                    Države članice također osiguravaju da izvješća o praćenju iz točke (4) nositelji dozvola dostavljaju izravno Komisiji svake pete godine, počevši najkasnije pet godina nakon izdavanja dozvole. Granica detekcije za analizu je najmanje 0,5 ppt (ekvivalentno količini od 2,1 ng sulfuril fluorida/m3 troposferskog zraka).”

            (*)  Za provedbu općih načela Priloga VI., sadržaj i zaključci izvješća o ocjeni nalaze se na internetskoj stranici Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: 74/556/EEZ: Direktiva Vijeća od 4. lipnja 1974. o utvrđivanju detaljnih odredaba o prijelaznim mjerama koje se odnose na djelatnosti trgovine i distribucije otrovnih proizvoda i djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda, uključujući i djelatnosti posrednika

text:
               06/Sv. 9

               HR

               Službeni list Europske unije

               8

         31974L0556

               L 307/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA
   od 4. lipnja 1974.
   o utvrđivanju detaljnih odredaba o prijelaznim mjerama koje se odnose na djelatnosti trgovine i distribucije otrovnih proizvoda i djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda, uključujući i djelatnosti posrednika
   (74/556/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 49., članak 54. stavak 2., članak 57., članak 63. stavak 2., članak 66. i članak 235.,
   uzimajući u obzir Opći program za ukidanje ograničenja slobode poslovnog nastana (1) te posebno stavke 2. i 3. njegove glave V.,
   uzimajući u obzir Opći program za ukidanje ograničenja slobode pružanja usluga (2) te posebno stavke 2. i 3. njegove glave VI.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (3),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (4),
   budući da, osim što predviđa ukidanje ograničenja, Opći program propisuje da treba ispitati treba li tom ukidanju prethoditi, pratiti ga ili nakon njega slijediti obostrano priznavanje diploma, svjedodžbi i ostalih formalnih kvalifikacija, te usklađivanje zakona i drugih propisa koji se odnose na pokretanje i obavljanje navedenih djelatnosti, te bi li, u slučaju potrebe, trebale biti donesene prijelazne mjere do završetka postupka priznanja i usklađivanja; osim toga, budući da određene direktive Vijeća koje se odnose na ostvarivanje slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga propisuju donošenje direktiva koje se odnose na obostrano priznavanje s obzirom na djelatnosti u vezi s prodajom i distribucijom otrovnih proizvoda i djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda;
   budući da Direktiva Vijeća br. 64/427/EEZ (5) od 7. srpnja 1964. o utvrđivanju detaljnih odredaba o propisanim mjerama s obzirom na djelatnosti samozaposlenih osoba u proizvodnoj i prerađivačkoj industriji koje su obuhvaćene velikim ISIC skupinama 23-40 (industrija i malo obrtništvo) i Direktiva br. 68/336/EEZ (6) od 15. listopada 1968. o utvrđivanju detaljnih odredaba o propisanim mjerama s obzirom na djelatnosti samozaposlenih osoba u prehrambenoj industriji i proizvodnji pića (velike ISIC skupine 20 i 21) ne isključuju uporabu otrovnih proizvoda u obavljanju djelatnosti na koje se te direktive odnose; budući da su prijelazne mjere propisane tim direktivama na odgovarajući način također primjenjive na uporabu takvih proizvoda u slučajevima gdje to zahtijeva obavljanje navedenih djelatnosti;
   budući da za djelatnosti koje se odnose na trgovinu i distribuciju otrovnih proizvoda i djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda, uključujući djelatnost posrednika, neke države članice ponekad zahtijevaju da osobe koje sudjeluju u bilo kojoj od ovih djelatnosti posjeduju određene sposobnosti o kojima svjedoče formalne kvalifikacije ili diplome, dok druge države članice ne postavljaju nikakve posebne zahtjeve, nego samo predviđaju posebne uvjete za rukovanje otrovnim otpadom i njegovo odlaganje; budući da stoga nije moguće istodobno provesti predviđeno usklađivanje i ukidanje diskriminacije; budući da se takvo usklađivanje mora provesti naknadno;
   budući da se i u nedostatku neposrednog usklađivanja čini poželjnim olakšati ostvarivanje slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga za navedene djelatnosti donošenjem prijelaznih mjera kakve predviđaju Opći programi, posebno kako bi se izbjeglo stvaranje većih poteškoća za građane država članica u kojima ne postoje nikakvi zahtjevi za obavljanje takvih djelatnosti;
   budući da bi, kako bi se spriječila pojava takvih poteškoća, glavni cilj prijelaznih mjera trebao biti da kao dovoljnu kvalifikaciju za obavljanje navedenih djelatnosti u državi članici domaćinu te države priznaju činjenicu da je osoba tu djelatnost obavljala u nekoj drugoj državi članici Zajednice osim u državi domaćinu, dovoljno dugo i dovoljno nedavno da bi ta osoba mogla posjedovati stručna znanja jednaka onima koja se traže od građana države članice domaćina s obzirom na postojanje opasnih učinaka koje otrovni proizvodi mogu imati za zdravlje ljudi, životinja i biljaka, bilo izravno ili neizravno putem okoliša;
   budući da se, s obzirom na različite značajke otrovnih proizvoda i različite stupnjeve njihove otrovnosti s obzirom na zdravlje ljudi, životinja i biljaka, poznavanje učinaka nekog od tih proizvoda ili iskustvo u rukovanju njime ne može smatrati dokazom jednake sposobnosti za distribuciju ili profesionalnu uporabu ostalih takvih proizvoda ili takvih proizvoda općenito; budući da stoga država članica domaćin mora imati mogućnost ograničavanja dosega prijelaznih mjera na proizvode koji se sastoje od istih aktivnih tvari ili koji imaju sličan učinak na zdravlje ljudi, životinja i biljaka, bilo izravno ili neizravno putem okoliša;
   budući da, u onoj mjeri u kojoj pokretanje ili obavljanje takve djelatnosti u državama članicama u slučaju plaćenih zaposlenika ovisi o posjedovanju općih, trgovačkih i stručnih znanja i sposobnosti, ova bi se Direktiva također trebala odnositi na tu skupinu osoba kako bi se uklonila prepreka slobodnom kretanju radnika i na taj način nadopunile mjere donesene Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1612/68 (7) od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika unutar Zajednice;
   budući da bi, iz istog razloga, odredbe predviđene za dokazivanje dobrog ugleda i nepostojanja prethodnog stečaja trebale biti primjenjive i na plaćene zaposlenike;
   budući da glavni smisao mjera predviđenih ovom Direktivom nestaje kad se usklade uvjeti za pokretanje i obavljanje navedenih djelatnosti i kad se postigne obostrano priznavanje diploma, svjedodžbi i ostalih formalnih kvalifikacija,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice donose prijelazne mjere određene ovom Direktivom s obzirom na poslovni nastan ili pružanje usluga na njihovom području od strane fizičkih osoba, trgovačkih društava i poduzeća koje obuhvaća glava I. Općih programa (dalje u tekstu: „korisnici”), a koji žele obavljati djelatnosti na koje se odnosi stavak 2. ovog članka.
   2.   Te su djelatnosti one koje obuhvaća Direktiva Vijeća br. 74/557/EEZ (8) od 4. lipnja 1974. o ostvarivanju slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga s obzirom na djelatnosti samozaposlenih osoba i posrednika koji obavljaju trgovinu i distribuciju otrovnih proizvoda.
   Ova Direktiva također obuhvaća djelatnost koja se odnosi na profesionalnu uporabu otrovnih proizvoda u onoj mjeri u kojoj su te djelatnosti liberalizirane ili će biti liberalizirane sljedećim direktivama:

               —

               Direktiva Vijeća br. 65/1/EEZ (9) od 14. prosinca 1964. o utvrđivanju detaljnih odredaba za ostvarivanje slobode pružanja usluga u poljoprivredi i hortikulturi,

               —

               Direktiva Vijeća br. 667/654/EEZ (10) od 24. listopada 1967. o utvrđivanju detaljnih odredaba za ostvarivanje slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga s obzirom na djelatnost samozaposlenih osoba u šumarstvu i sječi i prijevozu stabala,

               —

               Direktiva Vijeća br. 71/18/EEZ (11) od 16. prosinca 1970. o utvrđivanju detaljnih odredaba za ostvarivanje slobode poslovnog nastana s obzirom na samozaposlene osobe koje pružaju usluge u poljoprivredi i hortikulturi,

               —

               Direktiva Vijeća br. 74/.../EEZ od ... u vezi s ostvarivanjem slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga s obzirom na različitu djelatnost samozaposlenih osoba (od velike ISIC skupine 01 do velike skupine 85) u smislu djelatnosti koje obuhvaća ta Direktiva, a koje se ubrajaju u ISIC skupinu 859 i obuhvaćaju uporabu otrovnih proizvoda.

         3.   Prijelazne odredbe također se odnose na zaposlene osobe koje obavljaju djelatnosti iz stavka 2., kao i članak 7. stavke 1. do 4. Direktive Vijeća br. 74/557/EEZ.
   Članak 2.
   U slučajevima kad je u državi članici pokretanje i obavljanje djelatnosti iz članka 1. stavka 2. podstavka 1. ove Direktive uvjetovano posjedovanjem općih, trgovačkih ili stručnih znanja i sposobnosti, ta država članica kao dovoljan dokaz takvih znanja i sposobnosti prihvaća činjenicu da je ta osoba obavljala navedenu djelatnost u nekoj drugoj državi članici u bilo kojem od sljedećih razdoblja:

               (a)

               neprekidno pet godina samostalno ili na rukovodećem mjestu, s tim da tu djelatnost nije prestala obavljati više od dvije godine prije dana podnošenja zahtjeva iz članka 4. stavka 2. ove Direktive;

               (b)

               neprekidno dvije godine samostalno ili na rukovodećem mjestu, s tim da korisnik posjeduje svjedodžbu o sposobnosti i stručnosti za tu djelatnost, koja ga ovlašćuje za obavljanje djelatnosti trgovine i distribucije otrovnih proizvoda u državi članici njihovog porijekla ili onoj iz koje korisnik dolazi;

               (c)

               neprekidno tri godine samostalno ili na rukovodećem mjestu, s tim da korisnik dokazuje da je za tu djelatnost prošao prethodnu izobrazbu koju dokazuje svjedodžbom za koju ta država priznaje ili za koju stručno profesionalno ili trgovinsko tijelo smatra da potpuno udovoljava zahtjevima te djelatnosti;

               (d)

               neprekidno tri godine nesamostalno, s tim da korisnik posjeduje svjedodžbu o sposobnosti i stručnosti za tu djelatnost koja ga ovlašćuje za obavljanje djelatnosti trgovine ili distribucije otrovnih proizvoda u državi članici njihovog porijekla ili državi članici iz koje korisnik dolazi;

               (e)

               neprekidno četiri godine nesamostalno, s tim da korisnik dokazuje da je za tu djelatnost prošao prethodnu izobrazbu koju dokazuje svjedodžbom za koju ta država priznaje ili za koju stručno profesionalno ili trgovinsko tijelo smatra da potpuno udovoljava zahtjevima te djelatnosti.

         Ovaj se članak odnosi samo na trgovinu i distribuciju zapakiranih otrovnih proizvoda koji su u originalnom pakiranju namijenjeni za dostavu krajnjem korisniku.
   Članak 3.
   U slučajevima kad je u državi članici pokretanje ili obavljanje djelatnosti iz članka 1. stavka 2. podstavka 2. ove Direktive uvjetovano posjedovanjem općeg, trgovačkog ili stručnog znanja i sposobnosti, ta država članica dovoljnim dokazom takvoga znanja i sposobnosti smatra činjenicu da je korisnik obavljao tu djelatnost u nekoj drugoj državi članici u bilo kojem od sljedećih razdoblja:

               (a)

               neprekidno šest godina samostalno ili na rukovodećem mjestu, s tim da s obavljanjem te djelatnosti nije prestao prije više od dvije godine prije dana podnošenja zahtjeva iz članka 4. stavka 2. ove Direktive;

               (b)

               neprekidno tri godine samostalno ili na rukovodećem mjestu, s tim da korisnik posjeduje svjedodžbu o sposobnosti i stručnosti za tu djelatnost, koja ga ovlašćuje za obavljanje djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu otrovnih proizvoda u državi članici njihovog porijekla ili državi članici iz koje korisnik dolazi;

               (c)

               neprekidno četiri godine samostalno, s tim da korisnik dokazuje da je za tu djelatnost prošao prethodnu izobrazbu koju dokazuje svjedodžbom za koju ta država priznaje ili za koju stručno profesionalno ili trgovinsko tijelo smatra da potpuno udovoljava zahtjevima te djelatnosti;

               (d)

               neprekidno četiri godine nesamostalno, s tim da korisnik posjeduje svjedodžbu o sposobnosti i stručnosti za tu djelatnost, koja ga ovlašćuje za obavljanje djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu otrovnih proizvoda u državi članici njihovog porijekla ili državi članici iz koje korisnik dolazi;

               (e)

               neprekidno pet godina nesamostalno, s tim da korisnik dokazuje da je za tu djelatnost prošao prethodnu izobrazbu koju dokazuje svjedodžbom za koju ta država priznaje ili za koju stručno profesionalno ili trgovinsko tijelo smatra da potpuno udovoljava zahtjevima te djelatnosti.

         Odredbe pod (a), (c) i (e) ne primjenjuju se na djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu određenih visokootrovnih niže navedenih proizvoda:

               —

               cijanovodična kiselina i njene topljive soli,

               —

               fluorovodična kiselina i njene topljive soli,

               —

               akrilonitril,

               —

               tekući komprimirani amonijak,

               —

               metil bromid,

               —

               kloropikrin,

               —

               vodikov fosfid i spojevi koji ga oslobađaju,

               —

               etilen oksid,

               —

               ugljikov disulfid,

               —

               ugljikov tetraklorid,

               —

               trikloroacetonitril.

         Kako bi se odredbe pod (b) i (d) mogle primjenjivati na te visokootrovne proizvode, svjedodžba o sposobnosti i stručnosti mora izrijekom navesti proizvod ili proizvode koje korisnik smije upotrebljavati u državi njihovog porijekla ili državi članici iz koje dolazi.
   U ovome slučaju ne smije proći više od dvije godine od korisnikovog prestanka obavljanja te djelatnosti do podnošenja zahtjeva iz članak 4. stavka 2. ove Direktive.
   Članak 4.
   1.   Smatra se da je osoba obavljala djelatnost na rukovodećem mjestu u smislu članaka 2. i 3. ove Direktive ako je obavljala tu djelatnost u industrijskom ili trgovinskom poduzeću u toj struci:

               (a)

               kao rukovoditelj poduzeća ili podružnice poduzeća; ili

               (b)

               kao zamjenik vlasnika ili rukovoditelj poduzeća, u slučajevima gdje takvo mjesto podrazumijeva odgovornost jednaku onoj koju ima vlasnik ili rukovoditelj kojeg ta osoba predstavlja; ili

               (c)

               na rukovodećem mjestu s dužnostima koje se odnose na trgovinu ili distribuciju otrovnih proizvoda i s odgovornošću za barem jedan odjel poduzeća ili na rukovodećem mjestu s odgovornošću za upotrebu navedenih proizvoda.

         2.   Dokaz da su ispunjeni uvjeti propisani člancima 2. i 3. ove Direktive ostvaruje se potvrdom koju izdaje ovlašteno tijelo u državi porijekla ili državi iz koje ta osoba dolazi, a koju ta osoba prilaže svojem zahtjevu za ovlaštenje obavljanja te djelatnosti ili tih djelatnosti u državama članicama domaćinima. Takva potvrda treba, ako je to potrebno, navesti je li u državi članici porijekla ili u državi iz koje ta osoba dolazi ovlaštenje ograničeno na pokretanje djelatnosti koje se odnose na distribuciju otrovnih proizvoda ili na djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda, ili jesu li određeni otrovni proizvodi izuzeti iz navedenih djelatnosti.
   3.   Države članice u roku iz članka 7. ove Direktive određuju tijela koja su ovlaštena za izdavanje potvrda iz stavka 2. ovog članka te zatim o tome obavješćuju ostale države članice i Komisiju.
   Članak 5.
   U slučajevima kad u državi članici porijekla ili državi članici iz koje ta osoba dolazi formalne kvalifikacije iz članaka 2. i 3. ove Direktive ili potvrde iz članka 4. stavka 2. ove Direktive dozvoljavaju samo pokretanje djelatnosti koje se odnose na distribuciju otrovnih proizvoda ili djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu takvih proizvoda ili izuzimaju određene otrovne proizvode iz tih djelatnosti, država članica domaćin može na svojem području primijeniti jednaka ograničenja i također izuzeti djelatnosti koje obuhvaćaju profesionalnu uporabu otrovnih proizvoda koji se sastoje od istih aktivnih tvari kao proizvodi izuzeti u formalnim kvalifikacijama i potvrdama ili koji su na sličan način opasni za zdravlje ljudi, životinja i biljaka, bilo izravno ili neizravno putem okoliša.
   Članak 6.
   Ova Direktiva primjenjuje se do stupanja na snagu propisa o usklađivanju nacionalnih odredaba kojima je uređen početak obavljanja i obavljanje tih djelatnosti.
   Članak 7.
   1.   Države članice donose mjere potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku od šest mjeseci od notifikacije i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva, a Komisija o tome obavješćuje druge države članice.
   Članak 8.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 4. lipnja 1974.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. ERTL

      (1)  SL 2, 15.1.1962., str. 36/62.

      (2)  SL 2, 15.1.1962., str. 32/62.

      (3)  SL C 63, 28.5.1969., str. 21.

      (4)  SL C 10, 27.1.1970., str. 23.

      (5)  SL 117, 23.7.1964., str. 1863/64.

      (6)  SL L 260, 22.10.1968., str. 12.

      (7)  SL L 257, 19.10.1968., str. 2.

      (8)  SL L 307, 18.11.1974., str. 5.

      (9)  SL 1, 8.1.1965., str. 1/65.

      (10)  SL 263, 30.10.1967., str. 6.

      (11)  SL L 8, 11.1.1971., str. 24.


title: Direktiva br. 2002/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o minimalnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima u odnosu na izloženost radnika rizicima uzrokovanim fizikalnim čimbenicima (vibracije) (šesnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)

text:
               05/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               101

         32002L0044

               L 177/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.06.2002.

      DIREKTIVA br. 2002/44/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 25. lipnja 2002.
   o minimalnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima u odnosu na izloženost radnika rizicima uzrokovanim fizikalnim čimbenicima (vibracije) (šesnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 137. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1), dostavljen nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom propisanim člankom 251. Ugovora (3), u svjetlu zajedničkog teksta koji je odobrio Odbor za mirenje 8. travnja 2002.,
   budući da:

               (1)

               Na temelju Sporazuma Vijeće može pomoću direktiva donijeti minimalne uvjete kako bi se poticalo poboljšanje, posebno radne sredine, te kako bi se jamčila viša razina zaštite zdravlja i sigurnosti radnika. Tim se direktivama mora izbjeći uvođenje administrativnih, financijskih i pravnih ograničenja koja bi sprečavala osnivanje i razvoj malih i srednjih poduzeća.

               (2)

               Komunikacijom Komisije o njezinom programu djelovanja koji se odnosi na provedbu Povelje Zajednice o temeljnim socijalnim pravima radnika predviđa se uvođenje minimalnih zdravstvenih i sigurnosnih zahtjeva s obzirom na izloženost radnika rizicima uzrokovanim fizikalnim čimbenicima. U rujnu 1990. Europski je parlament usvojio rezoluciju koja se odnosi na ovaj program djelovanja (4), kojom se posebno Komisija poziva da sastavi posebnu direktivu o rizicima uzrokovanim bukom i vibracijom te bilo kojim drugim fizikalnim čimbenikom na radnom mjestu.

               (3)

               Kao prvi korak smatra se neophodnim uvesti mjere zaštite radnika od rizika koji nastaju vibracijama zbog njihovog utjecaja na zdravlje i sigurnost svakog radnika, posebno na mišićnu/koštanu strukturu, neurološke i krvožilne poremećaje. Ovim se mjerama ne namjerava samo osigurati zdravlje i sigurnost svakog pojedinog radnika, već i stvoriti najmanje temelje zaštite za sve radnike u Zajednici kako bi se izbjegla moguća narušavanja tržišnog natjecanja.

               (4)

               Ovom Direktivom se propisuju minimalni zahtjevi, što državama članicama pruža mogućnost pridržavanja ili prihvaćanja povoljnijih odredaba za zaštitu radnika, posebno pri određivanju nižih dnevnih vrijednosti ili dnevnu graničnu vrijednost profesionalne izloženosti za vibracije. Primjena ove Direktive ne može opravdati odstupanje u odnosu na postojeće stanje u svakoj državi članici.

               (5)

               Sustav zaštite od vibracija mora se bez suvišnih pojedinosti ograničiti na definiciju ciljeva koji se trebaju postići, načela koje treba poštovati i temeljnih vrijednosti koje treba koristiti, kako bi se državama članicama omogućilo da ove minimalne zahtjeve primjenjuju na ujednačeni način.

               (6)

               Razina izloženosti vibraciji može se učinkovitije smanjiti uključivanjem preventivnih mjera pri stvaranju mjesta rada i pri izboru radne opreme, postupaka i metoda kako bi se prednost dala smanjenju rizika na samom izvoru. Odredbe koje se odnose na radnu opremu i metode pridonose stoga zaštiti radnika uključenih u radni proces.

               (7)

               Što se tiče izloženosti vibraciji, poslodavci bi trebali provesti prilagodbe u svjetlu tehnološkog napretka i znanstvene spoznaje s ciljem poboljšanja sigurnosti i zdravstvene zaštite radnika.

               (8)

               U slučaju morskog ili zračnog prijevoza, a uzimajući u obzir trenutačno stanje stvari, nije moguće pridržavati se graničnih vrijednosti izloženosti vibracijama cijelog tijela u svim situacijama te se stoga trebaju donijeti odredbe koje bi valjano opravdavale izuzetke u nekim slučajevima.

               (9)

               Budući da je ova Direktiva pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (5), ta se Direktiva stoga primjenjuje kod izloženosti radnika vibracijama, ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne odredbe iz ove Direktive.

               (10)

               Ova Direktiva predstavlja praktični korak prema stvaranju socijalne dimenzije unutarnjeg tržišta.

               (11)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se usvojiti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6),

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   ODJELJAK 1.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Cilj i područje primjene
   1.   Ovom se Direktivom, koja je šesnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ propisuju minimalni zahtjevi za zaštitu radnika od rizika za njihovo zdravlje i sigurnost koji nastaju ili mogu nastati zbog izlaganja mehaničkoj vibraciji.
   2.   Zahtjevi ove Direktive primjenjuju se na aktivnosti pri kojima postoji mogućnost da radnici budu izloženi rizicima od mehaničke vibracije za vrijeme rada.
   3.   Direktiva 89/391/EEZ primjenjuje se u potpunosti na cijelom području spomenutom u stavku 1., ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne iz ove Direktive.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive, sljedeći pojmovi znače:

               (a)

               „vibracija ruke i šake”: mehanička vibracija koja, kada se prenosi na sustav ljudske šake i ruke, podrazumijeva rizik za zdravlje i sigurnost radnika, posebno krvožilne, koštane, vezivne, neurološke ili mišićne poremećaje;

               (b)

               „vibracija cijelog tijela”: mehanička vibracija koja, kada se prenosi na cijelo tijelo, podrazumijeva rizik za zdravlje i sigurnost radnika, posebno oboljenje donjeg dijela leđa i povredu kralježnice.

         Članak 3.
   Granične vrijednosti profesionalne izloženosti i upozoravajuće vrijednosti
   1.   Za vibracije šake i ruke:

               (a)

               dnevna granična vrijednost profesionalne izloženosti je u osmosatnom odgovarajućem razdoblju standardizirana na 5 m/s2;

               (b)

               dnevna upozoravajuća vrijednost izloženosti je u osmosatnom referentnom razdoblju standardizirana na 2,5 m/s2.

         Izloženost radnika vibracijama šake i ruke procjenjuje se ili mjeri na temelju odredaba iz točke 1. dijela A Priloga.
   2.   Za vibracije cijelog tijela:

               (a)

               dnevna granična vrijednost profesionalne izloženosti je u osmosatnom referentnom razdoblju standardizirana na 1,15 m/s2 ili je prema izboru određene države članice razina vibracije 21 m/s1,75;

               (b)

               dnevna upozoravajuća vrijednost izloženosti je u osmosatnom referentnom razdoblju standardizirana na 0,5 m/s2 ili je prema izboru određene države članice razina vibracije 9,1 m/s1,75.

         Izloženost radnika vibracijama cijelog tijela procjenjuje se ili mjeri na temelju odredaba iz točke 1. dijela B Priloga.
   ODJELJAK II.

      OBVEZE POSLODAVACA

   Članak 4.
   Određivanje i procjena rizika
   1.   U provođenju obveza propisanih člankom 6. stavkom 3. i člankom 9. stavkom 1. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac procjenjuje i prema potrebi mjeri razine mehaničke vibracije kojoj su radnici izloženi. Mjerenje se prema potrebi provodi u skladu s točkom 2. dijela A ili točkom 2. dijela B Priloga ovoj Direktivi.
   2.   Razina izloženosti mehaničkim vibracijama može se procijeniti promatranjem specifičnih radnih postupaka i upućivanjem na relevantne informacije o mogućem rasponu vibracije kod opreme ili vrste opreme koja se koristi u određenim uvjetima uporabe, uključujući i one informacije koje daje proizvođač te opreme. Ta se operacija razlikuje od mjerenja, pri čemu se zahtijeva uporaba specifičnog uređaja i odgovarajuće metodologije.
   3.   Procjenu i mjerenje spomenute u stavku 1. planiraju i provode nadležne službe u odgovarajućim intervalima, uzimajući posebno u obzir odredbe iz članka 7. Direktive 89/391/EEZ koje se odnose na neophodne nadzorne službe ili osobe. Podaci koji se dobivaju procjenom i/ili mjerenjem razine profesionalne izloženosti mehaničkim vibracijama čuvaju se u pogodnom obliku kako bi se omogućilo njihovo konzultiranje u kasnijim fazama.
   4.   Sukladno članku 6. stavku 3. Direktive 89/391/EEZ poslodavac pri izvršavanju procjene rizika osobitu pozornost pridaje sljedećem:

               (a)

               razini, vrsti i trajanju izloženosti, uključujući bilo kakvu vrstu izloženosti isprekidanoj vibraciji ili ponavljajućim šokovima;

               (b)

               graničnim vrijednostima izloženosti i upozoravajućim vrijednostima izloženosti propisanim člankom 3. ove Direktive;

               (c)

               bilo kakvim posljedicama za zdravlje i sigurnost radnika kod posebno visokog rizika;

               (d)

               bilo kakvim neizravnim posljedicama na sigurnost radnika nastalih interakcijom mehaničke vibracije i radnog mjesta ili druge radne opreme;

               (e)

               informacijama koje daje proizvođač radne opreme u skladu s relevantim direktivama Zajednice;

               (f)

               postojanju zamjenske opreme koja je napravljena kako bi se smanjile razine izloženosti mehaničkoj vibraciji;

               (g)

               produljenju izloženosti vibraciji cijelog tijela izvan uobičajenih radnih sati, pod odgovornošću poslodavca;

               (h)

               posebnim radnim uvjetima kao što su niske temperature;

               (i)

               odgovarajućim informacijama koje pruža zdravstveni nadzor, uključujući po mogućnosti i objavljene informacije.

         5.   Poslodavac posjeduje procjenu rizika u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) Direktive 89/391/EEZ i prepoznaje koje je mjere potrebno poduzeti u skladu s člancima 5. i 6. ove Direktive. Procjena rizika bilježi se na odgovarajućem mediju, u skladu s nacionalnim zakonom i praksom; ona može uključivati i opravdanje poslodavca kako priroda i raspon rizika u vezi s mehaničkom vibracijom čine daljnju temeljitu procjenu rizika nepotrebnom. Procjena rizika se redovito ažurira, posebno ako je došlo do značajnih promjena koje bi je mogle učiniti zastarjelom ili kada rezultati zdravstvenog nadzora pokažu da je ona potrebna.
   Članak 5.
   Odredbe čiji je cilj izbjegavanje ili smanjenju izloženosti
   1.   Uzimajući u obzir tehnološki napredak i dostupnost mjera za kontrolu rizika na njegovu izvoru, rizici koji nastaju izlaganjem mehaničkoj vibraciji uklanjaju se na samom izvoru ili se smanjuju na najmanju moguću mjeru.
   Smanjenje takvih rizika temelji se na općim načelima sprečavanja utvrđenim u članku 6. stavku 2. Direktive 89/391/EEZ.
   2.   Na temelju procjene rizika iz članka 4., jednom kada se upozoravajuće vrijednosti izloženosti propisane člankom 3. stavkom 1. točkom (b) i stavkom 2. točkom (b) prekorače, poslodavac ustanovljuje i primjenjuje program tehničkih i/ili organizacijskih mjera koje za cilj imaju smanjenje mehaničkih vibracija i pratećih rizika na minimum, posebno uzimajući u obzir:

               (a)

               ostale radne metode koje zahtijevaju manju izloženost mehaničkim vibracijama;

               (b)

               izbor odgovarajuće radne opreme odgovarajućeg ergonomskog dizajna i, vodeći računa o poslu koji se treba obaviti, one koja proizvodi najmanju moguću vibraciju;

               (c)

               odredbu o pomoćnoj opremi koja smanjuje rizik od ozljeda uzrokovanih vibracijom, kao što su sjedala koja učinkovito smanjuju vibraciju cijelog tijela i rukohvati koji smanjuju vibraciju koja se prenosi na sustav šake i ruke;

               (d)

               pogodne programe održavanja za radnu opremu, radno mjesto i sustave radnog mjesta;

               (e)

               strukturu i raspored na radnim mjestima i radnim postajama;

               (f)

               odgovarajuće informacije i osposobljavanje kako bi se radnike obučilo ispravno i sigurno koristiti radnu opremu, kako bi se na najmanju moguću mjeru smanjila njihova izloženost mehaničkoj vibraciji;

               (g)

               ograničavanje trajanja i intenziteta izloženosti;

               (h)

               odgovarajući radni raspored s pogodnim razdobljima za odmor;

               (i)

               odredbe o odijevanju kako bi se izložene radnike zaštitilo od hladnoće i vlage.

         3.   U svakom slučaju radnici se ne izlažu vrijednostima iznad granične vrijednosti profesionalne izloženosti.
   Ako je, usprkos svim mjerama koje je poslodavac poduzeo kako bi se pridržavao ove Direktive, granična vrijednost izloženosti prekoračena, poslodavac neposredno djeluje kako bi smanjio izloženost na razinu ispod granične vrijednosti izloženosti. On identificira razloge zašto je granična vrijednost izloženosti prekoračena i prema tome izmjenjuje zaštitu i mjere sprečavanja kako bi spriječio njezino ponovljeno prekoračenje.
   4.   Prema članku 15. Direktive 89/391/EEZ poslodavac prilagođava mjere iz ovog članka potrebama radnika koji su izloženi posebnom riziku.
   Članak 6.
   Informiranje i osposobljavanje radnika
   Ne dovodeći u pitanje članke 10. i 12. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac osigurava da radnici koji su izloženi riziku od mehaničke vibracije na poslu i/ili njihovi predstavnici budu informirani i osposobljeni u odnosu na posljedice procjene rizika predviđene člankom 4. stavkom 1. ove Direktive, što se posebno odnosi na:

               (a)

               mjere koje su poduzete kako bi se provela ova Direktiva s ciljem uklanjanja ili smanjivanja na najmanju moguću mjeru rizika od mehaničke vibracije;

               (b)

               granične vrijednosti profesionalne izloženosti i upozoravajuće vrijednosti izloženosti;

               (c)

               rezultate procjene i mjerenja mehaničke vibracije provedene u skladu s člankom 4. ove Direktive i moguće ozljede koje nastaju pri uporabi radne opreme;

               (d)

               zašto i kako otkriti i prijaviti znakove ozljede;

               (e)

               okolnosti u kojima su radnici pozvani vršiti zdravstveni nadzor;

               (f)

               sigurne radne postupke kako bi se izlaganje mehaničkoj vibraciji svelo na najmanju moguću mjeru.

         Članak 7.
   Savjetovanje i sudjelovanje radnika
   U skladu s člankom 11. Direktive 89/391/EEZ, o pitanjima obuhvaćenim ovom Direktivom provodi se savjetovanje i sudjelovanje radnika i/ili njihovih predstavnika.
   ODJELJAK III.

      OSTALE ODREDBE

   Članak 8.
   Zdravstveni nadzor
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 14. Direktive 89/391/EEZ, države članice donose odredbe kako bi osigurale odgovarajući zdravstveni nadzor radnika s obzirom na rezultat procjene rizika predviđen člankom 4. stavkom 1. ove Direktive, gdje on upućuje na rizik za njihovo zdravlje. Te odredbe, uključujući i zahtjeve određene za zdravstvenu dokumentaciju i njihovu dostupnost, uvode se u skladu s nacionalnim zakonima i/ili praksom.
   Zdravstveni nadzor, čiji se rezultati uzimaju u obzir kod primjene preventivnih mjera na određenom radnom mjestu, usmjeren je k brzom sprečavanju i dijagnosticiranju bilo kakvog poremećaja koji je u vezi s izlaganjem mehaničkoj vibraciji. Takav je nadzor pogodan gdje:

               —

               je izloženost radnika vibraciji takva da se može uspostaviti veza između te izloženosti i prepoznatljive bolesti ili štetnih učinaka na zdravlje,

               —

               je moguće da se ta bolest ili učinci pojavljuju u određenim radnim uvjetima radnika, i

               —

               postoje provjerene tehnike za otkrivanje te bolesti ili štetnih učinaka na zdravlje.

         U svakom slučaju, radnici izloženi mehaničkoj vibraciji koja prelazi vrijednosti iz članka 3. stavka 1. točke (b) i stavka 2. točke (b) imaju pravo na odgovarajući zdravstveni nadzor.
   2.   Države članice se dogovaraju kako bi osigurale da je za svakog radnika koji je pod zdravstvenim nadzorom u skladu sa stavkom 1. napravljena i održavana zdravstvena dokumentacija. Zdravstvena dokumentacija sadrži sažetak rezultata provedenog zdravstvenog nadzora. Ona se čuva u određenom obliku koji dozvoljava bilo koju vrstu provjere u kasnijem razdoblju, uzimajući u obzir bilo koju razinu povjerljivosti.
   Kopije odgovarajuće dokumentacije daju se stručnim službama na njihov zahtjev. Svaki pojedini radnik na zahtjev ima pristup zdravstvenoj dokumentaciji koja se odnosi na njega osobno.
   3.   Ako se kao rezultat zdravstvenog nadzora otkrije da je radnik obolio od prepoznatljive bolesti ili je izložen štetnom zdravstvenom djelovanju za koje liječnik ili stručnjak za zdravlje i zaštitu na radu smatraju da je posljedica izlaganja mehaničkoj vibraciji na poslu:

               (a)

               liječnik ili neka druga odgovarajuće kvalificirana osoba obavješćuje radnika o posljedicama koje se odnose na njega osobno. Njega se posebno obavješćuje i savjetuje u vezi s bilo kojom vrstom zdravstvenog nadzora koji on mora proći nakon završetka izlaganja;

               (b)

               poslodavca se obavješćuje o svim značajnim nalazima zdravstvenog nadzora uzimajući u obzir bilo koju vrstu medicinski povjerljivih podataka.

               (c)

               poslodavac:

                           —

                           provjerava procjenu rizika provedenu sukladno članku 4.,

                           —

                           provjerava mjere poduzete kako bi se uklonili ili smanjili rizici sukladno članku 5.,

                           —

                           uzima u obzir savjet stručnjaka za zdravlje i zaštitu na radu ili neke druge odgovarajuće kvalificirane osobe ili stručne službe o primjeni bilo kojih mjera potrebnih kako bi se uklonio ili smanjio rizik u skladu s člankom 5., uključujući i mogućnost dodjeljivanja drugog posla radniku na kojemu ne postoji rizik od daljnje izloženosti i

                           —

                           organizira trajni zdravstveni nadzor i osigurava provjeru zdravstvenog stanja svakog radnika koji je bio izložen na sličan način. U takvim slučajevima stručni liječnik ili stručnjak za zdravlje i zaštitu na radu može predložiti da izložene osobe budu medicinski pregledane.

         Članak 9.
   Prijelazna razdoblja
   S obzirom na provedbu obveza propisanih člankom 5. stavkom 3., države članice imaju pravo nakon savjetovanja s obje strane u industriji, a u skladu s nacionalnim zakonom i praksom, koristiti maksimalno prijelazno razdoblje od pet godina od 6. srpnja 2005. kada se koristi radna oprema koja je radnicima dana prije 6. srpnja 2007. i koja ne dozvoljava da se poštuju granične vrijednosti izloženosti, uzimajući u obzir najsuvremeniji tehnološki napredak i/ili već poduzete organizacijske mjere. S obzirom na opremu koja se koristi u područjima poljoprivrede i šumarstva, države članice imaju pravo produžiti maksimalno prijelazno razdoblje za najviše četiri godine.
   Članak 10.
   Odstupanja
   1.   U skladu s općim načelima zdravstvene i sigurnosne zaštite radnika, države članice mogu u slučaju morskog i zračnog prijevoza odstupiti od članka 5. stavka 3. u opravdanim okolnostima što se tiče vibracije cijelog tijela, gdje, uzevši u obzir trenutačno stanje i specifične osobine radnih mjesta te usprkos poduzetim tehničkim i/ili organizacijskim mjerama, nije moguće pridržavati se graničnih vrijednosti izloženosti.
   2.   U slučaju kada je izloženost radnika obično ispod upozoravajuće vrijednosti izloženosti iz članka 3. stavka 1. točke (b) i stavka 2. točke (b), ali s vremena na vrijeme značajno odstupa i povremeno može i prijeći graničnu vrijednost profesionalne izloženosti, države članice mogu također odobriti odstupanja od članka 5. stavka 3. Međutim, prosjek vrijednosti izloženosti za razdoblje iznad 40 sati mora biti manji od granične vrijednosti profesionalne izloženosti i mora postojati dokaz koji pokazuje da su rizici od takvog načina izloženosti pri radu manji od onih kod izloženosti na graničnoj vrijednosti profesionalne izloženosti.
   3.   Odstupanja iz stavaka 1. i 2. države članice odobravaju nakon savjetovanja s obje zainteresirane strane u industriji u skladu s nacionalnim zakonom i praksom. Takva odstupanja, uzimajući u obzir posebne okolnosti, moraju biti popraćena uvjetima koji jamče da su rizici koji nastaju svedeni na najmanju moguću mjeru i da su dotični radnici podvrgnuti pojačanom zdravstvenom nadzoru. Takva odstupanja preispituju se svake četiri godine i povlače se čim ne postoje opravdane okolnosti.
   4.   Svake četiri godine države članice Komisiji proslijeđuju popis odstupanja iz stavaka 1. i 2. ukazujući na točne razloge i okolnosti koji su ih primorali da ta odstupanja odobre.
   Članak 11.
   Tehničke izmjene
   Izmjene Priloga strogo tehničke prirode u skladu s:

               (a)

               donošenjem direktiva iz područja tehničkog usklađivanja i standardizacije s obzirom na oblikovanje, izgradnju, proizvodnju ili konstruiranje radne opreme i/ili radnih mjesta;

               (b)

               tehnološkim napretkom, promjenama europskih standarda koji su usklađeni na najprihvatljiviji način i novim otkrićima u vezi mehaničke vibracije;

         donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 12. stavka 2.
   Članak 12.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže Odbor na koji se odnosi članak 17. stavak 2. Direktive 89/391/EEZ.
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe iz njezinog članka 8.
   Razdoblje navedeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ određuje se na tri mjeseca.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   ODJELJAK IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 13.
   Izvješća
   Svakih pet godina države članice Komisiji dostavljaju izvješće o praktičnoj provedbi ove Direktive, ukazujući na gledišta dvije strane industrije. Ono sadržava opis najboljih postupaka za sprečavanje vibracija sa štetnim učinkom na zdravlje i drugih oblika organizacije rada, zajedno s aktivnostima koje su države članice poduzele kako bi pružile saznanja o tim najboljim postupcima.
   Na temelju tih izvješća Komisija izvršava cjelokupnu procjenu provedbe ove Direktive, uključujući i provedbu u svjetlu istraživanja i znanstvenih spoznaja i obaviještava o tome Europski parlament, Vijeće, Gospodarski i socijalni odbor i Savjetodavni odbor za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu te prema potrebi predlaže izmjene.
   Članak 14.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 6. srpnja 2005. One o tome odmah obavješćuju Komisiju. Navodeći detaljne razloge one također prilažu popis prijelaznih rješenja koje su države članice donijele u skladu s člankom 9.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnoga prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 15.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 16.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 25. lipnja 2002.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         P. COX

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. MATAS I PALOU

      (1)  SL C 77, 18.3.1993., str. 12., SL C 230, 19.8.1994., str. 3.

      (2)  SL C 249, 13.9.1993., str. 28.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 20. travnja 1994. (SL C 128, 9.5.1994., str. 146.) potvrđeno 16. rujna 1999. (SL C 54, 25.2.2000., str. 75.), Zajedničko stajalište Vijeća od 25. lipnja 2001. (SL C 301, 26.10.2001., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 23. listopada 2001. (još nije objavljena u Službenom listu). Odluka Europskog parlamenta od 25. travnja 2002. i Odluka Vijeća od 21. svibnja 2002.

      (4)  SL C 260, 15.10.1990., str. 167.

      (5)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.
   PRILOG
   A.   VIBRACIJE ŠAKE I RUKE

   1.   Procjena izloženosti

   Procjena razine izloženosti vibraciji šake i ruke temelji se na proračunu dnevne vrijednosti izloženosti normalizirane na osmosatno referentno razdoblje A(8) izraženo kao kvadratni korijen zbroja kvadrata (rms) (ukupna vrijednost) vrijednosti frekvencijski vrednovanog ubrzanja kod vibracija, određenih na pravokutnim osima ahwx, ahwy, ahwz kako je utvrđeno u Poglavljima 4. i 5. i Prilogu A ISO standarda 5349-1 (2001.).
   Procjena razine izloženosti može se izvršiti na temelju procjene utemeljene na informacijama koje daju proizvođači u vezi s razinom emisije radne opreme koja se koristi i na temelju promatranja određenih radnih praksi ili mjerenja.
   2.   Mjerenje

   Ako se primjenjuje mjerenje u skladu s člankom 4. stavkom 1.:

               (a)

               metode koje se primjenjuju mogu uključivati uzimanje uzoraka koje mora biti reprezentativno za osobnu izloženost radnika predmetnoj mehaničkoj vibraciji metode i uređaj moraju biti prilagođeni određenim osobinama mehaničke vibracije koja se mjeri, čimbenicima okoliša i osobinama mjernog uređaja, u skladu s ISO standardom 5349-2 (2001.);

               (b)

               u slučaju uređaja koji se moraju držati objema šakama, mjerenja se moraju provoditi na obje šake. Izloženost se određuje u odnosu na višu vrijednost od te dvije; potrebno je dati i informaciju o drugoj šaci.

         3.   Smetnje

   Članak 4. stavak 4. točka (d) primjenjuje se posebno kada mehaničke vibracije ometaju pravilno upravljanje kontrolnim uređajem ili očitavanje indikatora.
   4.   Neizravni rizici

   Članak 4. stavak 4. točka (d) primjenjuje se posebno kada mehaničke vibracije ometaju stabilnost strukture ili sigurnost zglobova.
   5.   Osobna zaštita

   Osobna oprema za zaštitu kod vibracija ruke i šake može doprinijeti programu mjera iz članka 5. stavka 2.
   B.   VIBRACIJA CIJELOG TIJELA

   1.   Procjena razine izloženosti

   Procjena razine izloženosti vibraciji temelji se na proračunu dnevne vrijednosti izloženosti A(8) izražene kao ekvivalentno neprekidno ubrzanje kroz osmosatno razdoblje, izračunano kao najviša (rms) vrijednost ili kao vrijednost najvećega opsega frekvencijski vrednovanog ubrzanja kod vibracija, određenih na pravokutnim osima (1,4awx, 1,4awy, awz za radnika koji sjedi ili stoji) u skladu s poglavljima 5., 6. i 7., Prilozima A i B ISO standarda 2631-1 (1997.).
   Procjena razine izloženosti može se izvršiti na temelju procjene utemeljene na informacijama koje daju proizvođači u vezi s razinom emisije radne opreme koja se koristi i na temelju promatranja određenih radnih praksi ili mjerenja.
   U slučaju pomorskog prijevoza, države članice mogu razmatrati samo vibracije kod kojih frekvencija prelazi 1 Hz.
   2.   Mjerenje

   Ako se primjenjuje mjerenje u skladu s člankom 4. stavkom 1., metode koje se primjenjuju mogu uključivati reprezentativno uzimanje uzoraka za osobnu izloženost radnika predmetnoj mehaničkoj vibraciji. Metode koje se koriste moraju biti prilagođene određenim osobinama mehaničke vibracije koja se mjeri, čimbenicima okoliša i osobinama mjernog uređaja.
   3.   Smetnje

   Članak 4. stavak 4. točka (d) primjenjuje se posebno kada mehaničke vibracije ometaju pravilno upravljanje kontrolnim uređajem ili očitavanje indikatora.
   4.   Neizravni rizici

   Članak 4. stavak 4. točka (d) primjenjuje se posebno kada mehaničke vibracije ometaju stabilnost strukture ili sigurnost zglobova.
   5.   Produljenje izloženosti

   Članak 4. stavak 4. točka (g) primjenjuje se posebno kada zbog same prirode djelatnosti radnik koristi prostore za odmaranje koje nadgleda poslodavac; izloženost vibraciji cijelog tijela u tim prostorima mora se smanjiti na razinu sukladnu njihovoj svrsi i uvjetima uporabe, osim u slučajevima više sile.