title: Direktiva Vijeća 2003/122/Euratom od 22. prosinca 2003. o kontroli visokoaktivnih zatvorenih radioaktivnih izvora i izvora bez posjednika

text:
               15/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               135

         32003L0122

               L 346/57

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.12.2003.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2003/122/EURATOM

   od 22. prosinca 2003.
   o kontroli visokoaktivnih zatvorenih radioaktivnih izvora i izvora bez posjednika
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 31. stavak 2. i članak 32.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije, sastavljen nakon dobivanja mišljenja skupine osoba koju je imenovao Znanstveni i tehnički odbor između znanstvenih stručnjaka iz država članica, u skladu s člankom 31. Ugovora,
   nakon savjetovanja s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Članak 30. Ugovora zahtijeva da Zajednica treba donijeti osnovne standarde za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja.

               (2)

               Direktiva Vijeća 96/29/Euratom od 13. svibnja 1996. o utvrđivanju osnovnih sigurnosnih normi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja (2) nastavlja niz direktiva koje propisuju osnovne sigurnosne norme od 1959.

               (3)

               Članak 4. stavak 1. točka (e) Direktive 96/29/Euratom zahtijeva prethodno ovlaštenje za, između ostalih djelatnosti, korištenje radioaktivnih izvora u industrijskoj radiografiji ili obradi proizvoda ili istraživanju ili izlaganju osoba pri medicinskom tretmanu. Ispravno je proširiti ovaj zahtjev na sve djelatnosti koje uključuju visokoaktivne radioaktivne izvore kako bi se umanjila vjerojatnost nesreće koje uključuje takve izvore.

               (4)

               Prije izdavanja ovlaštenja trebaju postojati odgovarajuća rješenja i odredbe za sigurno rukovanje izvorima.

               (5)

               Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA) donosi propise za siguran prijevoz radioaktivnog materijala koji sadrže ograničenja aktivnosti u svrhu predviđenih zahtjeva koji trebaju omogućiti odgovarajuću osnovu za određivanje visokoaktivnih zatvorenih radioaktivnih izvora u okviru područja primjene ove Direktive (3).

               (6)

               U Direktivi 96/29/Euratom propisane su izuzete vrijednosti za prijavljivanje djelatnosti ovlaštenim tijelima. Ove su vrijednosti definirane u toj Direktivi na temelju zanemarive razine rizika. S obzirom da zahtjevi ove Direktive ne bi trebali administrativno opterećivati posjednike malih izvora koji ne predstavljaju razmjernu opasnost po zdravlje, definicija visokoaktivnih radioaktivnih izvora ne bi se trebala proširiti na izuzete razine iz Direktive 96/29/Euratom.

               (7)

               Pošiljke zatvorenih izvora između država članica podložne su postupku koji je uspostavljen Uredbom Vijeća (Euratom) br. 1493/93 od 8. lipnja 1993. o pošiljkama radioaktivnih tvari između država članica (4).

               (8)

               Iako pravni zahtjevi koji proizlaze iz postojećeg zakonodavstva na razini Zajednice i na nacionalnoj razini osiguravaju osnovnu zaštitu, visokoaktivni izvori još uvijek podrazumijevaju značajan mogući rizik po ljudsko zdravlje i okoliš i stoga trebaju biti podložni strogoj kontroli od trenutka kad su proizvedeni do smještaja u odobreni objekt za dugoročno skladištenje ili odlaganja.

               (9)

               Radi sprečavanja radioloških nesreća i ozljeda potrebno je poznavati, unijeti u evidenciju i provjeriti lokaciju svakog visokoaktivnog izvora od trenutka kada je izvor proizveden ili uvezen u Zajednicu do trenutka smještaja u odobreni objekt za dugoročno skladištenje ili odlaganja ili dok se ne izveze iz Zajednice. Promjene s obzirom na visokoaktivni izvor, npr. njegov smještaj ili uporaba, također se trebaju bilježiti i prijavljivati. Fizičke ili financijske prepreke ne bi trebale ometati prikladnu ponovnu uporabu, recikliranje ili odlaganje tih izvora kada se oni prestanu upotrebljavati pod bilo kakvim opravdano predvidivim okolnostima.

               (10)

               Slučajeve nenamjernog izlaganja trebalo bi prijaviti nadležnom tijelu.

               (11)

               Radi prometa visokoaktivnim izvorima unutar Zajednice potrebno je usuglasiti kontrolu i podatke o takvim izvorima putem primjene minimalnih kriterija.

               (12)

               Iskustvo pokazuje da, usprkos postojanju odgovarajućeg regulatornog okvira, visokoaktivni izvori ipak mogu izmaknuti kontroli. Nadalje, postojanje izvora bez posjednika koji su posljedica prijašnjih djelatnosti zahtijeva poduzimanje posebnih mjera.

               (13)

               U skladu s tim, potrebno je pobrinuti se za identifikaciju, označivanje i vođenje evidencije o svakom visokoaktivnom izvoru kao i za posebno osposobljavanje i obavješćivanje svih onih koji su uključeni u djelatnosti vezane uz korištenje izvora. Međutim, označivanje postojećih visokoaktivnih izvora graviranjem ili pečaćenjem od strane drugih osoba, a ne proizvođača moglo bi predstavljati problem i trebalo bi ga izbjegavati. Također se preporučuje omogućiti odgovarajuće osposobljavanje i obavješćivanje za one koji slučajno mogu doći u kontakt s izvorima bez posjednika.

               (14)

               Također je potrebno pobrinuti se za odgovarajuće načine rukovanja s visokoaktivnim izvorima bez posjednika, za međunarodnu suradnju i razmjenu informacija na ovom području, za nadzor i, konačno, za osiguranje potrebnih financijskih sredstava za slučajeve kad se izvorni posjednik ne može identificirati, ili u slučaju da je identificiran, a nije solventan.

               (15)

               Države članice trebale bi donijeti propise o kaznama za kršenje odredaba ove Direktive i osigurati njihovo provođenje; te kazne trebaju biti učinkovite, primjerene i odvraćajuće,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha i područje primjene
   1.   Svrha je ove Direktive sprečavanje izlaganja radnika i stanovništva ionizirajućem zračenju koje proizlazi iz neodgovarajuće kontrole visokoaktivnih zatvorenih radioaktivnih izvora i izvora bez posjednika i usuglašavanje postojećih mjera nadzora u državama članicama određivanjem posebnih zahtjeva koji osiguravaju stavljanje pod nadzor svakog takvog izvora.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje na visokoaktivne izvore kako je određeno u članku 2. Države članice mogu isključiti izvore iz područja primjene ove Direktive kad je njihova aktivnost pala ispod izuzetih razina određenih u Direktivi 96/29/Euratom.
   3.   Minimalne obveze koje proizlaze iz ove Direktive nadopunjuju one donesene Direktivom 96/29/Euratom.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „izvor bez posjednika” znači zatvoreni izvor čija je razina aktivnosti, u vrijeme kad je otkriven, veća od izuzete razine iz članka 3. stavka 2. točke (a) Direktive 96/29/Euratom, i koji nije pod regulatornim nadzorom jer nikada nije bio pod regulatornim nadzorom ili je napušten, izgubljen, zametnut, ukraden ili prenesen, bez odgovarajuće obavijesti nadležnog tijela novom posjedniku, ili bez obavijesti primatelju;

               (b)

               „visokoaktivni izvor”, dalje u tekstu „izvor”, znači zatvoreni izvor koji sadrži radionuklid čija je aktivnost u vrijeme proizvodnje ili, ako taj podatak nije poznat, pri njegovom prvom stavljanju u promet jednaka ili prelazi odgovarajuću razinu aktivnosti navedenu u Prilogu I.;

               (c)

               „djelatnost” znači djelatnost u smislu Direktive 96/29/Euratom;

               (d)

               „ovlaštenje” znači dozvolu koju na zahtjev izdaje nadležno tijelo u obliku dokumenta za obavljanje djelatnosti koja uključuje izvor;

               (e)

               „nadležno tijelo” znači bilo koje tijelo koje odredi država članica za provođenje poslova u skladu s ovom Direktivom;

               (f)

               „iskorišteni izvor” znači izvor koji se više ne koristi ili se ne namjerava koristiti za djelatnost za koju je bilo izdano ovlaštenje;

               (g)

               „posjednik” znači bilo koju fizičku ili pravnu osobu koja je odgovorna prema nacionalnom pravu za izvor, uključujući proizvođače, dobavljače i korisnike izvora ali ne uključuje „odobrene objekte”;

               (h)

               „proizvođač” znači bilo koju fizičku ili pravnu osobu koja proizvodi izvor;

               (i)

               „odobreni objekt” znači postrojenje smješteno na državnom području države članice koje je od strane nadležnih tijela te države članice ovlašteno u skladu s nacionalnim pravom za dugoročno skladištenje ili odlaganje izvora ili objekt koji je propisno ovlašten prema nacionalnom zakonodavstvu za privremeno skladištenje izvora;

               (j)

               „izloženi radnik” ima značenje izloženog radnika u smislu Direktive 96/29/Euratom;

               (k)

               „zatvoreni izvor” znači zatvoreni izvor u smislu Direktive 96/29/Euratom i uključuje kapsulu, ako je to primjenjivo, koja obavija radioaktivni materijal kao sastavni dio izvora;

               (l)

               „dobavljač” znači bilo koju fizičku ili pravnu osobu koja dobavlja ili stavlja na raspolaganje izvor;

               (m)

               „prijenos” izvora znači prijenos izvora od jednog posjednika do drugog;

               (n)

               „spremnik izvora” znači spremnik zatvorenog izvora koji nije sastavni dio izvora, već je namijenjen prijevozu, rukovanju itd.

         Članak 3.
   Dozvola
   1.   Države članice zahtijevaju od posjednika ishođenje prethodne dozvole za bilo koju djelatnost koja uključuje izvor, uključujući preuzimanje izvora u posjed.
   2.   Države članice dužne su prije izdavanja dozvole osigurati sljedeće:

               (a)

               donošenje odgovarajućih rješenja, uključujući ona koja proizlaze iz ove Direktive za sigurno rukovanje izvorima, uključujući i period nakon što ih se prestane koristiti. Ova potonja rješenja mogu uključivati prijenos izvora dobavljaču ili odlaganje u odobreni objekt ili obvezu proizvođača ili dobavljača da primi te izvore;

               (b)

               osiguranje odgovarajućih sredstava u vidu financijskog osiguranja ili bilo kojeg drugog načina koji je primjeren s obzirom na predmetni izvor radi sigurnog zbrinjavanja izvorâ nakon što ih se prestane koristiti, uključujući slučajeve kad posjednik postane insolventan ili prestane poslovati.

         3.   Države članice dužne su osigurati da dozvola uključuje:

               (a)

               odgovornosti;

               (b)

               minimalnu stručnost osoblja, uključujući obavješćivanje i osposobljavanje;

               (c)

               minimalne kriterije za karakteristike izvora, spremnika izvora i dodatne opreme;

               (d)

               zahtjeve za izvanredne postupke i komunikacijske veze;

               (e)

               radne procedure koje će se slijediti;

               (f)

               održavanje opreme, izvorâ i spremnikâ;

               (g)

               odgovarajuće upravljanje istrošenim izvorima, uključujući dogovore u vezi s prijenosom, ako je primjenjivo, istrošenih izvora dobavljaču, drugom ovlaštenom posjedniku ili u odobreni objekt.

         Članak 4.
   Prijenos
   Države članice uspostavljaju sustav koji im omogućava da budu primjereno obaviještene o pojedinačnim prijenosima izvora.
   Članak 5.
   Evidencija
   1.   Posjednik je dužan voditi evidenciju o svim izvorima za koje je odgovoran, njihovoj lokaciji i prijenosu. Evidencija treba sadržavati podatke navedene u Prilogu II. Ovi se podaci mogu voditi na standardnom evidencijskom listu sukladno stavku 5.
   2.   Posjednik je dužan dostaviti nadležnom tijelu u elektroničkom ili pisanom obliku potpunu ili djelomičnu evidenciju iz stavka 1., kako se zahtijeva u dotičnoj državi članici,

               —

               bez nepotrebnog odgađanja, u trenutku nastanka takve evidencije, koju je potrebno započeti što je prije moguće nakon nabave izvora,

               —

               u vremenskim razmacima koje trebaju odrediti države članice/nadležna tijela i koji ne premašuju 12 mjeseci,

               —

               u slučaju da su se promijenili podaci na informativnom listu,

               —

               bez nepotrebnog odgađanja po zatvaranju takve evidencije za pojedini izvor, kad posjednik više ne drži takav izvor; u ovom slučaju treba navesti ime posjednik ili odobrenog objekta u koji se izvor prenosi,

               —

               bez nepotrebnog odgađanja po zatvaranju takve evidencije kad posjednik više ne drži nikakav izvor, i

               —

               kad god to zahtijeva nadležno tijelo.

         Evidencija posjednika mora biti dostupna na uvid zbog nadzora koji provodi nadležno tijelo.
   3.   Nadležna tijela dužna su voditi evidenciju o ovlaštenim posjednicima i o izvorima koje drže. Ova evidencija treba uključiti vrstu radionuklida, aktivnost u trenutku proizvodnje, ili ako aktivnost nije poznata, aktivnost u trenutku prvog stavljanja u promet ili u trenutku kad posjednik nabavi izvor kao i vrstu izvora.
   4.   Nadležna tijela dužna su ažurno voditi evidenciju, vodeći među drugim faktorima računa o prijenosima.
   5.   Komisija je dužna učiniti dostupnim u elektroničkom obliku standardni evidencijski list za evidenciju prikazanu u Prilogu II.
   6.   Komisija može, u skladu s postupkom iz članka 17., ažurirati tražene informacije iz Priloga II. i standardni evidencijski list za evidenciju iz Priloga II.
   Članak 6.
   Zahtjevi za posjednike
   Svaki posjednik izvora dužan je:

               (a)

               osigurati redovitu provedbu ispitivanja kao što su ispitivanja ispuštanja temeljena na međunarodnim normama, radi provjere i održanja cjelovitosti svakog izvora;

               (b)

               redovito provjeravati u određenim vremenskim razmacima koje mogu odrediti države članice, da je svaki izvor i, po potrebi, oprema koja sadrži izvor, još uvijek prisutan i u vidljivo dobrom stanju na mjestu korištenja ili skladištenja;

               (c)

               osigurati da svaki nepokretni ili pokretni izvor podliježe odgovarajućim dokumentiranim mjerama kao što su pisani protokoli i procedure s ciljem sprečavanja neovlaštenog pristupa ili gubitka ili krađe izvora ili oštećenja izvora prilikom požara;

               (d)

               brzo obavijestiti nadležno tijelo o svakom gubitku, krađi ili neovlaštenom korištenju izvora, osigurati provjeru cjelovitosti svakog izvora nakon bilo kojeg događaja uključujući požar koji je mogao oštetiti izvor i ako je potrebno obavijestiti nadležno tijelo o tome i o poduzetim mjerama;

               (e)

               vratiti svaki iskorišteni izvor dobavljaču ili ga smjestiti u odobreni objekt ili ga prenijeti drugom ovlaštenom posjedniku ako nadležno tijelo ne odluči drukčije, bez nepotrebnog odgađanja nakon prestanka korištenja;

               (f)

               osvjedočiti se prije prijenosa da primatelj posjeduje odgovarajuće dozvole;

               (g)

               brzo obavijestiti nadležno tijelo o svakoj nezgodi ili nesreći prouzročenoj nenamjernim izlaganjem radnika ili pojedinog stanovnika.

         Članak 7.
   Identificiranje i označivanje
   1.   Proizvođač je dužan identificirati ili u slučaju uvoza izvora iz država izvan Zajednice, dobavljač je dužan osigurati identifikaciju svakog izvora jedinstvenim brojem. Ovaj broj treba biti ugraviran ili zapečaćen na izvoru, ako je to izvedivo.
   Ovaj broj treba također ugravirati ili zapečatiti na spremnik izvora. Ako to nije moguće ili u slučaju spremnika za prijevoz koji se mogu ponovno koristiti, spremnik izvora mora imati barem podatke o vrsti izvora.
   Proizvođač ili dobavljač dužan je osigurati da je spremnik i, gdje je to moguće, izvor označen i etiketiran odgovarajućom oznakom kako bi se ljude upozorilo na opasnost od zračenja.
   Proizvođač je dužan nabaviti fotografiju svake proizvedene vrste izvora kao i uobičajenog spremnika izvora.
   2.   Posjednik je dužan osigurati da je svaki izvor popraćen pisanom dokumentacijom koja navodi da je izvor identificiran i označen sukladno stavku 1. i da oznake i etikete iz stavka 1. budu čitke. Podaci uključuju prema potrebi fotografije izvora, spremnika izvora, prijevozne ambalaže, uređaja i opreme.
   Članak 8.
   Osposobljavanje i obavješćivanje
   1.   Pri organiziranju obavješćivanja i osposobljavanja na području zaštite od zračenja u suglasnosti s člankom 22. Direktive 96/29/Euratom, posjednik je dužan osigurati da takvo osposobljavanje uključuje posebne zahtjeve za sigurno rukovanje izvorima.
   Pri obavješćivanju i osposobljavanju naročito se naglašavaju potrebni sigurnosni zahtjevi koji trebaju sadržavati posebne informacije o mogućim posljedicama u slučaju gubitka kontrole nad izvorima.
   Obavješćivanje i osposobljavanje potrebno je ponavljati u pravilnim vremenskim razmacima i dokumentirati s ciljem pripremanja određenih radnika za takve slučajeve.
   Odgovarajuće obavješćivanje i osposobljavanje namjenjuje se izloženim radnicima.
   2.   Države članice dužne su pobrinuti se za upravu i radnike u objektima gdje je moguće pronaći ili preraditi izvore bez posjednika (npr. velika odlagališta otpadnih kovina ili velika postrojenja za reciklažu otpadnih kovina), i za upravu i radnike na značajnim tranzitnim čvorištima (npr. carinarnice) tako da su

               (a)

               obaviješteni o mogućnosti da mogu biti suočeni s izvorom;

               (b)

               savjetovani i osposobljeni u vizualnoj detekciji izvora i njihovih spremnika;

               (c)

               obaviješteni o osnovnim činjenicama o ionizirajućem zračenju i njegovim učincima;

               (d)

               obaviješteni i osposobljeni za aktivnosti koje treba poduzeti na lokaciji u slučaju otkrivanja izvora ili sumnje da postoji izvor.

         Članak 9.
   Izvori bez posjednika
   1.   Države članice dužne su osigurati da su nadležna tijela pripravna, ili da su donijela posebne odredbe uključujući raspodjelu odgovornosti za otkrivanje izvora bez posjednika i postupanje u radiološkim izvanrednim događajima koje prouzroče izvori bez posjednika te da su pripremili odgovarajuće interventne planove i mjere.
   2.   Države članice dužne su osigurati da specijalizirano tehničko savjetovanje i pomoć bude brzo na raspolaganju osobama koje nisu uobičajeno uključene u poslove koji podliježu zahtjevima o zaštiti od zračenja, a koje sumnjaju na prisutnost izvora bez posjednika. Osnovni cilj savjetovanja i pomoći je zaštita radnika i stanovništva od zračenja i sigurnost izvora.
   3.   Države članice potiču uspostavljanje sustava koji imaju za cilj otkrivanje izvora bez posjednika na mjestima kao što su velika odlagališta otpadnih kovina i velika postrojenja za reciklažu otpadnih kovina gdje se izvori bez posjednika mogu načelno uočiti ili na značajnim tranzitnim čvorištima kao što su carinarnice.
   4.   Države članice dužne su organizirati kampanje, gdje je potrebno, kako bi se otkrili izvori bez posjednika zaostali iz prethodnih aktivnosti.
   Kampanje mogu uključivati financijsko sudjelovanje država članica u troškovima otkrivanja, zbrinjavanja i odlaganja izvora i mogu također uključivati preglede arhiva određenih tijela, kao što je carina, te arhiva posjednika, kao što su istraživački instituti, instituti za ispitivanje materijala ili bolnice.
   Članak 10.
   Financijsko osiguranje za izvore bez posjednika
   Države članice dužne su osigurati na temelju rješenja koje trebaju donijeti države članice uspostavljanje sustava financijskog osiguranja ili bilo kojeg drugog odgovarajućeg načina koji bi pokrivao interventne troškove povezane s otkrićem izvora bez posjednika i koji mogu proizaći iz provedbe zahtjeva iznesenih u članku 9.
   Članak 11.
   Međunarodna suradnja i razmjena informacija
   Svaka država članica dužna je brzo razmijeniti informacije i surađivati sa svim drugim državama članicama ili trećim zemljama i sa svim drugim međunarodnim organizacijama što se tiče gubitka, uklanjanja, krađe ili otkrića izvora kao i u pogledu kasnijeg praćenja ili istrage bez zadiranja u odgovarajuće zahtjeve o povjerljivosti i odgovarajuće nacionalne propise.
   Članak 12.
   Nadzor
   Države članice dužne su uspostaviti ili održavati sustav nadzora za provođenje odredaba koje su uvedene u suglasnosti s ovom Direktivom.
   Članak 13.
   Nadležno tijelo
   1.   Države članice određuju nadležno tijelo za provođenje zadaća u skladu s ovom Direktivom.
   2.   Države članice prosljeđuju Komisiji ime i adresu nadležnog tijela i sve potrebne informacije za brzu komunikaciju s tim tijelima.
   3.   Kad države članice imaju više od jednog nadležnog tijela, dužne su odrediti točku za kontakt koja bi djelovala kao posrednik među tijelima u drugim državama članicama.
   4.   Države članice dužne su proslijediti Komisiji sve promjene vezane za podatke iz stavaka 2. i 3.
   5.   Komisija je dužna priopćiti informacije iz stavaka 2., 3. i 4. svim nadležnim tijelima u Zajednici i objaviti ih periodično u Službenom listu Europske unije u vremenskim razmacima manjim od dvije godine.
   Članak 14.
   Izvješće o stečenom iskustvu
   Države članice dužne su obavijestiti Komisiju do 31. prosinca 2010. o stečenom iskustvu u provedbi ove Direktive, uzimajući u obzir eventualne učinke primjene članka 1. stavka 2.
   Na toj osnovi, Komisija šalje izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru.
   Članak 15.
   Kazne
   Države članice određuju kazne koje se primjenjuju pri kršenju nacionalnih odredaba usvojenih prema ovoj Direktivi. Kazne moraju biti učinkovite, primjerene i odvraćajuće.
   Članak 16.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 31. prosinca 2005.
   Države članice mogu predvidjeti kad su u pitanju izvori stavljeni u promet prije datuma navedenog u prvom podstavku da:

               (a)

               se članci od 3. do 6. ne primjenjuju do 31. prosinca 2007.;

               (b)

               se članak 7. ne primjenjuje, uz iznimku sljedećih zahtjeva koji će se primjenjivati od 31. prosinca 2007.:

                           —

                           posjednik je dužan osigurati da su, ako je to moguće, svaki takav izvor i spremnik izvora popraćeni pisanim podacima koji identificiraju izvor i njegovu vrstu,

                           —

                           posjednik je dužan osigurati da su, ako je to moguće, svaki takav izvor i spremnik izvora označeni odgovarajućom oznakom koja upozorava ljude na opasnost od zračenja.

         Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva, zajedno s tablicom koja prikazuje podudaranje odredaba ove Direktive s donesenim nacionalnim odredbama.
   Članak 17.
   Odbor
   Komisiji će u provođenju zadataka propisanih člankom 5. stavkom 6. potporu pružati Savjetodavni odbor sastavljen od predstavnika iz država članica na čelu s predstavnikom Komisije.
   Predstavnik Komisije dužan je podnijeti Odboru nacrt mjera koje treba poduzeti. Odbor zatim dostavlja svoje mišljenje o nacrtu u vremenskom okviru koji određuje predsjednik ovisno o žurnosti predmeta i ako je potrebno glasovanjem.
   Mišljenje Odbora navodi se u zapisniku; osim toga, svaka država članica ima pravo tražiti da se njezin stav navede u zapisniku.
   Komisija je dužna koliko je to moguće razmotriti mišljenje Odbora. Dužna je obavijestiti Odbor o načinu na koji je mišljenje uzeto u razmatranje.
   Članak 18.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 19.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 2003.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. MATTEOLI

      (1)  Mišljenje od 18. studenoga 2003. (još nije objavljeno u Službenom listu)

      (2)  SL L 159, 29.6.1996., str. 1.

      (3)  IAEA Serija sigurnosnih normi br. TS-R-1 (ST, revidirano), Beč, 2000.

      (4)  SL L 148, 19.6.1993., str. 1.
   PRILOG I.
   Razine aktivnosti
   Za radionuklide koji nisu navedeni u donjoj tablici, ali se nalaze u Prilogu I., tablici A Direktive 96/29/Euratom, relevantna razina aktivnosti je jedna stotina odgovarajuće vrijednosti A1 date u propisima IAEA-e za siguran prijevoz radioaktivnih materijala (1).

               Element (atomski broj)

               Radionuklid

               Razina aktivnosti (Bq)

               Željezo (26)

               Fe-55

               4 × 1011

               Kobalt (27)

               Co-60

               4 × 109

               Selen (34)

               Se-75

               3 × 1010

               Kripton (36)

               Kr-85

               1 × 1011

               Stroncij (38)

               Sr-90 (2)

               3 × 109

               Paladij (46)

               Pd-103 (2)

               4 × 1011

               Jod (53)

               I-125

               2 × 1011

               Cezij (55)

               Cs-137 (2)

               2 × 1010

               Prometij (61)

               Pm-147

               4 × 1011

               Gadolinij (64)

               Gd-153

               1 × 1011

               Tulij (69)

               Tm-170

               3 × 1010

               Iridij (77)

               Ir-192

               1 × 1010

               Talij (81)

               Tl-204

               1 × 1011

               Radij (88)

               Ra-226 (3)

               2 × 109

               Plutonij (94)

               Pu-238 (2)

               1 × 1011

               Americij (95)

               Am-241 (3)

               1 × 1011

               Kalifornij (98)

               Cf-252

               5 × 108

      (1)  Br. TS-R-1 (ST-1, revidirano) – Međunarodna agencija za atomsku energiju, Beč, 2000.

      (2)  Razine aktivnosti uključuju aktivnosti potomaka nuklida s vremenom poluraspada manjim od 10 dana.

      (3)  Uključuje neutronske izvore s berilijem.
   PRILOG II.


title: 76/759/CEE: Direktiva Vijeća od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na pokazivače smjera za motorna vozila i njihove prikolice

text:
               13/Sv. 026

               HR

               Službeni list Europske unije

               54

         31976L0759

               L 262/71

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.07.1976.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 27. srpnja 1976.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na pokazivače smjera za motorna vozila i njihove prikolice
   (76/759/CEE)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući o obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da se tehnički zahtjevi, koje motorna vozila moraju zadovoljavati u skladu s nacionalnim zakonodavstvima, odnose između ostalog na njihove pokazivače smjera;
   budući da se ti zahtjevi razlikuju u državama članicama; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu iste zahtjeve povrh ili umjesto svojih postojećih pravila, posebno kako bi omogućile postupak EEZ homologacije tipa koji podliježe Direktivi Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (3), koji se može uvesti za svaku vrstu vozila;
   budući da je Vijeće u Direktivi 76/756/EEZ (4) odredilo zajedničke zahtjeve za ugradnju uređaja za osvjetljenje i svjetlosnu signalizaciju na motorna vozila i njihove prikolice;
   budući da usklađeni homologacijski postupak za pokazivače smjera omogućava svakoj državi članici da provjeri usklađenost sa zajedničkim zahtjevima za izradu i ispitivanje i obavijeste druge države članice o svojim nalazima slanjem preslike potvrde o homologaciji sastavnog dijela ispunjene za svaki tip pokazivača smjera; budući da stavljanje oznake za EEZ homologaciju sastavnog dijela na sva svjetla pokazivača smjera proizvedena u skladu s homologiranim tipom uklanja svaku potrebu za tehničkim provjerama tih pokazivača smjera u drugim državama članicama;
   budući da je poželjno uzeti u obzir tehničke zahtjeve koje je donijela Gospodarska komisija UN-a za Europu u svojem Pravilniku br. 6 („Jedinstvene odredbe o homologaciji za pokazivače smjera za motorna vozila (izuzevši motocikle) i njihove prikolice”) (5), koji je priložen Sporazumu od 20. ožujka 1958. o donošenju jedinstvenih odredaba i uzajamnom priznavanju homologacije za opremu i dijelove motornih vozila;
   budući da usklađivanje nacionalnih zakonodavstava o motornim vozilima uključuje uzajamno priznavanje nadzora država članica koje provodi svaka država članica na temelju zajedničkih zahtjeva,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice dodjeljuju EEZ homologaciju sastavnog dijela za svaki tip svjetla pokazivača smjera koji ispunjava zahtjeve za izgradnju i ispitivanje određenima u prilozima 0., I., III., IV. i V.
   2.   Država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju sastavnog dijela poduzima potrebne mjere kako bi provjerila da uzorci proizvodnje ispunjavaju zahtjeve homologiranog tipa, ako je to potrebno, a ako treba u suradnji s nadležnim tijelima u drugim državama članicama. Ta je provjera ograničena na provjere na licu mjesta.
   Članak 2.
   Države članice za svaki tip pokazivača smjera koji odobre u skladu s člankom 1., izdaje proizvođaču ili njegovom ovlaštenom predstavniku, oznaku za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela koja ispunjava zahtjeve uzoraka prikazanih u Prilogu III.
   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere za sprečavanje uporabe oznaka koje mogu stvoriti zabunu između pokazivača smjera koji su homologirani u skladu s člankom 1., i drugih naprava.
   Članak 3.
   1.   Nijedna država članica ne može zabraniti stavljanje u promet svjetala pokazivača smjera zbog njihove izrade ili načina djelovanja ako imaju oznaku EEZ homologacije sastavnog dijela.
   2.   Unatoč tome, država članica može zabraniti stavljanje u promet svjetala pokazivača smjera koja imaju oznaku EEZ homologacije sastavnog dijela ako učestalo ne ispunjavaju zahtjeve homologiranog tipa.
   Ta država odmah obavješćuje druge države članice i Komisiju o poduzetim mjerama, navodeći razloge za svoju odluku.
   Članak 4.
   Nadležna tijela svake države članice u roku od mjesec dana dostavljaju nadležnim tijelima drugih država članica presliku potvrda o homologaciji sastavnog dijela, čiji je primjer naveden u Prilogu II., ispunjenu za svaki tip svjetla pokazivača smjera koji odobravaju ili odbijaju odobriti.
   Članak 5.
   1.   Ako država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju sastavnog dijela utvrdi da određeni broj svjetala pokazivača smjera koja imaju jednaku oznaku za EEZ homologaciju sastavnog dijela ne ispunjavaju zahtjeve tipa koji je odobren, država članica treba poduzeti potrebne mjere kako bi osigurala da proizvodni uzorci ispunjavaju zahtjeve homologiranog tipa. Nadležna tijela te države savjetuju nadležna tijela drugih država članica o poduzetim mjerama, koje mogu, u slučaju učestalog propusta da ih se ispuni, dovesti do povlačenja EEZ homologacije tipa sastavnog dijela. Navedena tijela trebaju poduzeti iste mjere ako zaprime obavijest od nadležnog tijela neke druge države članice o takvom propustu.
   2.   Nadležna tijela država članica se u roku od jednog mjeseca uzajamno obavješćuju svakom povlačenju EEZ homologacije sastavnog dijela, i o razlozima za takvu mjeru.
   Članak 6.
   Svaka odluka donesena u skladu s odredbama donesenim u provedbi ove Direktive, da se odbije ili povuče EEZ homologacija sastavnog dijela za svjetlo pokazivača smjera ili zabrani njegovo stavljanje u promet ili uporabu treba detaljno navoditi razloge na kojima se temelji. O svim odlukama obavješćuje se zainteresirana strana, koja se istodobno obavješćuje o pravnim lijekovima koja su joj raspoloživa u skladu sa zakonodavstvom na snazi u državama članicama i rokovima za korištenje tih pravnih lijekova.
   Članak 7.
   Nijedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti EEZ homologaciju ni nacionalnu homologaciju bilo kojeg vozila zbog svjetala pokazivača smjera ako imaju oznaku o EEZ homologaciji sastavnog dijela i postavljena su u skladu sa zahtjevima određenima u Direktivi 76/756/EEZ.
   Članak 8.
   Nijedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ni korištenje bilo kojeg vozila zbog svjetala pokazivača smjera ako ista imaju oznaku o EEZ homologaciji sastavnog dijela i postavljena su u skladu sa zahtjevima određenima u Direktivi 76/756/EEZ.
   Članak 9.
   Za potrebe ove Direktive, „vozilo” znači svako motorno vozilo namijenjeno za uporabu na cesti, sa ili bez nadogradnje, s najmanje četiri kotača i s najvećom konstrukcijskom brzinom koja je veća od 25 km/h, i njegove prikolice, uz izuzetak tračnih vozila, poljoprivrednih traktora te strojeva i drugih radnih strojeva.
   Članak 10.
   Sve izmjene potrebne za prilagodbu zahtjeva priloga kako bi se uzeo u obzir tehnički napredak donose se u skladu s postupkom iz članka 13. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 11.
   1.   Države članice donose i objavljuju odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. srpnja 1977. i o tome odmah obavješćuju Komisiju. One primjenjuju te odredbe s učinkom najkasnije od 1. listopada 1977.
   2.   Od priopćenja o ovoj Direktive, države članice osiguravaju da Komisija bude obaviještena o svakom nacrtu zakona i drugih propisa koje one predlažu za donošenje u području na koje se odnosi ova Direktiva, u roku dovoljnom za dostavljanje njezinih primjedbi.
   Članak 12.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. srpnja 1976.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. van der STOEL

      (1)  SL 28, 17.2.1967., str. 458/67.

      (2)  SL 224, 5.12.1966., str. 3802/66.

      (3)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (4)  SL L 262, 27.9.1976.., str. 1.

      (5)  Gospodarska komisija za Europu, Dokument E/ECE/324, Dodatak 5. od 22. svibnja 1967.
   Popis priloga

               Prilog 0. (1)

            — Definicija, opće specifikacije, jakost emitiranoga svjetla, ispitni postupak, boja emitiranoga svjetla sukladnost proizvodnje

               Prilog I. (1)

            — Kategorije pokazivača smjera: zahtijevani najmanji kutovi za raspodjelu svjetala u prostoru tih kategorija pokazivača smjera

               Prilog II.

            — Obrazac certifikata o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela

               Prilog III.

               — Zahtjevi za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela i označivanje

                           —

                           Dodatak: Primjer oznake EEZ homologacije tipa

               Prilog IV. (1)

            — Fotometrijska mjerenja

               Prilog V. (1)

            — Boje emitiranih svjetala, trikromatske koordinate

      (1)  Tehnički zahtjevi ovog Priloga slični su tehničkim zahtjevima Pravilnika br. 6 Gospodarske komisije za Europu. Posebno, jednaka je raspodjela u odjeljcima. Zbog toga, tamo gdje odjeljak Pravilnika br. 6 nema svoj ekvivalent u ovoj Direktivi, njegov se broj navodi u zagradama radi uvida.
   PRILOG 0.
   DEFINICIJA, OPĆI ZAHTJEVI, JAKOST EMITIRANOG SVJETLA, ISPITNI POSTUPAK, BOJA EMITIRANOG SVJETLA, SUKLADNOST PROIZVODNJE
   1.   DEFINICIJA
   1.1.   Svjetlo pokazivača smjera
   „Svjetlo pokazivača smjera” znači svjetlo koje se rabi kako bi se signalizirala namjera vozača o promjeni smjera gibanja vozila u desno ili lijevo drugim korisnicima ceste.(2.)    (3.)    (4).
   5.   OPĆI ZAHTJEVI

               5.1.

               Svaki uzorak treba ispunjavati zahtjeve određene u odjeljcima 6. i 8.

               5.2.

               Uređaji se moraju tako konstruirati i izraditi da u uobičajenim uvjetima uporabe i usprkos vibracijama kojima mogu biti izloženi tijekom takve uporabe njihov zadovoljavajući rad ostaje očuvan i da zadrže značajke propisane ovom Direktivom.

         6.   JAKOST EMITIRANOG SVJETLA
   6.1.   U referentnoj osi, svjetlo emitirano iz svakog od dva dostavljena uređaja mora biti ne manje od najmanje jakosti i ne veće od najveće jakosti određenih dolje:

               Kategorija pokazatelja

               Najmanja vrijednost (cd)

               Najveća vrijednost (cd)

               1.

               175

               700 (1)

               2.

               50

               200

               5.

               0,3

               200

         Izvan referentne osi i u područjima kutova određenih na crtežima razmještaja u Prilogu I., jakost svjetla emitirana iz svakog od dva dostavljena uređaja:
   6.2.1.   mora u svakome smjeru koji odgovara točkama u odgovarajućoj tablici raspodjele svjetlosne jakosti prikazanoj u Prilogu IV., biti ne manja od najmanje vrijednosti određene u točki 6.1. pomnožene s postotkom određenim u navedenoj tablici za dotični smjer;
   6.2.2.   ne smije, ni u jednome smjeru unutar područja iz kojega je vidljiv pokazivač smjera, prekoračiti najveću vrijednost određenu u odjeljku 6.1.
   Osim toga,

               6.2.3.1.

               kroz cijela područja određena na crtežima u Prilogu I., jakost emitiranog svjetla ne smije biti manja od 0,3 cd za uređaje kategorija 1., 2. i 5.;

               6.2.3.2.

               za uređaje kategorije 1., jakost emitiranoga svjetla u smjerovima koji odgovaraju točkama mjerenja u tablici raspodjele svjetlosne jakosti koje nije 0 do 5° udesno i 0 do 5° ulijevo ne smije prekoračiti 400 cd;

               6.2.3.3.

               moraju se zadovoljiti odredbe iz odjeljka 2.2. Priloga IV. o lokalnim promjenama jakosti.

         6.3.   Jakost svjetla treba mjeriti s neprekidno upaljenim žaruljama sa žarnom niti i obojenom svjetlosti.
   6.4.   Prilog IV., naveden u odjeljku 6.2.1., daje pojedinosti o metodama mjerenja koje treba primijeniti.
   7.   POSTUPAK ISPITIVANJA
   7.1.   Sva mjerenja treba obaviti s bezbojnom normiranom žaruljom sa žarnom niti kategorije koja je propisana za taj uređaj; napon napajanja tako je reguliran da proizvodi referentni svjetlosni tok propisan za tu kategoriju žarulja.
   8.   BOJA EMITIRANOG SVJETLA
   Naprava mora emitirati jantarno svjetlo. Boja emitiranog svjetla, izmjerena uporabom izvora svjetlosti pri temperaturi boje od 2854 K, odgovara rasvjetnom sredstvu A Međunarodne komisije za rasvjetu (CIE), treba biti u granicama vrijednosti propisanih za dotično svjetlo u Prilogu V.
   9.   SUKLADNOST PROIZVODNJE
   Svaki svjetlosni uređaj koji nosi oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela treba zadovoljavati fotometrijske uvjete određene u odjeljcima 6. i 8. Međutim, u slučaju da je uređaj određen slučajnim odabirom iz serijske proizvodnje, zahtjevi s obzirom na najmanje jakosti emitiranog svjetla (mjereno s normiranom žaruljom sa žarnom niti kako je navedeno u odjeljku 7.) trebaju se ograničiti u svakom odgovarajućem smjeru na 80 % najmanjih vrijednosti određenih u odjeljcima 6.1. i 6.2.(10.)    (11.)    (12.)

      (1)  Međutim, vidjeti 6.2.3.2. ovog Priloga i Priloga IV.
   PRILOG I.
   KATEGORIJE POKAZIVAČA SMJERA
   ZAHTIJEVANI NAJMANJI KUTOVI ZA RASPODJELU SVJETALA U PROSTORU TIH KATEGORIJA POKAZIVAČASMJERA (1)

   U svim slučajevima najmanji su uspravni kutovi raspodjele svjetla u prostoru pokazivača smjera 15° iznad i 15° ispod horizontale.
   Najmanji vodoravni kutovi raspodjele svjetala u prostoru

      Kategorija 1.: Pokazivači smjera za prednju stranu vozila

      Kategorija 2.: Pokazivači smjera za stražnju stranu vozila

      Kategorija 5.: Dodatni bočni pokazivači smjera za uporabu na vozilu koje je također opremljeno i pokazivačima smjera kategorija 1. i 2.

      (1)  Kutovi prikazani na ovim crtežima vrijede za uređaje koji se ugrađuju na desnu stranu vozila. Strelice na ovim uređajima usmjerene su prema prednjoj strani vozila.
   PRILOG II.
   OBRAZAC CERTIFIKATA O EEZ HOMOLOGACIJI TIPA SASTAVNOG DIJELA
   (najveći format: A4 (210 × 297 mm)

   PRILOG III.
   ZAHTJEVI ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA SASTAVNOG DIJELA I OZNAČIVANJE
   1.   ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA SASTAVNOG DIJELA
   1.1.   Zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela treba podnijeti nositelj trgovačkog naziva ili zaštićenog znaka ili njegov ovlašteni predstavnik.
   Za svaki tip svjetla pokazivača smjera, zahtjev za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela treba navoditi sljedeće:
   1.2.1.   oznaku kojoj kategoriji 1., 2. ili 5. uređaj pripada;
   1.2.2.   kratak tehnički opis koji navodi, posebno, vrstu preporučene žarulje ili žarulju sa žarnom niti;
   1.2.3.   crteže, (tri preslike), s dovoljno detalja kako bi se omogućila identifikacija vrste svjetla i koji prikazuje geometrijski položaj na koji se postavlja svjetlo na vozilo, os promatranja koja se treba smatrati referentnom osi u ispitivanjima (horizontalni kut H = 0°, vertikalni kut V = 0°), i točka koja se smatra referentnim središtem spomenutih ispitivanja;
   1.2.4.   dva uzorka; ako su svjetla takva da se mogu ugraditi isključivo na jednu stranu vozila, dva dostavljena uzorka mogu biti istovjetna i prikladna za ugradbu samo na desnu ili lijevu stranu vozila.
   2.   OZNAČIVANJE
   Uređaji dostavljeni za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela moraju nositi:
   2.1.1.   trgovački naziv ili oznaku podnositelja zahtjeva za homologaciju, koji mora biti jasno čitljiv i neizbrisiv;
   2.1.2.   jasno čitljivu i neizbrisivu oznaku koja navodi tip ili tipove preporučenih žarulja sa žarnim nitima;
   2.1.3.   i treba imati dovoljno prostora za oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i dodatne simbole propisane u odjeljku 4.; ovaj se prostor prikazuje na crtežima navedenima u odjeljku 1.2.3.
   3.   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA SASTAVNOG DIJELA

               3.1.

               Ako svi uzorci dostavljeni u skladu s odjeljkom 1. zadovoljavaju zahtjeve iz priloga 0., I., III., IV. i V., dodjeljuje se EEZ homologacija tipa sastavnog dijela i homologacijski broj.

               3.2.

               Ne smije se dodijeliti isti broj drugom tipu svjetla pokazivača smjera.

               3.3.

               Ako je EEZ homologacija tipa sastavnog dijela zatražena za tip uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju koji obuhvaća svjetlo pokazivača smjera i druga svjetla, jedinstveni broj EEZ homologacije tipa sastavnog dijela može se dodijeliti pod uvjetom da dotično svjetlo zadovoljava zahtjeve ove Direktive i da svako drugo svjetlo koje čini dio uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju za koje se traži EEZ homologacija tipa sastavnog dijela zadovoljava zasebnu Direktivu koja se na njega primjenjuje.

         4.   OZNAKE
   4.1.   Svaki pokazivač smjera koji je u skladu s tipom homologiranim prema ovoj Direktivi treba nositi oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   4.2.   Ta se oznaka sastoji od pravokutnika oko slova „e”, iza kojega se nalazi razlikovni broj ili slova države članice koja je dodijelila homologaciju tipa:

               1

               za Njemačku,

               2

               za Francusku,

               3

               za Italiju,

               4

               za Nizozemsku,

               6

               za Belgiju,

               11

               za Ujedinjenu Kraljevinu,

               13

               za Luksemburg,

               DK

               za Dansku,

               IRL

               za Irsku.

         Također mora uključivati EEZ homologacijski broj tipa sastavnog dijela koji odgovara broju potvrde o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela koja je izdana za tip dotičnog svjetla pokazivača smjera.
   Oznaci EEZ homologacije tipa sastavnog dijela dodaju se dodatni simboli:
   4.3.1.   jedan ili više brojeva 1, 2 ili 5, u skladu s činjenicom da li uređaj pripada jednoj ili više kategorija 1., 2. ili 5., kako je određeno u odjeljku 1.2.1., navedeno iznad pravokutnika;
   4.3.2.   na uređajima koji se ne mogu bez razlike ugraditi na obje strane vozila, strelica koja pokazuje u koji se položaj uređaj treba ugraditi. Strelica treba biti usmjerena prema vanjskoj strani vozila u slučaju uređaja kategorija 1. i 2., a prema prednjoj strani vozila u slučaju uređaja kategorije 5.
   4.4.   EEZ homologacijsku oznaku tipa sastavnog dijela treba postaviti na bilo koji odgovarajući položaj blizu pravokutnika koji okružuje slovo „e”.
   4.5.   EEZ homologacijsku oznaku tipa sastavnog dijela i dodatni(-e) simbol(e) treba postaviti na leću svjetla ili na jednu od leća tako da bude neizbrisiva i jasno čitljiva, čak i kad su svjetla pokazivača smjera postavljena na vozilo.
   4.6.   Primjeri EEZ homologacijske oznake tipa sastavnog dijela dani su u Dodatku.
   4.7.   Ako je dodijeljen jedinstveni broj EEZ homologacije sastavnog dijela, kao prema odjeljku 3.3., za tip uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju koji obuhvaća gabaritno svjetlo pokazivača smjera, može se postaviti jedinstvena oznaka EEZ homologacije tipa sastavnog dijela, koja se sastoji od:

               —

               pravokutnika oko slova „e”, iza kojega se nalazi razlikovno(-a) slovo(-a) ili broj države članice koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela,

               —

               EEZ homologacijskog broja tipa sastavnog dijela,

               —

               dodatnih simbola koje zahtijevaju razne direktive u skladu s kojima je EEZ homologacija tipa sastavnog dijela dodijeljena.

         4.8.   Dimenzije različitih sastavnih dijelova ove oznake ne smiju biti manje od najvećih minimalno propisanih dimenzija za pojedinačne oznake, kako je dodano ovom Prilogu.
   PRILOG IV.
   FOTOMETRIJSKA MJERENJA
   1.   METODE MJERENJA
   1.1.   Tijekom fotometrijskih mjerenja ometajuće refleksije trebaju se izbjeći prikladnom zaštitom.
   Ako rezultati mjerenja budu dvojbeni, mjerenja treba obaviti tako da budu zadovoljeni sljedeći zahtjevi:
   1.2.1.   udaljenost mjerenja treba biti tako određena da vrijedi zakon obrnutosti o kvadratu udaljenosti;
   1.2.2.   mjerna oprema treba biti takva da kut otvora prijamnika gledan iz referentnog središta svjetla ima vrijednost između 10 kutnih minuta i jednog stupnja.
   1.2.3.   zahtjev za jakost za određeni smjer promatranja smatrat će se zadovoljenim ako je taj zahtjev zadovoljen u smjeru koji ne odstupa više od jedne četvrtine stupnja od smjera promatranja.
   2.   TABLICA NORMIRANE RASPODJELE SVJETLA

   2.1.   Smjer H = 0° i V = 0° odgovara referentnoj osi. (Na vozilu on je vodoravan, usporedan sa srednjom uzdužnom ravninom vozila i usmjeren u zahtijevanom smjeru vidljivosti.) On prolazi kroz referentno središte. Vrijednosti prikazane u tablici gore daju za različite smjerove mjerenja najmanje jakosti kao postotak zahtijevane najmanje vrijednosti u osi za svako svjetlo (u smjeru H = 0° i V = 0°).
   Ako vizualni pregled svjetla pokaže da dolazi do značajnih lokalnih razlika u svjetlosti, potrebno je obaviti pregled koji treba osigurati da nema izmjerene jakosti između dva smjera mjerenja koja se spominju gore u tekstu:
   2.2.1.   za najmanji zahtjev: ispod 50 % od niže između dvije najniže jakosti, propisane za te smjerove mjerenja;
   2.2.2.   za najveći zahtjev: iznad niže od dvije najveće jakosti propisane za te smjerove mjerenja, uvećane za razlomak, izražene kao linearna funkcija razlike između jakosti, propisane za navedene smjerove mjerenja.
   PRILOG V.
   BOJE EMITIRANIH SVJETALA
   TRIKROMATSKE KOORDINATE

                  JANTARNA BOJA:

               ograničenje prema žutoj boji:

               y ≤ 0.429

               ograničenje prema crvenoj boji:

               y ≥ 0.398

               ograničenje prema bijeloj boji:

               z ≤ 0.007

         Za provjeru ovih kolorimetrijskih vrijednosti treba upotrijebiti svjetlosni izvor pri temperaturi boje od 2 854 K koji odgovara rasvjetnom sredstvu A Međunarodne komisije za rasvjetu (CIE).


title: 91/226/EEZ: Direktiva Vijeća od 27. ožujka 1991. o usklađivanju zakonodavstava država članica koje se odnosi na zaštitu od prskanja ispod kotača određenih kategorija motornih vozila i njihovih prikolica

text:
               13/Sv. 026

               HR

               Službeni list Europske unije

               111

         31991L0226

               L 103/5

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.03.1991.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 27. ožujka 1991.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica koje se odnosi na zaštitu od prskanja ispod kotača određenih kategorija motornih vozila i njihovih prikolica
   (91/226/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   u suradnji s Europskim parlamentom (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da je važno donijeti mjere s ciljem progresivnog uspostavljanja unutarnjeg tržišta u razdoblju koje istječe 31. prosinca 1992.; budući da unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe, ljudi, usluga i kapitala;
   budući da se tehnički zahtjevi koje određene kategorije motornih vozila i njihovih prikolica moraju zadovoljiti u skladu s nacionalnim pravom odnose, među ostalim, na zaštitu od prskanja ispod kotača tih motornih vozila;
   budući da se ovi zahtjevi razlikuju od jedne države članice do druge; budući da je stoga nužno da sve države članice donesu iste zahtjeve, posebno kako bi se omogućila provedba postupka EEZ homologacije tipa koji je bio tema Direktive Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 87/403/EEZ (5), za svaki tip vozila;
   budući da je s ciljem poboljšanja cestovne sigurnosti važno da su sva komercijalna vozila u kategorijama veće težine i s određenom najmanjom konstrukcijskom brzinom opremljena učinkovitom zaštitom od prskanja ispod kotača, kako bi se zadržala voda;
   budući da je poželjno uspostaviti jedinstveno ispitivanje rezultata ovog tipa zaštitnog sustava ugrađujući ga na različite tipove vozila kao sredstva značajnog poboljšanja situacije; budući da se za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela uređaja ovog tipa uzimaju u obzir dva tipa uređaja trenutačno na tržištu, tj. apsorber energije i separator vode i zraka; budući da je bilo potrebno omogućiti dva različita ispitivanja ovisno o tipu uređaja koji se homologira;
   budući da će se u svjetlu proučavanja, istraživanja i ispitivanja koja su trenutačno u postupku, rezultat ispitivanja tipova vozila opremljenih ovom napravom utvrditi što je prije moguće;
   budući da države članice trebaju obratiti pozornost na činjenicu da formacija prskanja također ovisi o značajkama cestovne površine, o konfiguraciji gaznog sloja gume i značajkama brzine i aerodinamike vozila;
   budući da usklađivanje nacionalnog zakonodavstva koje se odnosi na motorna vozila povlači za sobom međusobno priznanje provedenog nadzora od strane svake države članice na temelju zajedničkih zahtjeva,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice dodjeljuju EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela za svaki tip naprave, dalje u tekstu „zaštita od prskanja ispod kotača”, namijenjene smanjenju projekcije prskanja ispod kotača vozila koje je u pokretu, ako zadovoljava zahtjeve s obzirom na konstrukciju i ispitivanje određeno u Prilogu II. i uzimajući u obzir definicije donesene u Prilogu I.
   2.   Država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela poduzima potrebne mjere kako bi provjerila, u mjeri u kojoj je to potrebno i ako je potrebno, u suradnji s nadležnim tijelima druge države članice da je proizvodni uzorak sukladan odobrenom tipu. U tu svrhu država članica primjenjuje zahtjeve Priloga IV.
   Članak 2.
   Države članice dodjeljuju proizvođaču ili njegovom ovlaštenom predstavniku, za svaku napravu za zaštitu od prskanja ispod kotača koju odobre u skladu s člankom 1., oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela koja je u skladu s uzorkom u Prilogu II. Dodatku 3.
   Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere za sprečavanje uporabe oznaka koje bi mogle dovesti do zabune između naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača koje su odobrene u skladu s člankom 1., i ostalih naprava.
   Članak 3.
   Ni jedna država članica ne smije zabraniti stavljanje na tržište naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača zbog razloga koji se odnose na njihovu konstrukciju i izvedbu ako imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   Međutim, ova odredba neće spriječiti državu članicu da poduzme takvu mjeru s obzirom na naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača koje imaju oznaku EEZ homologacije sastavnog dijela a koje stalno ne zadovoljavaju odobreni tip.
   Dotična će država članica odmah obavijestiti druge države članice i Komisiju o poduzetim mjerama točno navodeći razlog svoje odluke. Također se primjenjuju odredbe članka 5.
   Smatra se da naprave ne zadovoljavaju odobreni tip u okviru značenja drugog stavka, ako nisu zadovoljeni zahtjevi Priloga II.
   Članak 4.
   Nadležna tijela svake države članice u razdoblju od jednog mjeseca šalju nadležnim tijelima druge države članice preslike certifikata EEZ homologacije tipa sastavnog dijela, izdane za svaki tip naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača koju su odobrila ili su odbila odobriti.
   Članak 5.
   1.   Ako nadležna tijela države članice koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela smatraju da naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača koje imaju priložene certifikate o sukladnosti za jedan tip nisu sukladne tipu koji je odobrila država članica, ona poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurala da se ponovno uspostavi sukladnost proizvodnih uzoraka s odobrenim tipom. Ona savjetuju nadležna tijela druge države članice o poduzetim mjerama koje mogu dovesti do povlačenja EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   Ista tijela poduzimaju iste mjere ako su ih nadležna tijela druge države članice obavijestila o takvom neispunjavanju uvjeta za sukladnost.
   2.   Nadležna tijela države članice međusobno se obavješćuju u roku mjesec dana o povlačenju EEZ homologacije tipa, tako što šalju potpisanu presliku certifikata o homologaciji tipa, s datumom i na kojoj velikim slovima pišu riječi „EEZ HOMOLOGACIJA TIPA POVUČENA”, te navodeći razloge za takvu odluku.
   3.   Ako država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela osporava navodno pomanjkanje sukladnosti, dotična država članica nastoji razriješiti nesporazum. Komisija će stalno biti obavještavana. Ako će biti potrebno, ona će dogovoriti odgovarajuću raspravu s namjerom postizanja rješenja.
   Članak 6.
   U svakoj odluci donesenoj sukladno odredbama donesenima u provedbi ove Direktive kojima se odbija ili povlači EEZ homologacija tipa za naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača ili zabranjuje njihovo stavljanje na tržište ili uporabu, detaljno se navode razlozi za tu odluku. Ta odluka se daje na znanje dotičnoj strani koja će istodobno biti obaviještena o raspoloživom pravnom lijeku prema zakonima na snazi u državama članicama i o predviđenom roku za korištenje tog pravnog lijeka.
   Članak 7.
   U smislu ove Direktive „vozilo” znači svako motorno vozilo kategorije N i svaka prikolica kategorije O kako su definirani u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ.
   Članak 8.
   Ni jedna država članica ne smije odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa vozila, ni odbiti ni zabraniti njihovu prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu zbog razloga koji se odnose na njihove zaštite od prskanja ispod kotača ako su ove ugrađene u skladu sa zahtjevima Priloga III. i ako naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača kojima su vozila opremljena imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   Članak 9.
   Sve izmjene potrebne za prilagođavanje zahtjeva Priloga ovoj Direktivi tehničkom napretku donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 13. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 10.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 10. travnja 1992. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   3.   Kada države članice donose mjere iz stavka 1., te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. ožujka 1991.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         R. GOEBBELS

      (1)  SL C 203, 14.8.1990., str. 16.

      (2)  SL C 96, 17.4.1990., str. 92. i Odluka od 13. ožujka 1991. (još nije objavljena u Službenom listu).

      (3)  SL C 62, 12.3.1990., str. 2.

      (4)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (5)  SL L 220, 8.8.1987., str. 44.

   POPIS PRILOGA

               PRILOG I.

            Definicije

               PRILOG II.

            Zahtjevi s obzirom na EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela za naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača

               Dodatak 1:

            Ispitivanja naprava za zaštitu od prskanja tipa apsorber energije

               Dodatak 2:

            Ispitivanja naprava za zaštitu od prskanja tipa separator vode i zraka

               Dodatak 3:

            Primjer oznake EEZ homologacije tipa sastavnog dijela

               Dodatak 4:

            Obrazac certifikata o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela

               PRILOG III.

            Zahtjevi za EEZ homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradbu sustava za zaštitu od prskanja ispod kotača

               Dodatak:

            Dodatak certifikatu o EEZ homologaciji za tip vozila s obzirom na ugradbu sustava za zaštitu od prskanja ispod kotača

               PRILOG IV.

               Sukladnost proizvodnje
               Prestanak proizvodnje

               SLIKE

            (od 1. do 9.)
         PRILOG I.
   DEFINICIJE
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

                  Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača

               „Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača” znači sustav namijenjen za smanjivanje raspršivanja vode koju dižu gume vozila u kretanju. Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača čine blatobran, zavjesica i zaslon opremljeni s napravom za zaštitu od prskanja ispod kotača.

               2.

                  Blatobran

               „Blatobran” znači kruti ili djelomično kruti sastavni dio namijenjen za zadržavanje vode koju dižu gume u pokretu i njezino usmjeravanje prema tlu. Blatobrani mogu biti u potpunosti ili djelomično integralni dio nadogradnje vozila ili drugih dijelova kao što je donji dio teretne površine itd.

               3.

                  Zavjesica

               „Zavjesica” znači savitljivi dio postavljen uspravno iza kotača, na donjem dijelu podvozja, teretne površine ili na blatobranu.
               Zavjesica mora također smanjiti rizik od malih predmeta, posebno kamenčića koje gume pokupe s tla i odbacuju prema gore ili na stranu prema drugim korisnicima ceste.

               4.

                  Naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača

               „Naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača” znači dio sustava za zaštitu od prskanja ispod kotača koji može uključiti:

                           4.1.

                              Separator vode i zraka

                           To je sastavni dio zaslona i/ili zavjesice koji tvori dio kroz koji može prolaziti zrak, pri čemu se smanjuje prskanje raspršene vode.

                           4.2.

                              Apsorber energije

                           To je sastavni dio blatobrana i/ili zaslona i/ili zavjesice koji upija energiju mlaza vode i time smanjuje prskanje raspršene vode.

               5.

                  Vanjski zaslon

               „Vanjski zaslon” znači dio koji se nalazi približno unutar okomite ravnine koja je usporedna s uzdužnom ravninom vozila. On može činiti dio blatobrana ili nadogradnje vozila

               6.

                  Upravljani kotači

               „Upravljani kotači” znači kotači zakretani sustavom za upravljanje vozila.

               7.

                  Samozakretna osovina

               „Samozakretna osovina” znači osovina vođena oko središnje točke na takav način da može opisati vodoravni luk. Za potrebe ove direktive samozakretna osovina smatra se i uzima u obzir kao osovina opremljena upravljanim kotačima.

               8.

                  Samoupravljivi kotači

               „Samoupravljivi kotači” znači kotači koji nisu zakretani uređajem za upravljanje vozila i koji se mogu zakretati za kut ne veći od 20° zbog djelovanja trenja s tlom.

               9.

                  Podizna osovina

               „Podizna osovina” znači osovina koja se može podići s ceste tijekom uobičajene uporabe vozila.

               10.

                  Neopterećeno vozilo

               „Neopterećeno vozilo” znači vozilo s nadogradnjom (ili s jednim ili više reprezentativnih dijelova), i, prema potrebi, s rashladnom tekućinom, mazivima, gorivom, alatom, zamjenskim kotačem i vozačem koji ima masu određenu na 75 kg.

               11.

                  Gazna površina

               „Gazna površina” znači dio gume koji je u dodiru s cestom (površinom) i koji omogućava prianjanje.

               12.

                  Tip naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača

               „Tip naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača” znači naprava koja se ne razlikuje s obzirom na sljedeće glavne značajke:

                           —

                           fizikalna načela upotrijebljena za smanjenje prskanja (apsorpcija energije mlaza vode, separator vode i zraka),

                           —

                           gradiva,

                           —

                           oblik,

                           —

                           dimenzije (u mjeri koja može utjecati na ponašanje gradiva).

         PRILOG II.
   ZAHTJEVI S OBZIROM NA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA SASTAVNOG DIJELA ZA NAPRAVE ZA ZAŠTITU OD PRSKANJA ISPOD KOTAČA
   0.   Opći zahtjevi
   0.1.   Naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača moraju biti konstruirane na takav način da ispravno rade kod uobičajene uporabe na mokroj cesti. Nadalje, ne smiju uključivati strukturne ili proizvodne greške štetne za njihovo ispravno funkcioniranje ili ponašanje.
   1.   Potrebna ispitivanja
   1.1.   Ovisno o njihovu fizikalnom načelu djelovanja, naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača podvrgavaju se odgovarajućim ispitivanjima kako je opisano u dodacima 1. i 2. i moraju davati rezultate zahtijevane u točki 4. tih dodataka.
   2.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela
   2.1.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela za tip naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača podnosi proizvođač ili njegov ovlašteni zastupnik.
   Za svaki tip zahtjev mora biti popraćen sljedećim dokumentima, u tri primjerka, i sljedećim informacijama i materijalima:
   2.2.1.   Tehničkim opisom naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača s naznakom njezinog fizikalnog načela djelovanja i odgovarajućeg ispitivanja kojem mora biti podvrgnuta, upotrijebljenim materijalima i jednim ili više crteža s dovoljno detalja i u prihvatljivom mjerilu da se omogući njezino (ili njihovo) prepoznavanje.
   2.2.2.   Četiri uzorka: tri namijenjena ispitivanju, a četvrti se čuva u laboratoriju radi naknadnih provjera. Ispitni laboratorij može zahtijevati daljnje uzorke.
   2.3.   Označivanje
   Na svakom uzorku mora biti jasno i neizbrisivo naveden trgovački naziv ili zaštitni znak i oznaka tipa te uključiti prostor dovoljne veličine za EEZ homologacijsku oznaku tipa sastavnog dijela.
   3.   EEZ homologacija tipa sastavnog djela
   3.0.   Prije provođenja postupka za dodjeljivanje EEZ homologacije tipa sastavnog dijela nadležno tijelo mora provjeriti da proizvođač ima učinkovit sustav za nadzor sukladnosti proizvodnje.
   3.1.   Ako uzorci koji su predstavnici tipa naprave za koju je zatražena homologacija zadovolje odgovarajuća ispitivanja, opisana u prilozima 1. ili 2., za taj tip naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača dodjeljuje se homologacija tipa sastavnog dijela.
   3.2.   Svaki tip homologirane naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača dobiva broj homologacije tipa sastavnog dijela.
   3.3.   Svaka naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača, koja je sukladna s tipom homologiranim u skladu s ovom Direktivom, mora imati oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela koja mora biti neizbrisiva i jasno čitljiva i nakon ugradnje naprave na vozilo.
   Oznaka EEZ homologacije tipa sastavnog dijela (za koju je primjer prikazan u Dodatku 3.) sastoji se od:
   3.4.1.   pravokutnika koji okružuje malo slovo „e” kojeg slijede razlikovno slovo/slova ili brojevi države članice koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela:
   1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 6 za Belgiju, 9 za Španjolsku, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 13 za Luksemburg, 18 za Dansku, 21 za Portugal, EL za Grčku i IRL za Irsku;
   3.4.2.   broja EEZ homologacije tipa sastavnog dijela (koji odgovara broju certifikata o homologaciji tipa sastavnog dijela, za koji je obrazac prikazan u Dodatku 4.), postavljenog u blizini pravokutnika, bilo ispod slova „e” ili s lijeve ili desne strane tog slova. Znamenke broja homologacije tipa sastavnog dijela postavljene su s iste strane slova „e” i okrenute u istom smjeru. Korištenje rimskih brojeva u broju homologacije tipa sastavnog dijela treba izbjegavati s ciljem sprečavanja zamjene s drugim simbolima;
   3.4.3.   slova „A” ili slova „S”, ovisno je li naprava tipa apsorber energije (A) ili tipa separator vode i zraka (S), postavljenog na bilo koje mjesto iznad i u blizini pravokutnika.
   PRILOG III.
   ZAHTJEVI ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA VOZILA S OBZIROM NA UGRADBU SUSTAVA ZA ZAŠTITU OD PRSKANJA ISPOD KOTAČA
   PODRUČJE PRIMJENE
   0.1.   Sva vozila kategorije N2 s najvećom dopuštenom masom većom od 7,5 tona i sva vozila kategorija N3, O3 i O4 moraju biti konstruirana i/ili opremljena napravom za zaštitu od prskanja ispod kotača na takav način da zadovoljavaju dolje navedene zahtjeve.
   0.2.   Prethodno navedeni zahtjevi za naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača određeni u točki 4. Priloga I. ne primjenjuju se kod podvozja s kabinom, podvozja bez nadogradnje, terenskih vozila kako je određeno u Direktivi 70/156/EEZ, ili vozila kod kojih je postojanje naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača nespojivo s njihovom namjenom. Međutim, ako su takve naprave ugrađene na ta vozila, one moraju zadovoljavati zahtjeve ove Direktive.
   ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA
   1.1.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradbu sustava za zaštitu od prskanja ispod kotača mora podnijeti proizvođač vozila ili njegov ovlašteni predstavnik.
   Zahtjev mora biti popraćen dokumentima (u tri primjerka) sa sljedećim pojedinostima:
   1.2.1.   tehničkim opisom sustava za zaštitu od prskanja ispod kotača i jednim ili više dovoljno detaljnih crteža u mjerilu prikladnom za identifikaciju.
   1.3.   Vozilo uzorak tipa vozila za koje je zatražena homologacija, opremljeno s pripadajućim sustavom za zaštitu od prskanja ispod kotača, dostavlja se tehničkoj službi koja provodi homologacijska ispitivanja.
   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA
   2.   Certifikatu o EEZ homologaciji tipa mora biti priložen certifikat u skladu s obrascem prikazanim u Dodatku.
   OPĆI ZAHTJEVI
   3.   Osovine
   3.1.   Podizne osovine
   Ako je vozilo opremljeno s jednom ili više podiznih osovina, sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača mora prekrivati sve kotače kada je osovina spuštena, odnosno kotače koji su u dodiru s tlom kada je osovina podignuta.
   3.2.   Samozakretne osovine
   Ako je vozilo opremljeno sa samozakretnom osovinom, sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača, ako je ugrađen na upravljani dio, mora zadovoljiti uvjete koji se primjenjuju za neupravljane kotače. Ako nije ugrađen na taj dio, mora zadovoljavati uvjete koji se primjenjuju za upravljane kotače.
   4.   Položaj vanjskog zaslona
   4.1   Kod neupravljanih kotača, razmak „c” između uzdužne ravnine tangencijalne na vanjsku stjenku gume, odvojeno od bilo kakve izbočine gume u blizini tla, i unutarnjeg ruba zaslona, ne smije biti veći od 75 mm, osim ako polumjer unutarnjeg ruba zaslona, kako je određeno u točkama 7.2., 8.2. i 9.2., nije manji od 1,0 R, u kojem slučaju taj razmak ne smije biti veći od 100 mm (slika 1.).
   4.2   Kod upravljanih i samoupravljivih kotača, razmak „c” ne smije prijeći 100 mm.
   5.   Stanje vozila
   Za provjeru sukladnosti s ovom Direktivom, vozilo mora biti u sljedećem stanju:

               (a)

               mora biti neopterećeno i s kotačima u srednjem položaju;

               (b)

               kod poluprikolica, nosiva površina mora biti vodoravna;

               (c)

               gume moraju biti napuhane na uobičajeni pritisak.

         6.   Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača
   6.1.   Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača mora zadovoljiti zahtjeve navedene u točki 7. ili 9.
   6.2.   Sustav za zaštitu od prskanja ispod kotača za neupravljane ili samoupravljive kotače koji su prekriveni podnicom nadogradnje ili donjim dijelom nosive površine mora zadovoljiti ili zahtjeve navedene u točki 7. ili 9. ili pak one navedene u točki 8.
   POSEBNI ZAHTJEVI
   7.   Zahtjevi za sustave za zaštitu od prskanja ispod kotača tipa apsorber energije za osovine s ugrađenim upravljanim/samoupravljivim ili neupravljivim kotačima
   7.1.   Blatobrani
   7.1.1.   Blatobrani moraju pokriti područje neposredno iznad, ispred i iza gume ili guma na sljedeći način:

               (a)

               kod pojedinačne ili višestruke osovine kod koje je razmak „d” (slika 4.) između guma ugrađenih na susjedne osovine veći od 300 mm, prednji rub (C) mora sezati prema naprijed toliko da dosegne liniju O — Z kod koje kut θ (theta) nije veći od 30° iznad horizontale za osovine s ugrađenim upravljanim/samoupravljivim kotačima, odnosno ne veći od 20° za osovine s ugrađenim neupravljanim kotačima.
               Krajnji stražnji rub (slika 2.) mora sezati prema dolje na takav način da ne bude za više od 100 mm iznad vodoravne crte koja prolazi kroz središte kotača;

               (b)

               kod višestrukih osovina kod kojih razmak „d” između guma ugrađenih na susjedne osovine ne prelazi 300 mm, blatobrani moraju biti kako je prikazano na slici 4.a;

               (c)

               blatobran mora imati ukupnu širinu „q” (slika 1.) da može prekriti širinu gume „b” ili cijelu širinu obje gume „t” kod dvostrukih kotača, uzimajući u obzir najnepovoljniju kombinaciju guma/kotač koju je odredio proizvođač. Dimenzije „b” i „t” mjere se u visini glavčine kotača, ne uzimajući u obzir oznake, rebra, zaštitne trake itd. na bokovima guma.

         7.1.2.   Prednja strana stražnjeg dijela blatobrana mora biti opremljena s napravom za zaštitu od prskanja ispod kotača u skladu sa zahtjevima navedenima u Dodatku 1. Prilogu II. Taj materijal mora prekrivati unutrašnjost blatobrana do visine određene ravnom linijom koja prolazi kroz središte kotača i zatvara kut s vodoravnicom od najmanje 30° (slika 3.).
   7.1.3.   Ako su blatobrani sastavljeni od više dijelova, po ugradnji ne smiju imati nikakve otvore koji bi tijekom vožnje omogućivali prskanje ispod kotača.
   7.2.   Vanjski zasloni
   7.2.1.   Kod pojedinačnih osovina ili višestrukih osovina kod kojih je razmak „d” između guma na susjednim osovinama veći od 300 mm, donji rub vanjskog zaslona ne smije biti postavljen izvan sljedećih udaljenosti i polumjera, mjereno od središta kotača (slika 2.).

                           (a)

                           Osovine s upravljanim ili samoupravljivim kotačima

               RV ≤ 1,5 R

               Do stražnjeg ruba (prema stražnjoj strani vozila)
               (vrh A na 100 mm)

               Od prednjeg ruba
               (prema prednjoj strani vozila) (vrh C na 30°)

                           (b)

                           Osovine s ugrađenim neupravljanim kotačima

               RV ≤ 1,25 R

               Od prednjeg ruba (vrh C na 20°)

               Do stražnjeg ruba (vrh A na 100 mm)

         pri čemu R predstavlja polumjer gume ugrađene na vozilo, a RV udaljenost na kojoj se nalazi donji rub vanjskog zaslona izraženu kao polumjer.
   7.2.2.   Kod višestrukih osovina kod kojih razmak „d” između guma na susjednim osovinama nije veći od 300 mm, u prostoru između osovina vanjski zasloni moraju biti postavljeni na razmaku određenom u točki 7.2.1. i sezati prema dolje, tako da ne budu više od 150 mm iznad vodoravne linije koja prolazi kroz središta kotača, ili tako da vodoravni razmak između njihovih najnižih rubova nije veći od 60 mm (slika 4.a).
   7.2.3.   Vanjski zaslon mora sezati najmanje 45 mm u dubinu u svim točkama iza okomite linije koja prolazi kroz središte kotača. Ispred te linije dubina vanjskog zaslona može se postepeno smanjivati.
   7.2.4.   Na vanjskim zaslonima ili između vanjskih zaslona i ostalih dijelova blatobrana ne smije biti otvora koji bi omogućivali prskanje prema van kad se vozilo kreće.
   7.3.   Zavjesice
   7.3.1.   Za širinu zavjesice vrijedi zahtjev za „q” u točki 7.1.1.(c), osim kad se zavjesica nalazi unutar blatobrana; u tom slučaju širina zavjesice mora imati širinu najmanje jednaku širini gazne površine gume.
   7.3.2.   Položaj zavjesice u osnovi mora biti okomit.
   7.3.3.   Najveća visina donjeg ruba zavjesice iznad tla ne smije biti veća od 200 mm (slika 3.).
   Ta udaljenost povećava se na 300 mm kod zadnje osovine kod koje radijalni razmak donjeg ruba vanjskog zaslona (RV) nije veći od polumjera gume ugrađene na kotače te osovine.
   7.3.4.   Mjereno vodoravno, zavjesica ne smije biti udaljena više od 300 mm od krajnjeg stražnjeg dijela gume.
   7.3.5.   Kod višestrukih osovina kod kojih je razmak „d” između guma na susjednim osovinama manji od 250 mm, zavjesice moraju biti ugrađene samo na stražnji komplet kotača. Ako je razmak „d” između guma na susjednim osovinama jednak ili veći od 250 mm, zavjesice je potrebno ugraditi iza svakog kotača (slika 4.b).
   7.3.6   Pod djelovanjem sile od 3 N na 100 mm širine zavjesice u točki 50 mm iznad njezinog donjeg ruba, zavjesica se ne smije otkloniti više od 100 mm prema natrag.
   7.3.7.   Cijela površina pred dijelom zavjesice koja ima najmanje zahtijevane dimenzije mora biti opremljena napravom za zaštitu od prskanja ispod kotača koja zadovoljava zahtjeve navedene u Prilogu II. Dodatku 1.
   7.3.8.   Između donjeg stražnjeg ruba blatobrana i zavjesice nisu dopušteni otvori koji bi omogućivali prskanje.
   7.3.9.   Ako naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača zadovoljava zahtjeve s obzirom na zavjesice (točka 7.3.), ne zahtjeva se dodatna zavjesica.
   8.   Zahtjevi za sustave za zaštitu od prskanja ispod kotača opremljenih s napravama za zaštitu od prskanja ispod kotača tipa apsorbera energije za određene osovine s ugrađenim neupravljanim i samoupravljivim kotačima (vidjeti točku 6.2.)
   8.1.   Blatobrani
   8.1.1.   Blatobrani moraju prekrivati područje neposredno iznad gume ili guma. Njihovi prednji i stražnji rubovi moraju sezati najmanje do vodoravne ravnine koja dodiruje gornji rub gume ili guma (slika 5.). Stražnji rub može se zamijeniti zavjesicom pri čemu ona mora sezati do gornjeg ruba blatobrana (ili odgovarajućeg dijela).
   8.1.2.   Na cijelu unutarnju površinu stražnjeg dijela blatobrana mora biti ugrađena naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača koja zadovoljava zahtjeve navedene u Prilogu II. Dodatku 1.
   8.2.   Vanjski zasloni
   8.2.1.   Kod pojedinačnih ili višestrukih osovina kod kojih je razmak između susjednih guma najmanje 250 mm, vanjski zaslon mora prekrivati površinu koja seže od donjeg do gornjeg dijela blatobrana i do ravne linije koja dodiruje gornji rub gume ili guma, omeđene okomitom ravninom koja dodiruje prednji kraj gume i blatobranom ili zastavicom iza kotača (slika 5.b).
   Kod višestrukih osovina vanjski se zaslon mora nalaziti pored svakog kotača.
   8.2.2.   Između unutarnjeg dijela blatobrana i vanjskog zaslona nisu dopušteni otvori koji bi omogućivali prskanje.
   8.2.3.   Ako zavjesica nije ugrađena iza svakog kotača (vidjeti točku 7.3.5.), vanjski zaslon mora bez prekida sezati od vanjskog ruba zavjesice do okomite ravnine koja dodiruje najizbočeniju točku prednje strane gume (slika 5.a) na prvoj osovini.
   8.2.4.   Na cjelokupnoj unutarnjoj površini vanjskog zaslona, čija visina ne smije biti manja od 100 mm, mora biti ugrađena naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača apsorpcijom energije koja je u skladu sa zahtjevima Priloga II.
   8.3.   Zavjesice
   Zavjesice moraju sezati do donjeg dijela blatobrana i biti u skladu sa zahtjevima navedenima u točkama od 7.3.1. do 7.3.9.
   9.   Zahtjevi za sustave za zaštitu od prskanja ispod kotača opremljenih napravama za zaštitu od prskanja ispod kotača tipa separator zraka i vode za osovine s ugrađenim upravljanim i neupravljanim kotačima
   9.1.   Blatobrani
   9.1.1.   Blatobrani moraju zadovoljavati zahtjeve navedene u točki 7.1.1.(c).
   9.1.2.   Blatobrani za pojedinačne ili višestruke osovine kod kojih je razmak između guma na susjednim osovinama veći od 300 mm moraju također zadovoljavati zahtjeve navedene u točki 7.1.1.(a).
   9.1.3.   Kod višestrukih osovina kod kojih razmak između guma na susjednim osovinama nije veći od 300 mm, blatobrani također moraju biti u skladu s primjerom prikazanim na slici 7.
   9.2.   Vanjski zasloni
   9.2.1.   Na donje rubove vanjskih zaslona moraju biti ugrađene naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača tipa separatora zraka i vode koji zadovoljavaju zahtjeve navedene u Prilogu II.
   9.2.2.   Kod pojedinačnih ili višestrukih osovina kod kojih je razmak između guma na susjednim osovinama veći od 300 mm, donji rub naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača, ugrađene na vanjski zaslon smije biti postavljen na sljedeće najveće razmake i polumjere, mjereno od središta kotača (slike 6. i 7.):

                           (a)

                           Osovine s upravljanim ili samoupravljivim kotačima

               RV ≤ 1,05 R

               od prednjeg ruba (prema prednjoj strani vozila) (vrh C na 30°)

               do stražnjeg ruba (prema stražnjoj strani vozila)(vrh A na 100 mm)

                           (b)

                           Osovine s neupravljanim kotačima

               RV ≤ 1,00 R

               od prednjeg ruba (vrh C na 20°)

               do stražnjeg ruba (vrh A na 100 mm)

               pri čemu

                           R

                           =

                           polumjer gume ugrađene na vozilo

                           RV

                           =

                           radijalna udaljenost, izražena između donjeg ruba vanjskog zaslona do središta kotača.

         9.2.3.   Kod višestrukih osovina kod kojih razmak između guma na susjednim osovinama nije veći od 300 mm, vanjski zasloni u prostoru između osovina moraju biti u skladu sa zahtjevima navedenima u točki 9.1.3. i sezati prema dolje tako da ne budu više od 100 mm iznad vodoravne ravne linije koja prolazi kroz središta kotača (slika 7.).
   9.2.4.   Vanjski zaslon mora sezati najmanje 45 mm u dubinu u svim točkama iza okomite linije koja prolazi kroz središte kotača. Ispred te linije dubina vanjskog zaslona može se postepeno smanjivati.
   9.2.5.   Na vanjskom zaslonu ili između vanjskog zaslona i blatobrana nisu dopušteni otvori koji bi omogućivali prskanje.
   9.3.   Zavjesice
   9.3.1.   Zavjesice moraju:

               (a)

               zadovoljavati zahtjeve navedene u točki 7.3. (slika 3.); ili

               (b)

               zadovoljavati zahtjeve navedene u točkama 7.3.1., 7.3.2., 7.3.5., 7.3.8. i 9.3.2. (slika 6.).

         Na zavjesice iz točke 9.3.1.(b), najmanje duž cijelog ruba, mora biti ugrađena oprema za zaštitu od prskanja ispod kotača koja zadovoljava zahtjeve navedene u Prilogu II. Dodatku 2.
   9.3.2.1.   Donji rub naprave za zaštitu od prskanja ne smije biti udaljen od tla više od 200 mm.
   9.3.2.2.   Naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača mora sezati u dubinu najmanje 100 mm.
   9.3.2.3.   Odvojeno od donjeg dijela, koji uključuje napravu za zaštitu od prskanja ispod kotača, zavjesica iz točke 9.3.1.(b) ne smije se saviti prema natrag za više od 100 mm mjereno u presjecištu zavjesice s napravom za zaštitu od prskanja ispod kotača u njezinu radnom položaju pod djelovanjem sile od 3 N na svakih 100 mm širine zavjesice primijenjene na razmaku od 50 mm iznad donjeg ruba zavjesice.
   9.3.3.   Mjereno vodoravno, zavjesica ne smije biti udaljena više od 200 mm od najizbočenijeg dijela gume.
   PRILOG IV.
   SUKLADNOST PROIZVODNJE
   PRESTANAK PROIZVODNJE
   1.   Sukladnost proizvodnje

   1.1.   Svaka naprava za zaštitu od prskanja ispod kotača označena homologacijskom oznakom EEZ homologacije tipa sastavnog dijela mora biti u skladu s homologiranim tipom. Tijelo za homologaciju koje je dodijelilo homologacijsku oznaku zadržava jedan uzorak naprave koji se zajedno s certifikatom o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela može upotrijebiti za provjeru sukladnosti naprava označenih oznakama EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i koje su stavljene na tržište prema postavljenim zahtjevima.
   1.2.   Tip naprave određen je uzorkom i opisnom dokumentacijom priloženom u vrijeme podnošenja zahtjeva za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela. Naprave čije su značajke istovjetne značajkama naprave uzorka i čiji ostali sastavni dijelovi nisu različiti od onih kod naprave uzorka, osim u izvedbama koje nemaju utjecaja na svojstva u smislu ovog Priloga, mogu se smatrati istim tipom.
   1.3.   Proizvođač izvodi rutinske provjere kako bi zajamčio sukladnost proizvodnje s homologiranim tipom.
   Za izvršenje toga proizvođač mora:

               —

               imati na raspolaganju ispitni laboratorij dovoljno dobro opremljen za izvršenje osnovnih ispitivanja, ili

               —

               imati ispitivanje sukladnosti proizvodnje provedeno od strane ovlaštenog laboratorija.

         Rezultati provjere sukladnosti proizvodnje dostupni su za nadzor nadležnih tijela najmanje jednom godišnje.
   1.4.   Tijelo za homologaciju može provesti provjere na slučajno odabranu uzorku.
   1.5.   Sukladnost proizvodnje s homologiranim tipom naprave mora biti provjerena pod uvjetima i u skladu s metodama navedenima u Prilogu II.
   Na zahtjev tijela koje je dodijelilo homologaciju tipa sastavnog dijela proizvođač mora dostaviti naprave prethodno homologiranog tipa za izvođenje ispitivanja ili provjere sukladnosti.
   1.6.   Naprave će se smatrati sukladnima homologiranu tipu ako 9 od 10 slučajno odabranih uzoraka zadovoljava zahtjeve točke 4. dodataka 1. i 2. Priloga II.
   1.7.   Ako nisu zadovoljeni uvjeti navedeni u točki 1.6., odabire se slučajnim odabirom daljnjih 10 uzoraka za ispitivanje.
   Prosjek svih provedenih mjerenja mora biti u skladu sa zahtjevima točke 4. dodataka 1. i 2. Priloga II. i ni jedno pojedinačno mjerenje ne smije biti manje od 95 % propisane vrijednosti.
   2.   Prestanak proizvodnje

   Nositelj EEZ homologacije tipa sastavnog dijela mora obavijestiti tijelo nadležno za homologaciju o prestanku proizvodnje.
   SLIKE

      Napomena: brojke označavaju pripadajuće točke u Prilogu III.

      Napomena:

               1.

               Brojke u zagradama odnose se na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               2.

               T: veličina blatobrana

      Napomena: Brojke u zagradama odnose se na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               (a)

               Dimenzije blatobrana i vanjskih zaslona za višestruke osovine

      Napomena:

               1.

               Brojke u zagradama odnose se na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               2.

               T: veličina blatobrana

               (b)

               Položaj naprave za zaštitu od prskanja ispod kotača za višestruke osovine

      Napomena: Brojke se odnose na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               (a)

               Višestruke osovine kod kojih je razmak između guma manji od 250 mm.

               (b)

               Pojedinačne osovine ili višestruke osovine kod kojih razmak između guma iznosi najmanje 250 mm.

      Napomena:

               1.

               Brojke se odnose na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               2.

               T: područje blatobrana

      Napomena:

               1.

               Brojke se odnose na odgovarajuće točke u Prilogu III.

               2.

               T: područje blatobrana

      Napomena:

   A= dotok vode od pumpe
   B= tok prema sabirnom spremniku
   C= sabirnik unutarnjih dimenzija 500 (+ 5/– 0) mm duljine i 75 (+ 2/– 0) mm širine
   D= tankostjena cijev promjera 54 mm
   E= 12 rupa radijalno izbušenih prema prikazu, promjera 1,68 (+ 0,025/– 0) mm
   F= ispitni uzorak 500 (+ 0/– 5) mm širine
   Dužinske mjere su navedene u milimetrima.