title: Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja

text:
               05/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               69

         32000L0078

               L 303/16

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.11.2000.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2000/78/EZ
   od 27. studenoga 2000.
   o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 13.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (4),
   budući da:

               (1)

               Sukladno članku 6. Ugovora o Europskoj uniji, Europska unija temelji se na načelima slobode, demokracije, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavine prava, načelima koja su zajednička svim državama članicama, i poštuje temeljna prava zajamčena Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, kao i prava koja proizlaze iz ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama, kao opća načela prava Zajednice.

               (2)

               Načelo jednakog postupanja prema ženama i muškarcima čvrsto je ugrađeno u brojnim pravnim aktima Zajednice, a posebno u Direktivi Vijeća 76/207/EEZ od 9. veljače 1976. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pogledu pristupa zapošljavanju, strukovnom osposobljavanju i napredovanju te uvjeta rada (5).

               (3)

               U provedbi načela jednakog postupanja, Zajednica bi, u skladu s člankom 3. stavkom 2. Ugovora o EZ-u, trebala nastojati ukloniti nejednakosti i poticati jednakost muškaraca i žena, posebno stoga što su žene često žrtve višestruke diskriminacije.

               (4)

               Pravo svih osoba na jednakost pred zakonom i zaštita od diskriminacije predstavljaju opće pravo priznato Općom deklaracijom o ljudskim pravima, Konvencijom Ujedinjenih naroda o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena, sporazumima Ujedinjenih naroda o građanskim i političkim pravima te o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, kao i Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda koju su potpisale sve države članice. Konvencija br. 111 Međunarodne organizacije rada (ILO) zabranjuje diskriminaciju u području zapošljavanja i obavljanja zanimanja.

               (5)

               Važno je poštovati takva temeljna prava i slobode. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje slobodu udruživanja, uključujući pravo na osnivanje sindikata i uključivanje u sindikate radi obrane svojih interesa.

               (6)

               Povelja Zajednice o temeljnim socijalnim pravima radnika pridaje važnost borbi protiv svakog oblika diskriminacije, uključujući potrebu za poduzimanjem odgovarajućih mjera za socijalno i gospodarsko uključivanje starijih ljudi i osoba s invaliditetom.

               (7)

               Jedan od ciljeva navedenih u Ugovoru o EZ-u je poticanje koordinacije između politika zapošljavanja u državama članicama. U tu je svrhu u Ugovor o EZ-u uneseno novo poglavlje o zapošljavanju, kao sredstvo razvoja koordinirane europske strategije zapošljavanja s ciljem podupiranja kvalificirane, obučene i prilagodljive radne snage.

               (8)

               U Smjernicama za zapošljavanje u 2000. godini, usvojenima od strane Europskog Vijeća u Helsinkiju 10. i 11. prosinca 1999., naglašena je potreba za jačanjem tržišta radne snage naklonjenog socijalnom uključivanju, oblikovanjem povezanog niza politika koje za cilj imaju borbu protiv diskriminacije skupina kao što su osobe s invaliditetom. U Smjernicama se također ističe potreba za pridavanjem posebne pozornosti pružanju potpore starijim radnicima kako bi se povećao njihov udio u ukupnoj radnoj snazi.

               (9)

               Zapošljavanje i obavljanje zanimanja glavni su elementi za osiguranje jednakih mogućnosti za sve i snažno pridonose punom sudjelovanju građana u gospodarskome, kulturnom i društvenom životu te ostvarenju njihovih osobnih potencijala.

               (10)

               Vijeće je 29. lipnja 2000. donijelo Direktivu 2000/43/EZ (6) o provođenju načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo. Ova Direktiva već osigurava zaštitu od diskriminacije u području zapošljavanja i obavljanja zanimanja.

               (11)

               Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja može ugroziti ostvarivanje ciljeva postavljenih Ugovorom o EZ-u, a posebice postizanje visoke razine zaposlenosti i socijalne zaštite, podizanje životnog standarda i kvalitete života, gospodarsku i društvenu koheziju i solidarnost te slobodno kretanje osoba.

               (12)

               Stoga bi, na cijelom području Zajednice, svaka izravna ili neizravna diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja, u pogledu područja koja obuhvaća ova Direktiva, trebala biti zabranjena na cijelom području Zajednice. Ta bi se zabrana diskriminacije trebala primjenjivati i na državljane trećih zemalja, ali ona ne obuhvaća razlike u postupanju na temelju državljanstva i ne dovodi u pitanje odredbe kojima se uređuje ulazak i boravak državljana trećih zemalja te njihov pristup zapošljavanju i obavljanju zanimanja.

               (13)

               Ova se Direktiva ne primjenjuje na sustave socijalnog osiguranja i socijalne zaštite, čija se davanja ne smatraju dohotkom u značenju koje se tom pojmu daje radi primjene članka 141. Ugovora o EZ-u, kao ni na bilo koju vrstu plaćanja od strane države s ciljem osiguranja pristupa ili zadržavanja zaposlenja.

               (14)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje nacionalne odredbe kojima se uređuje dobna granica za stjecanje prava na mirovinu.

               (15)

               Procjena činjenica na temelju kojih je moguće izvesti zaključak o postojanju izravne ili neizravne diskriminacije je pitanje u nadležnosti nacionalnih pravosudnih ili drugih nadležnih tijela, u skladu s pravilima nacionalnog prava ili prakse. Takva pravila posebice omogućuju utvrđivanje neizravne diskriminacije svim sredstvima, uključujući statističke dokaze.

               (16)

               Osiguranje mjera kojima se u obzir uzimaju potrebe osoba s invaliditetom na radnom mjestu ima važnu ulogu u borbi protiv diskriminacije na temelju invaliditeta.

               (17)

               Ovom se Direktivom ne zahtijeva zapošljavanje, unapređivanje, zadržavanje na radu ili usavršavanje osobe koja nije stručna, sposobna i raspoloživa za obavljanje osnovnih zadataka odgovarajućeg radnog mjesta ili za provedbu odgovarajućeg usavršavanja, ne dovodeći u pitanje obvezu razumne prilagodbe potrebama osoba s invaliditetom.

               (18)

               Ovom se Direktivom od oružanih snaga, policije, zatvora ili hitnih službi posebno ne zahtijeva zapošljavanje ili zadržavanje na radu osoba koje ne posjeduju odgovarajuće sposobnosti za obavljanje niza zadataka koji bi pred njih mogli biti postavljeni, uzimajući u obzir legitiman cilj očuvanja operativne spremnosti tih službi.

               (19)

               Osim toga, kako bi i nadalje mogle štititi bojnu pripravnost svojih oružanih snaga, države članice mogu odlučiti da neće primjenjivati odredbe ove Direktive koje se odnose na invaliditet i dob na dio svojih oružanih snaga ili u cijelosti. Države članice koje donesu takvu odluku moraju točno utvrditi opseg takvog odstupanja.

               (20)

               Potrebno je osigurati odgovarajuće, odnosno učinkovite i praktične mjere za prilagodbu radnog mjesta invaliditetu, na primjer, prilagodbom prostorije i opreme, rasporeda radnog vremena, raspodjelom zadataka ili osiguranjem sredstava za osposobljavanje ili uvođenje u rad.

               (21)

               Kako bi se utvrdilo uzrokuju li određene mjere nerazmjerno opterećenje, posebice je potrebno voditi računa o povezanim financijskim i drugim troškovima, razmjeru i financijskim izvorima organizacije ili poduzeća te o mogućnostima dobivanja pomoći iz javnih sredstava ili kakve druge pomoći.

               (22)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje na nacionalne propise o bračnom statusu i davanjima koja se na tome temelje.

               (23)

               Različito postupanje može se opravdati u vrlo malom broju slučajeva, ako određena značajka povezana s vjerom ili uvjerenjem, invaliditetom, dobi ili spolnim opredjeljenjem predstavlja stvarni ili odlučujući uvjet za obavljanje tog posla te ako je cilj opravdan, a zahtjev razmjeran. Takve bi slučajeve trebalo navesti u obavijesti koje države članice dostavljaju Komisiji.

               (24)

               Europska unija je u svojoj Deklaraciji br. 11 o statusu crkava i nekonfesionalnih organizacija, koja je prilog Završnom aktu Ugovora iz Amsterdama, izričito potvrdila da poštuje i ne dovodi u pitanje status koji crkve i vjerska udruženja ili zajednice imaju u državama članicama sukladno nacionalnom pravu te da jednako poštuje status filozofskih i nekonfesionalnih organizacija. Imajući to u vidu, države članice mogu zadržati ili donijeti posebne odredbe o stvarnim, legitimnim i opravdanim profesionalnim uvjetima koji mogu biti pretpostavka za obavljanje pojedine profesionalne djelatnosti.

               (25)

               Zabrana diskriminacije na temelju dobi predstavlja bitan dio ispunjavanja ciljeva navedenih u smjernicama za zapošljavanje, kao i poticanja raznolikosti radne snage. Međutim, u određenim okolnostima, razlike u postupanju povezane sa starosnom dobi mogu se opravdati te su stoga potrebni posebni propisi koji se mogu razlikovati ovisno o stanju u pojedinoj državi članici. Stoga je važno razlikovati opravdano različito postupanja, posebice onog koje se temelji na opravdanim ciljevima politike zapošljavanja, tržišta rada i ciljeva usavršavanja, od diskriminacije koju treba zabraniti.

               (26)

               Zabrana diskriminacije ne smije utjecati na očuvanje ili donošenje mjera, kojima je cilj spriječiti ili kompenzirati nepovoljniji položaj skupine osoba određene vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja, a takve mjere mogu dopuštati postojanje organizacija osoba određene vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja, ako je glavni cilj takvih mjera promoviranje posebnih potreba tih osoba.

               (27)

               U svojoj Preporuci 86/379/EEZ od 24. srpnja 1986. o zapošljavanju osoba s invaliditetom u Zajednici (7), Vijeće je utvrdilo okvirne smjernice u kojima su navedeni primjeri pozitivnih mjera za poticanje zapošljavanja i usavršavanja osoba s invaliditetom, a u svojoj Rezoluciji od 17. lipnja 1999. o jednakim mogućnostima zapošljavanja za osobe s invaliditetom (8), potvrdilo je važnost pridavanju osobite pozornosti, između ostalog, zapošljavanju, očuvanju zaposlenja, usavršavanju i cjeloživotnom učenju osoba s invaliditetom.

               (28)

               Ova Direktiva postavlja minimalne zahtjeve i državama članicama daje mogućnost uvođenja ili zadržavanja povoljnijih odredaba. Provedba ove Direktive ne smije služiti kao opravdanje za vraćanje unazad u odnosu na stanje koje već prevladava u pojedinoj državi članici.

               (29)

               Žrtve diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja trebale bi imati na raspolaganju odgovarajuća sredstva pravne zaštite. Kako bi se osigurala djelotvornija zaštita, udruženja ili pravne osobe također trebaju imati pravo da, na način koji to utvrđuju države članice, sudjeluju u postupcima u ime ili kao podrška žrtvi, čime se ne dovode u pitanje nacionalna pravila o postupanju u vezi s predstavljanjem i obranom pred sudovima.

               (30)

               Učinkovita provedba načela jednakosti zahtijeva odgovarajuću sudsku zaštitu protiv viktimizacije.

               (31)

               Pravila o teretu dokazivanja moraju se prilagoditi kod očite diskriminacije, a da bi se načelo jednakog postupanja moglo učinkovito primijeniti, teret dokazivanja mora se vratiti na tuženika, ako su podneseni dokazi o takvoj diskriminaciji. Međutim, tuženik nije dužan dokazivati da tužitelj pripada određenoj vjeri ili ima određena uvjerenja ili invaliditet ili je određene dobi ili određenog spolnog opredjeljenja.

               (32)

               Države članice ne moraju primjenjivati pravila o teretu dokazivanja u postupcima u kojima je sud ili drugo nadležno tijelo dužno ispitati činjenice slučaja. To se odnosi na postupke u kojima tužitelj nije dužan dokazivati činjenice, već postoji obveza suda ili drugog nadležnog tijela da izvede takvo dokazivanje.

               (33)

               Države članice bi trebale poticati dijalog između socijalnih partnera i, u okviru nacionalne prakse, s nevladinim organizacijama radi upozoravanja na različite oblike diskriminacije na radnom mjestu i borbe protiv takve diskriminacije.

               (34)

               Zbog potrebe promicanja mira i pomirbe između glavnih zajednica Sjeverne Irske, u Direktivu je potrebno uključiti određene posebne odredbe.

               (35)

               Države članice bi trebale predvidjeti učinkovite, proporcionalne, odvraćajuće sankcije za slučaj povrede obveza iz ove Direktive.

               (36)

               Države članice mogu povjeriti socijalnim partnerima, na njihov zajednički zahtjev, provedbu ove Direktive u pogledu odredaba koje su u vezi s kolektivnim ugovorima, pod uvjetom da socijalni partneri poduzmu nužne mjere kojima će osigurati da u svakom trenutku mogu jamčiti ostvarenje rezultata koje zahtjeva ova Direktiva.

               (37)

               U skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o EZ-u, cilj ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, a to je stvaranje jednakih uvjeta u Zajednici u pogledu jednakosti pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja te se stoga taj cilj zbog razmjera i učinka djelovanja može bolje ostvariti na razini Zajednice. Sukladno načelu proporcionalnosti, utvrđenom u spomenutom članku, Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ovog cilja,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Svrha
   Svrha ove Direktive je utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja.
   Članak 2.
   Pojam diskriminacije
   1.   Za potrebe ove Direktive „načelo jednakog postupanja” znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1.
   2.   Za potrebe stavka 1.:

               (a)

               smatra se da se radi o izravnoj diskriminaciji u slučaju kada se prema jednoj osobi postupa lošije nego prema drugoj osobi ili je došlo do takvog postupanja ili je moglo doći do takvog postupanja u sličnim situacijama, zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1.;

               (b)

               smatra se da se radi o neizravnoj diskriminaciji u slučaju kada kakva naizgled neutralna odredba, mjerilo ili postupanje dovede u neravnopravan položaj osobe određene vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja, u usporedbi s ostalim osobama, osim u sljedećim slučajevima:

                           i.

                           ako su ta odredba, mjerilo ili postupanje objektivno opravdani legitimnim ciljem, a sredstva za postizanje tog cilja su primjerena i nužna; ili

                           ii.

                           ako je, u pogledu osoba s invaliditetom, poslodavac ili bilo koja osoba ili organizacija na koju se ova Direktiva primjenjuje, dužna u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, poduzeti odgovarajuće mjere u skladu s načelima iz članka 5., kako bi se uklonili nedostatci koje uzrokuje takva odredba, mjerilo ili postupanje.

         3.   Uznemiravanje se smatra oblikom diskriminacije u smislu stavka 1., pri kojem dolazi do nepoželjnog ponašanja povezanog s nekim od razloga iz članka 1., sa svrhom ili učinkom povrede dostojanstva osobe i stvaranja zastrašujuće, neprijateljske, degradirajuće, ponižavajuće ili uvredljive sredine. U tom kontekstu, pojam uznemiravanja može se definirati u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i praksom država članica.
   4.   Poticanje na diskriminacijsko postupanje protiv određene osobe, zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1., smatra se diskriminacijom u značenju iz stavka 1.
   5.   Ova Direktiva ne utječe na mjere koje proizlaze iz nacionalnog zakonodavstva, a koje su u demokratskom društvu potrebne zbog očuvanja javne sigurnosti, održanja javnog reda i prevencije kaznenih djela, radi zaštite zdravlja te zaštite prava i sloboda drugih ljudi.
   Članak 3.
   Područje primjene
   1.   U granicama nadležnosti prenesenih na Zajednicu, ova se Direktiva primjenjuje na sve osobe, bilo u javnom ili privatnom sektoru, uključujući javna tijela, u odnosu na:

               (a)

               uvjete za pristup zapošljavanju, samozapošljavanju ili uvjete za obavljanje zanimanja, uključujući mjerila odabira i uvjete za primanje u radni odnos, bez obzira na to o kojoj se vrsti djelatnosti radi te na svim profesionalnim razinama, uključujući napredovanje;

               (b)

               pristup svim vrstama i razinama profesionalne orijentacije, strukovnog osposobljavanja daljnjeg strukovnog osposobljavanja i prekvalifikacije, uključujući iskustvo u praktičnom radu;

               (c)

               zapošljavanje i uvjete rada, uključujući otkaze i plaće;

               (d)

               članstva ili sudjelovanja u organizacijama radnika ili poslodavaca ili u drugim strukovnim organizacijama, uključujući povlastice koje takve organizacije osiguravaju.

         2.   Ova Direktiva ne obuhvaća razlike u postupanju na temelju državljanstva i ne dovodi u pitanje odredbe i uvjete u vezi s ulaskom i boravkom državljana trećih zemalja i osoba bez državljanstva na teritoriju država članica, kao ni na postupanje koje proizlazi iz pravnog statusa tih državljana trećih zemalja i osoba bez državljanstva.
   3.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na isplate bilo koje vrste koje se provode iz javnih ili sličnih sustava, uključujući javne sustave socijalne sigurnosti i socijalne zaštite.
   4.   Države članice mogu predvidjeti da se ova Direktiva, u pogledu diskriminacije na temelju invaliditeta ili dobi, ne primjenjuje na oružane snage.
   Članak 4.
   Uvjeti za obavljanje zanimanja
   1.   Neovisno o članku 2. stavcima 1. i 2., države članice mogu propisati da različito postupanje, koje se temelji na nekoj od značajki u vezi s bilo kojim od razloga iz članka 1., ne predstavlja diskriminaciju kada zbog prirode određenih profesionalnih djelatnosti ili zbog uvjeta u kojima se obavljaju takva značajka predstavlja stvarni i odlučujući uvjet za obavljanje određenog zanimanja, ako je svrha opravdana, a zahtjev proporcionalan.
   2.   Države članice mogu zadržati na snazi svoje nacionalno zakonodavstvo na datum donošenja ove Direktive ili predvidjeti buduće zakonodavne odredbe za preuzimanje nacionalne prakse kakva postoji na datum donošenja ove Direktive, u skladu s kojom, kod profesionalnih djelatnosti u crkvama i drugim javnim ili privatnim organizacijama, čiji se sustav vrijednosti temelji na vjeri ili uvjerenju, različito postupanje zbog vjere ili uvjerenja određene osobe ne predstavlja diskriminaciju u slučaju kada, zbog prirode tih djelatnosti ili okolnosti u kojima se obavljaju, vjera ili uvjerenje određene osobe predstavljaju stvarni, legitiman i opravdan uvjet za obavljanje tog zanimanja, uzimajući u obzir sustav vrijednosti te organizacije. Takvo se različito postupanje provodi uzimajući u obzir ustavne odredbe i načela država članica, kao i opća načela prava Zajednice te ne bi trebala služiti kao opravdanje za diskriminaciju na temelju nekog drugog razloga.
   Pod uvjetom da se u ostalim pitanjima poštuju odredbe ove Direktive, ona ne dovodi u pitanje pravo crkava i drugih javnih ili privatnih organizacija, čiji se sustav vrijednosti temelji na vjeri ili uvjerenju i koje djeluju u skladu s nacionalnim ustavima i zakonima, da od osoba koje zapošljavaju zahtijevaju rad u dobroj vjeri i odanost duhu te organizacije.
   Članak 5.
   Razumne prilagodbe potrebama osoba s invaliditetom
   Kako bi se zajamčilo poštovanje načela jednakog postupanja u pogledu osoba s invaliditetom, moraju se osigurati razumne prilagodbe njihovim posebnim potrebama. To znači da poslodavci prema potrebi u određenoj situaciji poduzimaju odgovarajuće mjere kako bi se osobi s invaliditetom omogućio pristup zapošljavanju, sudjelovanje ili napredovanje na radu ili usavršavanje, ako takve mjere za poslodavca ne predstavljaju nerazmjeran teret. Taj se teret neće smatrati nerazmjernim ako se u dovoljnoj mjeri podupre postojećim mjerama politike za zaštitu osoba s invaliditetom dotične države članice.
   Članak 6.
   Opravdano različito postupanje na temelju dobi
   1.   Neovisno o članku 2. stavku 2., države članice mogu predvidjeti da se različito postupanje na temelju dobi neće smatrati diskriminacijom, ako su, u kontekstu nacionalnog prava, te razlike objektivno i razumno opravdane legitimnim ciljem, uključujući legitimnu politiku zapošljavanja, tržište rada i strukovno obrazovanje te ako su načini ostvarivanja tog cilja primjereni i nužni.
   Takvo različito postupanje može, između ostalog, uključivati:

               (a)

               postavljanje posebnih uvjeta za pristup zapošljavanju i strukovnom osposobljavanju, za zapošljavanje i obavljanje zanimanja, uključujući uvjete u pogledu otkaza i naknada za rad, za mlade osobe, starije radnike i osobe koje su dužne skrbiti o drugima, radi poticanja njihove strukovne integracije ili osiguranja njihove zaštite;

               (b)

               određivanje minimalnih uvjeta u pogledu dobi, radnog iskustva ili godina provedenih u službi za pristup zapošljavanju ili određenim prednostima vezanim uz zaposlenje;

               (c)

               određivanje najviše dobi za zapošljavanje, koja se temelji na zahtjevima obuke za određeno radno mjesto ili na potrebi postojanja razumnog razdoblja zaposlenja prije umirovljenja.

         2.   Neovisno o članku 2. stavku 2., države članice mogu predvidjeti da utvrđivanje starosne dobi za umirovljenje ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu, za potrebe sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad, obuhvaćajući, u okviru tih sustava, određivanje različitih dobnih granica za zaposlenike ili skupine ili kategorije zaposlenika te korištenje, u okviru tih sustava, mjerila starosti u aktuarskim izračunima, ne predstavlja diskriminaciju na temelju dobi, pod uvjetom da nemaju za posljedicu diskriminaciju na temelju spola.
   Članak 7.
   Pozitivne mjere
   1.   Kako bi se zajamčila potpuna jednakost u praksi, načelo jednakog postupanja ne sprječava države članice da zadrže ili donesu posebne mjere za sprječavanje ili izjednačavanje neravnopravnog položaja povezanog s bilo kojim od temelja iz članka 1.
   2.   U pogledu osoba s invaliditetom, načelo jednakog postupanja ne dovodi u pitanje pravo država članica da zadrže ili donesu odredbe o zaštiti zdravlja i sigurnosti na radu, kao i mjere kojima je cilj stvaranje ili zadržavanje odredbi ili mogućnosti za osiguranje ili poticanje uključivanja tih osoba u radno okruženje.
   Članak 8.
   Minimalni zahtjevi
   1.   Države članice mogu uvesti ili zadržati odredbe koje su za zaštitu načela jednakog postupanja povoljnije od odredaba iz ove Direktive.
   2.   Provedba ove Direktive ne može ni pod kojim uvjetima biti temelj za snižavanje razine zaštite od diskriminacije koju države članice već pružaju u područjima obuhvaćenim ovom Direktivom.
   POGLAVLJE II.

      PRAVNI LIJEKOVI I PROVEDBA

   Članak 9.
   Pravna zaštita
   1.   Države članice osiguravaju da su svim osobama koje smatraju da im je učinjena nepravda, zbog toga što nije bilo primijenjeno načelo jednakog postupanja, čak i kad je odnos u kojem je navodno došlo do diskriminacije prestao, dostupni sudski i/ili upravni postupci te, ako se smatraju primjerenima, postupci mirenja, radi provođenja obveza iz ove Direktive.
   2.   Države članice osiguravaju da se udruženja, organizacije ili druge pravne osobe koje, u skladu s mjerilima utvrđenim njihovim nacionalnim pravima, imaju legitimni interes da osiguraju postupanje u skladu odredbama ove Direktive, mogu uključiti u bilo koji sudski i/ili upravni postupak radi provedbe obveza iz ove Direktive, bilo u ime ili kao podrška tužitelju, uz njegov ili njezin pristanak.
   3.   Stavci 1. i 2. ne dovode u pitanje nacionalna pravila koja se odnose na vremenska ograničenja za pokretanje postupka u pogledu načela jednakog postupanja.
   Članak 10.
   Teret dokaza
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravosudnim sustavima, kojima osiguravaju da je teret dokaza da nije bilo povrede načela jednakog postupanja na strani tuženika, u slučajevima kada osobe koje smatraju da im je nanesena nepravda, jer na njih nije primijenjeno načelo jednakog postupanja, iznesu pred sudom ili drugim nadležnim tijelom, činjenice iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije.
   2.   Stavak 1. ne sprječava države članice da donesu pravila o dokazivanju, koja su povoljnija za tužitelja.
   3.   Stavak 1. se ne primjenjuje na kaznene postupke.
   4.   Stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se i na druge pravne postupke koji se pokreću u skladu s člankom 9. stavkom 2.
   5.   Države članice ne moraju primjenjivati stavak 1. na postupke u kojima je sud ili nadležno tijelo dužno ispitati činjenično stanje.
   Članak 11.
   Viktimizacija
   Države članice uvode u svoje nacionalne pravne sustave potrebne mjere kojima se zaposlenici štite od otkaza ili nekog drugog nepovoljnog postupanja od strane poslodavca, kao reakcije na pritužbu iznesenu u okviru poduzeća ili na bilo koji drugi pravni postupak koji ima za cilj provedbu usklađivanja s načelom jednakog postupanja.
   Članak 12.
   Širenje informacija
   Države članice svim odgovarajućim sredstvima osiguravaju da svim osobama na koje se to može odnositi, odredbe donesene u skladu s ovom Direktivom te relevantne odredbe iz ovog područja koje su već na snazi, budu dostupne na cijelom njihovom državnom području, na primjer na radnom mjestu.
   Članak 13.
   Socijalni dijalog
   1.   U skladu sa svojim nacionalnim običajima i praksom, države članice poduzimaju odgovarajuće mjere radi poticanja dijaloga između socijalnih partnera sa svrhom ostvarivanja jednakog postupanja, između ostalog, putem praćenja uobičajenih postupaka na radnom mjestu, kolektivnih ugovora, kodeksa ponašanja te putem istraživanja ili razmjene iskustava i dobre prakse.
   2.   Ako je to u skladu s nacionalnim običajima i praksom, države članice potiču socijalne partnere, ne dovodeći u pitanje njihovu autonomiju, da na odgovarajućoj razini sklapaju sporazume kojima se propisuju antidiskriminacijska pravila u područjima iz članka 3., što ulazi u okvir kolektivnog pregovaranja. Ti sporazumi moraju poštovati minimalne zahtjeve utvrđene ovom Direktivom te odgovarajućim nacionalnim provedbenim mjerama.
   Članak 14.
   Dijalog s nevladinim organizacijama
   Države članice potiču dijalog s odgovarajućim nevladinim organizacijama koje, u skladu sa svojim nacionalnim pravom i praksom, imaju legitiman interes pridonositi borbi protiv diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1., s ciljem promicanja načela jednakog postupanja.
   POGLAVLJE III.

      POSEBNE ODREDBE

   Članak 15.
   Sjeverna Irska
   1.   Radi rješavanja problema nedovoljne zastupljenosti jedne od najvažnijih vjerskih zajednica u policijskoj službi Sjeverne Irske, različito postupanje vezano za primanje u tu službu, što obuhvaća i pomoćno osoblje, ne smatra se diskriminacijom ako te razlike u postupanju izričito odobravaju nacionalnih propisi.
   2.   Radi očuvanja ravnoteže mogućnosti za zapošljavanje učitelja u Sjevernoj Irskoj, uz istodobno poticanje smirivanja povijesnih podjela između glavnih vjerskih zajednica na tom području, odredbe o vjeri i uvjerenju iz ove Direktive ne primjenjuju se na zapošljavanje učitelja u školama Sjeverne Irske, ako to nacionalni propisi izričito odobravaju.
   POGLAVLJE IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 16.
   Usklađenost
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se:

               (a)

               ukinuli svi zakoni i drugi propisi koji su protivni načelu jednakog postupanja;

               (b)

               proglasile ništavim ili izmijenile sve odredbe koje su protivne načelu jednakog postupanja, u individualnim ili kolektivnim ugovorima, internim aktima poduzeća ili propisima kojima se uređuju samostalne djelatnosti i profesije te udruženja radnika ili poslodavaca.

         Članak 17.
   Sankcije
   Države članice donose pravila o sankcijama koja se primjenjuju na kršenja odredbi nacionalnog prava, donesenih u skladu s ovom Direktivom, a poduzimaju i sve potrebne mjere kako bi se osigurala primjena tih pravila. Sankcije, koje mogu uključivati isplatu odštete žrtvi, moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće. Države članice o tim odredbama obavješćuju Komisiju najkasnije do 2. prosinca 2003., a neodgodivo je obavješćuju i o svakoj naknadnoj izmjeni koja bi na te odredbe mogla utjecati.
   Članak 18.
   Provedba
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 2. prosinca 2003. ili povjeravaju svojim socijalnim partnerima, na njihov zajednički zahtjev, provedbu ove Direktive u pogledu odredbi vezanih uz kolektivne ugovore. U takvim slučajevima, države članice osiguravaju da, najkasnije do 2. prosinca 2003., njihovi socijalni partneri sporazumom uvedu potrebne mjere, dok države članice moraju poduzeti sve mjere potrebne kako bi u svakom trenutku mogle jamčiti ostvarivanje rezultata koji se zahtijevaju ovom Direktivom. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Radi uzimanja u obzir posebnih uvjeta, države članice prema potrebi mogu uzeti dodatno razdoblje od 3 godine, počevši od 2. prosinca 2003., odnosno ukupno 6 godina, za provedbu odredbi ove Direktive u vezi s diskriminacijom na temelju dobi i invaliditeta. U tom slučaju o tome odmah obavješćuju Komisiju. Svaka država članica koja odluči da će koristiti dodatno razdoblje mora godišnje izvještavati Komisiju o mjerama koje poduzima za rješavanje problema diskriminacije na temelju dobi i invaliditeta, kao i o napretku u provedbi. Komisija svake godine izvješćuje Vijeće.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 19.
   Izvješće
   1.   Države članice, najkasnije do 2. prosinca 2005. i svakih 5 godina nakon toga, dostavljaju Komisiji sve informacije potrebne za izradu izvješća o primjeni ove Direktive, koje se upućuje Europskom parlamentu i Vijeću.
   2.   U izvješću Komisije u obzir se, prema potrebi, uzimaju stajališta socijalnih partnera i relevantnih nevladinih organizacija. U skladu s načelom sustavnog uzimanja u obzir načela jednakosti spolova u svim područjima aktivnosti Zajednice, to izvješće, među ostalim sadrži procjenu utjecaja poduzetih mjera na muškarce i žene. S obzirom na prikupljene informacije, to izvješće prema potrebi obuhvaća prijedloge za revidiranje i ažuriranje ove Direktive.
   Članak 20.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 21.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. studenoga 2000.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         É. GUIGOU

      (1)  SL C 177 E, 27.6.2000., str. 42.

      (2)  Mišljenje doneseno 12. listopada 2000. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 204, 18.7.2000., str. 82.

      (4)  SL C 226, 8.8.2000., str. 1.

      (5)  SL L 39, 14.2.1976., str. 40.

      (6)  SL L 180, 19.7.2000., str. 22.

      (7)  SL L 225, 12.8.1986., str. 43.

      (8)  SL C 186, 2.7.1999., str. 3.


title: Direktiva 2006/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o baterijama i akumulatorima i o otpadnim baterijama i akumulatorima te stavljanju izvan snage Direktive 91/157/EEZ  Tekst značajan za EGP

text:
                  13/Sv. 56

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  88

            32006L0066

                  L 266/1

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA 2006/66/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 6. rujna 2006.
      o baterijama i akumulatorima i o otpadnim baterijama i akumulatorima te stavljanju izvan snage Direktive 91/157/EEZ
      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1. i članak 95. stavak 1. u vezi s člancima 4., 6. i 21. ove Direktive,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3),
      u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (4), s obzirom na zajednički tekst koji je odobrio Odbor za mirenje 22. lipnja 2006.,
      budući da:

                  (1)

                  Poželjno je uskladiti nacionalne mjere u vezi s baterijama i akumulatorima i otpadnim baterijama i akumulatorima. Primarni cilj ove Direktive je smanjiti negativni utjecaj baterija i akumulatora i otpadnih baterija i akumulatora na okoliš, čime se doprinosi zaštiti, očuvanju i poboljšanju kvalitete okoliša. Pravna osnova za to je članak 175. stavak 1. Ugovora. Međutim, također je potrebno poduzeti mjere na razini Zajednice na temelju članka 95. stavka 1. Ugovora čiji je cilj uskladiti zahtjeve koji se tiču sadržaja teških metala i označivanja baterija i akumulatora kako bi se jamčilo neometano djelovanje unutarnjeg tržišta i izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja unutar Zajednice.

                  (2)

                  Priopćenje Komisije od 30. srpnja 1996. o preispitivanju strategije Zajednice za gospodarenje otpadom utvrdilo je smjernice buduće politike Zajednice o otpadu. Ovo Priopćenje naglašava potrebu za smanjenjem količina opasnih tvari u otpadu i ističe potencijalne prednosti pravila na razini Zajednice koja ograničavaju prisutnost takvih tvari u proizvodima i u proizvodnim procesima. Ono nadalje utvrđuje da, kada je stvaranje otpada neizbježno, otpad treba ponovo iskoristiti ili oporabiti radi njegovog materijala ili energije.

                  (3)

                  Rezolucija Vijeća od 25. siječnja 1988. o programu djelovanja Zajednice za borbu protiv onečišćenja okoliša kadmijem (5) naglašava da su ograničenje korištenja kadmija na slučajeve kada ne postoji odgovarajuća alternativa te skupljanje i recikliranje baterija koje sadrže kadmij glavni elementi strategije za kontrolu kadmija u interesu zaštite ljudskog zdravlja i okoliša.

                  (4)

                  Direktiva Vijeća 91/157/EEZ od 18. ožujka 1991. o baterijama i akumulatorima koji sadrže određene opasne tvari (6) dovela je do približavanja zakona država članica na ovom području. Međutim, ciljevi ove Direktive nisu u potpunosti ostvareni. Odluka br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (7) i Direktiva 2002/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 2003. o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi (OEEO) (8) također ističu potrebu za preispitivanjem Direktive 91/157/EEZ. Direktivu 91/157/EEZ stoga treba preispitati i zamijeniti radi jasnoće.

                  (5)

                  Kako bi se postigli ciljevi u vezi s okolišem, ova Direktiva zabranjuje stavljanje na tržište određenih baterija i akumulatora koji sadrže živu ili kadmij. Ona također promiče visoku razinu skupljanja i recikliranja otpadnih baterija i akumulatora kao i poboljšanu ekološku učinkovitost svih subjekata uključenih u životni ciklus baterija i akumulatora, npr. proizvođača, distributera i krajnjih korisnika, a posebno onih subjekata koji su izravno uključeni u obradu i recikliranje otpadnih baterija i akumulatora. Posebna pravila za ovo dopunjuju postojeće zakonodavstvo Zajednice o otpadu, a posebno Direktivu 2006/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. o otpadu (9), Direktivu Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (10) i Direktivu 2000/76/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. prosinca 2000. o spaljivanju otpada (11).

                  (6)

                  Kako bi se spriječilo odbacivanje otpadnih baterija i akumulatora na način koji onečišćuje okoliš i kako bi se izbjegla zabuna kod krajnjih korisnika u vezi s različitim zahtjevima gospodarenja otpadom za različite baterije i akumulatore, ova Direktiva se treba primijeniti na sve baterije i akumulatore stavljene na tržište unutar Zajednice. Tako široko područje primjene također jamči ekonomičnost razina skupljanja i recikliranja kao i optimalno očuvanje resursa.

                  (7)

                  Pouzdane baterije i akumulatori bitni su za sigurnost mnogih proizvoda, uređaja i usluga i čine važan izvor energije u našem društvu.

                  (8)

                  Potrebno je razlikovati prijenosne baterije i akumulatore s jedne strane i industrijske i automobilske baterije i akumulatore s druge strane. Odlaganje industrijskih i automobilskih baterija i akumulatora na odlagališta ili spaljivanjem treba zabraniti.

                  (9)

                  Primjeri industrijskih baterija i akumulatora uključuju baterije i akumulatore koji se koriste za rezervno ili pomoćno napajanje električnom energijom u bolnicama, zračnim lukama ili uredima, baterije i akumulatore koji se koriste u vlakovima ili zrakoplovima i baterije i akumulatore koji se koriste na naftnim platformama na moru ili u svjetionicima. Primjeri također uključuju baterije i akumulatore namijenjene isključivo za ručne terminale za naplatu u trgovinama i restoranima, čitače bar kodova u trgovinama, profesionalnu videoopremu za TV kanale i profesionalne studije, rudarske i ronilačke svjetiljke pričvršćene na rudarske kacige i ronilačku opremu za profesionalce, pomoćne baterije i akumulatore za električna vrata kako se ne bi blokirala i ozlijedila ljude, baterije i akumulatore koji se koriste za instrumente i za razne vrste mjerenja i instrumentalnu opremu i baterije i akumulatore koji se koriste u vezi sa solarnim pločama, fotovoltaičnim i drugim načinima primjene obnovljive energije. Industrijske baterije i akumulatori također uključuju baterije i akumulatore koji se koriste u električnim vozilima, kao što su električni automobili, invalidska kolica, bicikli, vozilima u zračnim lukama i automatskim transportnim vozilima. Pored ovog neiscrpnog popisa primjera, svaku bateriju ili akumulator koji nije zapečaćen i koji nije automobilski treba smatrati industrijskim.

                  (10)

                  Primjeri prijenosnih baterija i akumulatora, odnosno sve zapečaćene baterije i akumulatori koje prosječna osoba može bez teškoća prenositi u ruci i koji nisu ni automobilske baterije ili akumulatori niti industrijske baterije i akumulatori, uključuju jednostruke baterije (kao što su baterije AA i AAA) i baterije i akumulatore koje koriste potrošači ili profesionalci u mobilnim telefonima, prijenosnim računalima, bežičnim električnim alatima, igračkama i kućanskim aparatima kao što su električne četkice za zube, brijaći aparati i ručni usisivači (uključujući sličnu opremu koja se koristi u školama, trgovinama, restoranima, zračnim lukama, uredima ili bolnicama) i bilo koju bateriju ili akumulator koji potrošač može koristiti za normalnu primjenu u kućanstvu.

                  (11)

                  Komisija treba procijeniti potrebu za prilagodbom ove Direktive, vodeći računa o raspoloživim tehničkim i znanstvenim dokazima. Posebno, Komisija treba preispitati odredbu o izuzimanju od zabrane primjene kadmija predviđeno za prijenosne baterije i akumulatore namijenjene za korištenje u bežičnim električnim alatima. Primjeri bežičnih električnih alata su alati koje potrošači koriste za struganje, valjanje, brušenje, mrvljenje, piljenje, rezanje, striženje, bušenje, pravljenje rupa, utiskivanje, kovanje, zakivanje, pritezanje, poliranje ili sličnu obradu drva, metala i drugih materijala, kao i za košenje trave, rezidbu i za ostale vrtlarske radnje.

                  (12)

                  Komisija također treba nadzirati, a države članice trebaju poticati, tehnološki razvoj koji poboljšava ekološku učinkovitost baterija i akumulatora tijekom cijelog njihovog životnog ciklusa, što uključuje i sudjelovanje u Programu Zajednice za upravljanje okolišem i neovisno ocjenjivanje (EMAS).

                  (13)

                  Kako bi se zaštitio okoliš, treba prikupiti otpadne baterije i akumulatore. Za prijenosne baterije i akumulatore treba utvrditi sustave skupljanja koji postižu visoku stopu skupljanja. To znači uspostavljanje sustava skupljanja tako da krajnji korisnici mogu na prikladan način i besplatno odložiti sve otpadne baterije i akumulatore. Potrebni su različiti sustavi skupljanja i načini financiranja za različite vrste baterija i akumulatora.

                  (14)

                  Poželjno je da države članice postignu visoku stopu skupljanja i recikliranja otpadnih baterija i akumulatora kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša i oporabe materijala u cijeloj Zajednici. Ova Direktiva stoga treba postaviti minimalne ciljeve skupljanja i recikliranja za države članice. Potrebno je izračunati stopu skupljanja na temelju prosječne godišnje prodaje iz prethodnih godina, kako bi se za sve države članice dobili usporedivi ciljevi koji su razmjerni s nacionalnom razinom potrošnje baterija i akumulatora.

                  (15)

                  Treba utvrditi posebne zahtjeve recikliranja za baterije i akumulatore s kadmijem i olovom kako bi se postigla visoka razina recikliranja materijala u cijeloj Zajednici i kako bi se spriječile nejednakosti među državama članicama.

                  (16)

                  Sve zainteresirane strane trebaju sudjelovati u sustavima skupljanja, obrade i recikliranja. Ovim sustavima treba biti cilj izbjegavanje diskriminacije prema uvoznim baterijama i akumulatorima, prepreka trgovini ili narušavanja tržišnog natjecanja.

                  (17)

                  Sustavi skupljanja i recikliranja trebaju biti optimizirani, posebno kako bi se smanjili troškovi i negativni utjecaj transporta na okoliš. Sustavi obrade i recikliranja trebaju koristiti najbolje raspoložive tehnike, kako je utvrđeno u članku 2. stavku 11. Direktive Vijeća 96/61/EZ od 24. rujna 1996. o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja (12). Definicija recikliranja treba isključiti energetsku oporabu. Koncept energetske oporabe utvrđen je u drugim instrumentima Zajednice.

                  (18)

                  Baterije i akumulatori mogu se skupljati pojedinačno, nacionalnim sustavima skupljanja baterija ili zajedno s otpadnom električnom i elektroničkom opremom, nacionalnim sustavima skupljanja uspostavljenima na temelju Direktive 2002/96/EZ. U ovom posljednjem slučaju, kao obvezni minimalni zahtjev obrade, baterije i akumulatore treba odstraniti iz skupljene otpadne električne i elektroničke opreme. Nakon što su odstranjene iz otpadne električne i elektroničke opreme, baterije i akumulatori postaju podložni zahtjevima ove Direktive, posebno što se tiče postizanja ciljeva skupljanja, te su podložni zahtjevima recikliranja.

                  (19)

                  Temeljna načela financiranja upravljanja otpadnim baterijama i akumulatorima trebaju biti utvrđena na razini Zajednice. Programi financiranja trebaju pomoći u postizanju visokih stopa skupljanja i recikliranja i u ostvarivanju načela odgovornosti proizvođača. Svi proizvođači trebaju biti registrirani kao što je određeno ovom Direktivom. Proizvođači trebaju financirati troškove skupljanja, obrade i recikliranja svih skupljenih baterija i akumulatora umanjene za prihod ostvaren prodajom obnovljenih materijala. Međutim, u određenim okolnostima, može se opravdati primjena de minimis pravila na male proizvođače.

                  (20)

                  Za uspješno skupljanje potrebno je pribaviti informacije krajnjim korisnicima o poželjnosti odvojenog skupljanja, raspoloživim programima skupljanja, a važna je i uloga krajnjih korisnika u gospodarenju otpadnim baterijama i akumulatorima. Treba razraditi detaljne postupke za sustav označavanja koji će krajnjim korisnicima pružiti transparentne, pouzdane i jasne informacije o baterijama i akumulatorima i svim teškim metalima koje sadrže.

                  (21)

                  Ako države članice, kako bi postigle ciljeve ove Direktive, a posebno kako bi postigle visoke stope odvojenog skupljanja i recikliranja, koriste gospodarske instrumente kao što su diferencijalne porezne stope, o tome trebaju obavijestiti Komisiju.

                  (22)

                  Potrebni su pouzdani i usporedivi podaci o količinama skupljenih i recikliranih baterija i akumulatora koji su stavljeni na tržište, kako bi se izvršio nadzor o tome jesu li postignuti ciljevi ove Direktive.

                  (23)

                  Države članice trebaju utvrditi pravila o kaznama koje se primjenjuju za kršenje odredaba ove Direktive i osigurati njihovu primjenu. Ove kazne trebaju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.

                  (24)

                  U skladu sa stavkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (13), države članice se potiče da izrade svoje vlastite tablice, za sebe i u interesu Zajednice, koje će, što je više moguće, prikazati korelaciju između ove Direktive i mjera prenošenja te ih učiniti dostupnim javnosti.

                  (25)

                  Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (14).

                  (26)

                  S obzirom na to da ciljeve ove Direktive, to jest zaštitu okoliša i osiguravanje pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego ih se može na bolji način ostvariti na razini Zajednice zbog njezina opsega i učinka, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelima supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom razmjernosti, kako je navedeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ovih ciljeva.

                  (27)

                  Ova Direktiva se primjenjuje ne dovodeći u pitanje zakonodavstvo Zajednice o zahtjevima sigurnosti, kvalitete i zdravlja i posebno zakonodavstvo Zajednice o gospodarenju otpadom, a posebno Direktivu 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. rujna 2000. o otpadnim vozilima (15) i Direktivu 2002/96/EZ.

                  (28)

                  Što se tiče odgovornosti proizvođača, proizvođači baterija i akumulatora i proizvođači ostalih proizvoda koji sadrže bateriju ili akumulator odgovorni su za gospodarenje otpadnim baterijama i akumulatorima koje stavljaju na tržište. Potreban je fleksibilan pristup koji omogućuje financijskim programima odražavati različite nacionalne okolnosti i voditi računa o postojećim sustavima, posebno onima usklađenim s Direktivama 2000/53/EZ i 2002/96/EZ, pritom izbjegavajući dvostruko zaračunavanje.

                  (29)

                  Direktiva 2002/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. siječnja 2003. o ograničavanju uporabe određenih opasnih tvari u električnoj i elektroničkoj opremi (16) ne primjenjuje se na baterije i akumulatore koji se koriste u električnoj i elektroničkoj opremi.

                  (30)

                  Automobilske i industrijske baterije i akumulatori koji se koriste u vozilima trebaju zadovoljavati zahtjeve Direktive 2000/53/EZ, a posebno njenog članka 4. Stoga treba zabraniti korištenje kadmija u industrijskim baterijama i akumulatorima za električna vozila, osim ako nisu izuzeti od zabrane na temelju Priloga II. toj Direktivi,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Predmet
      Ovom se Direktivom utvrđuju:

                  1.

                  pravila o stavljanju baterija i akumulatora na tržište, a posebno o zabrani stavljanja na tržište onih baterija i akumulatora koji sadrže opasne tvari; i

                  2.

                  posebna pravila za skupljanje, obradu, recikliranje i odlaganje otpadnih baterija i akumulatora koja dopunjuju odgovarajuće zakonodavstvo Zajednice o otpadu s ciljem promicanja visoke stope skupljanja i recikliranja otpadnih baterija i akumulatora.

            Ona nastoji poboljšati ekološku učinkovitost baterija i akumulatora i aktivnosti svih gospodarskih subjekata uključenih u životni ciklus baterija i akumulatora, na primjer proizvođača, distributera i krajnjih korisnika, a posebno onih subjekata koji su izravno uključeni u obradu i recikliranje otpadnih baterija i akumulatora.
      Članak 2.
      Područje primjene
      1.   Ova se Direktiva primjenjuje na sve vrste baterija i akumulatora, bez obzira na njihov oblik, volumen, težinu, materijalni sastav ili uporabu. Njezina primjena ne dovodi u pitanje direktive 2000/53/EZ i 2002/96/EZ.
      2.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na baterije i akumulatore koji se koriste u:

                  (a)

                  opremi u vezi sa za zaštitom bitnih sigurnosnih interesa država članica, oružjem, streljivom i ratnim materijalom, uz isključenje proizvoda koji nisu namijenjeni posebno u vojne svrhe;

                  (b)

                  opremi namijenjenoj za upućivanje u svemir.

            Članak 3.
      Definicije
      Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

                  1.

                  „baterija” ili „akumulator” znači svaki izvor električne energije proizvedene izravnim pretvaranjem kemijske energije koji se sastoji od jedne ili više primarnih baterijskih ćelija (koje se ne mogu puniti) ili jedne ili više sekundarnih baterijskih ćelija (koje se mogu puniti);

                  2.

                  „baterijski sklop” znači svaki niz baterija ili akumulatora koji su međusobno povezani i/ili zapečaćeni u vanjski omot tako da čine cjelovitu jedinicu koju krajnji korisnik ne treba razdvajati ili otvarati;

                  3.

                  „prijenosna baterija ili akumulator” znači svaka baterija, gumbasta ćelija, baterijski sklop ili akumulator koji:

                              (a)

                              je zapečaćen; i

                              (b)

                              se može prenositi u ruci; i

                              (c)

                              nije ni industrijska baterija ili akumulator niti automobilska baterija ili akumulator;

                  4.

                  „gumbasta ćelija” znači svaka mala okrugla i prijenosna baterija ili akumulator čiji je promjer veći od visine i koja se koristi u posebne svrhe kao što su slušna pomagala, satovi, mala prijenosna oprema i sigurnosno napajanje;

                  5.

                  „automobilska baterija ili akumulator” znači svaka baterija ili akumulator koji se koristi za pokretanje, osvjetljavanje ili paljenje;

                  6.

                  „industrijska baterija ili akumulator” znači svaka baterija ili akumulator namijenjen isključivo za industrijsko ili profesionalno korištenje ili za korištenje u bilo kojoj vrsti električnog vozila;

                  7.

                  „otpadna baterija ili akumulator” znači svaka baterija ili akumulator za otpad u smislu članka 1. stavka 1. točke (a) Direktive 2006/12/EZ;

                  8.

                  „recikliranje” znači prerada otpadnih materijala u proizvodnom procesu u njihovu prvotnu namjenu ili u druge svrhe, ali isključujući obnovu energije;

                  9.

                  „odlaganje” znači svaka odgovarajuća radnja predviđena u Prilogu II.A Direktivi 2006/12/EZ;

                  10.

                  „obrada” znači svaka aktivnost koja se izvodi nad otpadnim baterijama i akumulatorima nakon što su predani u postrojenje na razvrstavanje, pripremu za recikliranje ili pripremu za odlaganje;

                  11.

                  „uređaj” znači svaka električna ili elektronička opremu, kao što je određeno Direktivom 2002/96/EZ, koja se u potpunosti ili djelomično napaja energijom dobivenom iz baterija ili akumulatora ili koja ima sposobnost takvog napajanja;

                  12.

                  „proizvođač” znači svaka osoba u državi članici, neovisno od primijenjene tehnike prodaje, uključujući komunikaciju na daljinu kao što je određeno u Direktivi 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 1997. o zaštiti potrošača s obzirom na sklapanje ugovora na daljinu (17), koja baterije ili akumulatore, uključujući one ugrađene u aparate ili vozila, prvi put stavlja na državno područje te države članice na profesionalnoj osnovi;

                  13.

                  „distributer” znači svaka osoba koja krajnjem korisniku na profesionalnoj osnovi nabavlja baterije i akumulatore;

                  14.

                  „stavljanje na tržište” znači dostavljanje ili stavljanje na raspolaganje, za naplatu ili besplatno, trećoj strani unutar Zajednice i uključuje uvoz u carinsko područje Zajednice;

                  15.

                  „gospodarski subjekti” znači svaki proizvođač, distributer, sakupljač i svaki subjekt koji sudjeluje u recikliranju ili nekoj drugoj preradi;

                  16.

                  „bežični električni alat” znači svaki ručni uređaj koji se napaja iz baterije ili akumulatora i koji je namijenjen za aktivnosti održavanja, gradnje ili vrtlarstva;

                  17.

                  „stopa skupljanja” označava, za određenu državu članicu u određenoj kalendarskoj godini, postotak dobiven dijeljenjem mase otpadnih prijenosnih baterija i akumulatora sakupljenih u skladu s člankom 8. stavkom 1. ove Direktive ili Direktive 2002/96/EZ u toj kalendarskoj godini s prosječnom masom prijenosnih baterija i akumulatora koje proizvođači ili prodaju izravno krajnjim korisnicima ili isporučuju trećim stranama radi prodaje krajnjim korisnicima u toj državi članici tijekom te kalendarske godine i prethodne dvije kalendarske godine.

            Članak 4.
      Zabrane
      1.   Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2000/53/EZ, države članice zabranjuju stavljanje na tržište:

                  (a)

                  svih baterija ili akumulatora, ugrađenih u uređaje ili ne, koji sadrže više od 0,0005 % žive po masi; i

                  (b)

                  prijenosnih baterija ili akumulatora, uključujući one koji su ugrađeni u uređaje, koji sadrže više od 0,002 % kadmija po masi.

            2.   Zabrana navedena u stavku 1. točki (a) ne primjenjuje se na gumbaste ćelije sa sadržajem žive ne više od 2 % po masi.
      3.   Zabrana navedena u stavku 1. točki (b) ne primjenjuje se na prijenosne baterije i akumulatore koji su namijenjeni za korištenje u:

                  (a)

                  sigurnosnim i alarmnim sustavima, uključujući sigurnosnu rasvjetu;

                  (b)

                  medicinskoj opremi; ili

                  (c)

                  bežičnim električnim alatima.

            4.   Komisija preispituje izuzeće od zabrane navedeno u stavku 3. točki (c) i podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću do 26. rujna 2010., prema potrebi zajedno s odgovarajućim prijedlozima u pogledu zabrane kadmija u baterijama i akumulatorima.
      Članak 5.
      Povećana ekološka učinkovitost
      Države članice koje imaju proizvođače s poslovnim nastanom na njihovom državnom području promiču istraživanja i potiču poboljšanja u cjelokupnoj ekološkoj učinkovitosti baterija i akumulatora kroz cijeli njihov životni ciklus, kao i razvoj i stavljanje na tržište baterija i akumulatora koji sadrže manje količine opasnih tvari ili koji sadrže manje onečišćujuće tvari, posebno one koje služe kao nadomjestak za živu, kadmij i olovo.
      Članak 6.
      Stavljanje na tržište
      1.   Države članice, zbog razloga predviđenih ovom Direktivom, ne ometaju, zabranjuju niti ograničavaju stavljanje na tržište na svom državnom području baterija i akumulatora koji udovoljavaju zahtjevima ove Direktive.
      2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kojima se jamči da baterije ili akumulatori koji ne ispunjavaju zahtjeve ove Direktive nisu stavljeni na tržište ili da su s njega povučeni.
      Članak 7.
      Najvažniji cilj
      Države članice, s obzirom na utjecaj transporta na okoliš, poduzimaju potrebne mjere kako bi se što je više moguće vršilo odvojeno skupljanje otpadnih baterija i akumulatora i kako bi se smanjilo odlaganje baterija i akumulatora kao miješanog komunalnog otpada s ciljem postizanja visoke razine recikliranja svih otpadnih baterija i akumulatora.
      Članak 8.
      Sustavi skupljanja
      1.   Države članice osiguravaju funkcioniranje odgovarajućih sustava skupljanja otpadnih prijenosnih baterija i akumulatora. Takvi sustavi:

                  (a)

                  omogućuju krajnjim korisnicima odlaganje otpadnih prijenosnih baterija ili akumulatora na pristupačnom skupljalištu u njihovoj blizini, uzimajući u obzir gustoću naseljenosti;

                  (b)

                  zahtijevaju od distributera da besplatno preuzimaju otpadne prijenosne baterije ili akumulatore prilikom isporuke prijenosnih baterija ili akumulatora, osim ako procjena pokaže da su alternativni postojeći sustavi barem jednako učinkoviti u postizanju ekoloških ciljeva ove Direktive. Države članice ovakve procjene objavljuju;

                  (c)

                  omogućuju krajnjim korisnicima besplatno odlaganje otpadnih prijenosnih baterija ili akumulatora te ih ne obvezuju na kupnju nove baterije ili akumulatora;

                  (d)

                  mogu se provoditi zajedno sa sustavima navedenim u članku 5. stavku 2. Direktive 2002/96/EZ.

            Skupljališta uspostavljena u skladu s točkom (a) ovog stavka nisu podložna zahtjevima registracije ili dozvole u okviru Direktive 2006/12/EZ ili Direktive Vijeća 91/689/EEZ od 12. prosinca 1991. o opasnom otpadu (18).
      2.   Pod uvjetom da sustavi zadovoljavaju kriterije navedene u stavku 1., države članice mogu:

                  (a)

                  zahtijevati od proizvođača da uspostave ovakve sustave;

                  (b)

                  zahtijevati od ostalih gospodarskih subjekata da sudjeluju u ovakvim sustavima;

                  (c)

                  održavati postojeće sustave.

            3.   Države članice osiguravaju da proizvođači industrijskih baterija i akumulatora ili treće stranke koje djeluju u njihovo ime preuzmu otpadne industrijske baterije i akumulatore od krajnjih korisnika, bez obzira na kemijski sastav i porijeklo. Nezavisne treće stranke mogu također skupljati industrijske baterije i akumulatore.
      4.   Države članice osiguravaju da proizvođači automobilskih baterija i akumulatora, ili treće stranke, uspostave sustave skupljanja otpadnih automobilskih baterija i akumulatora od krajnjih korisnika ili s pristupačnih skupljališta u njihovoj blizini, kad se skupljanje ne vrši u okviru sustava navedenih u članku 5. stavku 1. Direktive 2000/53/EZ. U slučaju automobilskih baterija i akumulatora iz privatnih, nekomercijalnih vozila, ovakvi sustavi omogućuju krajnjim korisnicima besplatno odlaganje otpadnih baterija ili akumulatora, bez obveza za kupnjom nove baterije ili akumulatora.
      Članak 9.
      Gospodarski instrumenti
      Države članice mogu koristiti gospodarske instrumente kako bi promicale skupljanje otpadnih baterija i akumulatora ili kako bi promicale korištenje baterija i akumulatora koji sadrže manje onečišćujuće tvari, na primjer uvođenjem diferencijalnih poreznih stopa. Ako to učine, o mjerama za primjenu ovih instrumenata obavješćuju Komisiju.
      Članak 10.
      Ciljevi skupljanja
      1.   Države članice prvi put izračunavaju stopu skupljanja u odnosu na petu punu kalendarsku godinu nakon stupanja na snagu ove Direktive.
      Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2002/96/EZ, godišnji rezultati skupljanja i prodaje uključuju baterije i akumulatore ugrađene u uređaje.
      2.   Države članice trebaju postići sljedeće najniže stope skupljanja:

                  (a)

                  25 % do 26. rujna 2012.;

                  (b)

                  45 % do 26. rujna 2016.

            3.   Države članice nadziru stope skupljanja godišnje prema sustavu izloženom u Prilogu I. Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EZ) br. 2150/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2002. o statističkim podacima o otpadu (19), države članice šalju izvješća Komisiji u roku od šest mjeseci od kraja dotične kalendarske godine. Izvješća navode način pribavljanja podataka potrebnih za izračunavanje stope skupljanja.
      4.   U skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2.:

                  (a)

                  mogu se utvrditi prijelazne odredbe za rješavanje teškoća s kojima se države članice suočavaju u ispunjavanju zahtjeva iz stavka 2. koje nastaju kao rezultat posebnih nacionalnih okolnosti;

                  (b)

                  utvrđuje se zajednička metodologija izračunavanja godišnje prodaje prijenosnih baterija i akumulatora krajnjim korisnicima do 26. rujna 2007.

            Članak 11.
      Uklanjanje otpadnih baterija i akumulatora
      Države članice osiguravaju da proizvođači oblikuju uređaje tako da se otpadne baterije i akumulatori mogu lako ukloniti. Uređaje u koje su ugrađene baterije i akumulatori prate upute koje pokazuju na koji način se one mogu sigurno ukloniti te, ako je potrebno, obavješćuju krajnje korisnike o vrsti ugrađenih baterija i akumulatora. Ove odredbe ne primjenjuju se kada je, zbog sigurnosti, učinkovitosti, medicinske i podatkovne cjelovitosti, potrebno kontinuirano napajanje energijom koje zahtijeva trajnu povezanost između uređaja i baterije ili akumulatora.
      Članak 12.
      Obrada i recikliranje
      1.   Države članice osiguravaju da najkasnije do 26. rujna 2009.:

                  (a)

                  proizvođači ili treće stranke uspostave sustave koristeći najbolju raspoloživu tehniku, u smislu zaštite zdravlja i okoliša, kako bi omogućili obradu i recikliranje otpadnih baterija i akumulatora; i

                  (b)

                  sve baterije i akumulatore koji se mogu identificirati i koji su skupljeni u skladu s člankom 8. ove Direktive ili u skladu s Direktivom 2002/96/EZ prođu obradu i recikliranje kroz sustave koji su, kao minimum, usklađeni sa zakonodavstvom Zajednice, posebno u pogledu zdravlja, sigurnosti i upravljanja otpadom.

            Međutim, države članice mogu, u skladu s Ugovorom, odložiti skupljene prijenosne baterije ili akumulatore koji sadrže kadmij, živu ili olovo na odlagališta ili u podzemna skladišta kada ne postoji održivo krajnje tržište. Države članice mogu također, u skladu s Ugovorom, odložiti skupljene prijenosne baterije ili akumulatore koji sadrže kadmij, živu ili olovo na odlagališta ili u podzemna skladišta kao dio strategije isključenja teških metala koja, na temelju detaljne procjene ekoloških, gospodarskih i socijalnih utjecaja, pokazuje da je ova opcija odlaganja prikladnija od recikliranja.
      Države članice objavljuju ovu procjenu i obavješćuju Komisiju o prijedlogu mjera u skladu s Direktivom 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (20).
      2.   Obrada ispunjava minimalne zahtjeve navedene u Prilogu III. dijelu A.
      3.   Kada se baterije ili akumulatori skupljaju zajedno s otpadnom električnom i elektroničkom opremom na temelju Direktive 2002/96/EZ, baterije ili akumulatori uklanjaju se iz skupljene otpadne električne i elektroničke opreme.
      4.   Procesi recikliranja ispunjavaju zahtjeve za učinkovitost recikliranja i pridružene postupke navedene u Prilogu III. dijelu B najkasnije do 26. rujna 2011.
      5.   Države članice podnose izvješće o postignutim razinama recikliranja svake dotične kalendarske godine i o tome je li postignuta učinkovitost navedena u Prilogu III. dijelu B. One šalju podatke Komisiji u roku od šest mjeseci od kraja dotične kalendarske godine.
      6.   Prilog III. može se prilagoditi ili dopuniti kako bi vodio računa o tehničkom ili znanstvenom napretku u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2. Posebno:

                  (a)

                  detaljna pravila o izračunavanju učinkovitosti recikliranja dodaju se najkasnije do 26. ožujka 2010.; i

                  (b)

                  redovito se procjenjuje minimalna učinkovitost recikliranja te se prilagođava najboljim raspoloživim tehnikama u smislu razvoja navedenog u stavku 1. drugom podstavku.

            7.   Prije predlaganja bilo kakvih izmjena Priloga III. Komisija se savjetuje s mjerodavnim dionicima, posebno s proizvođačima, subjektima za skupljanje, recikliranje i obradu, ekološkim organizacijama, udrugama potrošača i udrugama poslodavaca. O ishodu ovog savjetovanja obavješćuje odbor naveden u članku 24. stavku 1.
      Članak 13.
      Nove tehnologije recikliranja
      1.   Države članice potiču razvoj novih tehnologija recikliranja i prerade i promiču istraživanja u vezi s rentabilnim postupcima recikliranja koji nisu štetni za okoliš za sve vrste baterija i akumulatora.
      2.   Države članice potiču uvođenje potvrđenih programa za upravljanje okolišem u postrojenja za preradu u skladu s Uredbom (EZ) br. 761/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 19.ožujka 2001. o dopuštanju dobrovoljnog sudjelovanja organizacija u Programu Zajednice za upravljanje okolišem i neovisno ocjenjivanje (EMAS) (21).
      Članak 14.
      Odlaganje
      Države članice zabranjuju odlaganje na odlagalištima ili spaljivanje otpadnih industrijskih i automobilskih baterija i akumulatora. Međutim, ostaci bilo kojih baterija i akumulatora koji su prošli i obradu i recikliranje u skladu s člankom 12. stavkom 1. mogu se odložiti na odlagališta ili spaliti.
      Članak 15.
      Izvoz
      1.   Obrada i recikliranje mogu se izvršiti izvan određene države članice ili izvan Zajednice, pod uvjetom da su pošiljke otpadnih baterija i akumulatora u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 259/93 od 1. veljače 1993. o nadzoru i kontroli pošiljaka otpada koje se otpremaju unutar Europske zajednice, ulaze u nju ili iz nje izlaze (22).
      2.   Otpadne baterije i akumulatori koji se izvoze izvan Zajednice u skladu s Uredbom (EEZ) br. 259/93, Uredbom Vijeća (EZ) br. 1420/1999 od 29. travnja 1999. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i postupaka koji se primjenjuju na pošiljke određenih vrsta otpada u određene zemlje koje nisu članice OECD-a (23) i Uredbom Komisije (EZ) br. 1547/1999 od 12. srpnja 1999. o utvrđivanju kontrolnih postupaka, u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 259/93, koji se primjenjuju na pošiljke određenih vrsta otpada u određene zemlje na koje se ne primjenjuje završna verzija Odluke OECD C(92)39 (24), smatraju se dijelom ispunjavanja obveza i učinkovitosti utvrđenih u Prilogu III. ovoj Direktivi samo ako postoji čvrst dokaz da se postupak recikliranja odvija pod uvjetima jednakim zahtjevima ove Direktive.
      3.   Detaljna pravila za primjenu ovog članka utvrđuju se u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2.
      Članak 16.
      Financiranje
      1.   Države članice osiguravaju da proizvođači, ili treće stranke koje djeluju u njihovo ime, financiraju sve neto troškove koji proizlaze iz:

                  (a)

                  skupljanja, obrade i recikliranja svih otpadnih prijenosnih baterija i akumulatora skupljenih u skladu s člankom 8. stavcima 1. i 2.; i

                  (b)

                  skupljanja, obrade i recikliranja svih otpadnih industrijskih i automobilskih baterija i akumulatora skupljenih u skladu s člankom 8. stavcima 3. i 4.

            2.   Države članice osiguravaju da primjena stavka 1. izbjegava svako dvostruko zaračunavanje proizvođačima u slučaju baterija ili akumulatora skupljenih u okviru programa uspostavljenih u skladu s Direktivom 2000/53/EZ ili Direktivom 2002/96/EZ.
      3.   Države članice obvezuju proizvođače, ili treće stranke koje djeluju u njihovo ime, da financiraju sve neto troškove koji proizlaze iz kampanja za informiranje javnosti o skupljanju, obradi i recikliranju svih otpadnih prijenosnih baterija i akumulatora.
      4.   Troškovi skupljanja, obrade i recikliranja se prilikom prodaje novih prijenosnih baterija ili akumulatora krajnjim korisnicima ne prikazuju odvojeno.
      5.   Proizvođači i korisnici industrijskih i automobilskih baterija i akumulatora mogu sklopiti sporazume koji određuju druge financijske mehanizme osim onih navedenih u stavku 1.
      6.   Ovaj se članak primjenjuje na sve otpadne baterije i akumulatore, bez obzira na datum njihovog stavljanja na tržište.
      Članak 17.
      Registracija
      Države članice osiguravaju da je svaki proizvođač registriran. Registracija je podložna istim postupovnim uvjetima u svakoj državi članici. Ovi uvjeti se utvrđuju u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2.
      Članak 18.
      Mali proizvođači
      1.   Države članice mogu izuzeti od zahtjeva članka 16. stavka 1. proizvođače koji s obzirom na veličinu nacionalnog tržišta stavljaju vrlo male količine baterija ili akumulatora na nacionalno tržište, pod uvjetom da to ne ometa pravilno funkcioniranje sustava skupljanja i recikliranja utvrđenih na temelju članka 8. i 12.
      2.   Države članice objavljuju ovaj prijedlog mjera i razloge za njihovo predlaganje i o njima obavješćuju Komisiju i ostale države članice preko Odbora navedenog u članku 24. stavku 1.
      3.   Komisija u roku od šest mjeseci od obavijesti, kako je navedeno u stavku 2., odobrava ili odbacuje prijedlog mjera nakon što je provjereno jesu li te mjere u skladu s razlozima navedenim u stavku 1. i da nisu sredstvo proizvoljne diskriminacije ili prikrivenog ograničenja trgovine između država članica. U nedostatku odluke Komisije unutar tog razdoblja, prijedlog mjera smatra se odobrenim.
      Članak 19.
      Sudjelovanje
      1.   Države članice osiguravaju da svi gospodarski subjekti i sva nadležna državna tijela mogu sudjelovati u sustavima skupljanja, obrade i recikliranja navedenim u članku 8. i 12.
      2.   Ovi sustavi se također primjenjuju na baterije i akumulatore uvezene iz trećih zemalja pod nediskriminacijskim uvjetima i namijenjeni su izbjegavanju trgovinskih prepreka ili narušavanja tržišnog natjecanja.
      Članak 20.
      Informacije za krajnje korisnike
      1.   Države članice osiguravaju, posebno kroz kampanje za informiranje, da su krajnji korisnici u potpunosti informirani o:

                  (a)

                  potencijalnim učincima tvari korištenih u baterijama i akumulatorima na okoliš i ljudsko zdravlje;

                  (b)

                  tome kako je poželjno ne odlagati otpadne baterije i akumulatore kao nerazvrstani komunalni otpad te ih treba skupljati odvojeno kako bi se olakšala obrada i recikliranje;

                  (c)

                  sustavima skupljanja i recikliranja koji su im na raspolaganju;

                  (d)

                  njihovoj ulozi u doprinošenju recikliranju otpadnih baterija i akumulatora;

                  (e)

                  značenju oznake prekrižene kante za otpad s kotačima prikazane u Prilogu II. i kemijskih oznaka Hg, Cd i Pb.

            2.   Države članice mogu zahtijevati od gospodarskih subjekata da osiguraju neke ili sve informacije navedene u stavku 1.
      3.   Kada države članice zahtijevaju od distributera da preuzmu otpadne prijenosne baterije i akumulatore u skladu s člankom 8., one jamče da će ovi distributeri obavijestiti krajnje korisnike o mogućnosti odlaganja otpadnih prijenosnih baterija ili akumulatora na njihovim prodajnim mjestima.
      Članak 21.
      Označivanje
      1.   Države članice osiguravaju da su sve baterije, akumulatori i baterijski sklopovi prikladno označeni simbolom koji je prikazan u Prilogu II.
      2.   Države članice osiguravaju da je kapacitet svih prijenosnih i automobilskih baterija i akumulatora naznačen na njima u vidljivom, čitljivom i neizbrisivom obliku do 26. rujna 2009. Detaljna pravila za primjenu ovog zahtjeva, uključujući usklađene metode određivanja kapaciteta i prikladnog korištenja utvrđuju se u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2. najkasnije do 26. ožujka 2009.
      3.   Baterije, akumulatori i gumbaste ćelije koje sadrže više od 0,0005 % žive, više od 0,002 % kadmija ili više od 0,004 % olova, označuju se kemijskim simbolom za odgovarajući metal: Hg, Cd ili Pb. Simbol koji označava sadržaj teškog metala tiskan je ispod oznake prikazane u Prilogu II. i prekriva područje od najmanje jedne četvrtine veličine te oznake.
      4.   Simbol prikazan u Prilogu II. obuhvaća najmanje 3 % površine najveće plohe baterije, akumulatora ili baterijskog sklopa, do najveće dimenzije od 5 × 5 cm. U slučaju cilindričnih ćelija oznaka obuhvaća najmanje 1,5 % površine baterije ili akumulatora i ima najveću dimenziju od 5 × 5 cm.
      5.   Kada je veličina baterije, akumulatora ili baterijskog sklopa takva da bi oznaka bila manja od 0,5 × 0,5 cm, baterija, akumulator ili baterijski sklop ne trebaju biti označeni, već se oznaka veličine najmanje 1 × 1 cm otisne na ambalaži.
      6.   Oznake se tiskaju vidljivo, čitljivo i neizbrisivo.
      7.   Izuzimanje od zahtjeva označavanja iz ovog članka može se ostvariti u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2.
      Članak 22.
      Nacionalna izvješća o primjeni
      1.   Države članice šalju Komisiji izvješće o primjeni ove Direktive svake tri godine. Međutim, prvo izvješće obuhvaća razdoblje do 26. rujna 2012.
      2.   Izvješća se izrađuju na temelju upitnika ili nacrta utvrđenog u skladu s postupkom navedenim u članku 24. stavku 2. Upitnik ili nacrt šalje se državama članicama šest mjeseci prije početka prvog razdoblja koje pokriva izvješće.
      3.   Države članice također izvještavaju o svim mjerama koje poduzimaju u poticanju razvoja koji se odnosi na utjecaj baterija i akumulatora na okoliš, a posebno o:

                  (a)

                  razvojnim mjerama, uključujući dobrovoljne korake koje poduzimaju proizvođači, smanjujući količine teških metala i drugih opasnih tvari sadržanih u baterijama i akumulatorima;

                  (b)

                  novim tehnikama recikliranja i obrade;

                  (c)

                  sudjelovanju gospodarskih subjekata u programima upravljanja okolišem;

                  (d)

                  istraživanjima u ovim područjima; i

                  (e)

                  poduzetim mjerama u promicanju sprečavanja nastajanja otpada.

            4.   Izvješće se stavlja na raspolaganje Komisiji najkasnije devet mjeseci nakon završetka dotičnog trogodišnjeg razdoblja ili, u slučaju prvog izvješća, najkasnije do 26. lipnja 2013.
      5.   Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Direktive i o utjecaju ove Direktive na okoliš kao i o funkcioniranju unutarnjeg tržišta najkasnije devet mjeseci nakon dobivanja izvješća država članica u skladu sa stavkom 4.
      Članak 23.
      Preispitivanje
      1.   Komisija po drugi put preispituje primjenu ove Direktive i utjecaj ove Direktive na okoliš kao i funkcioniranje unutarnjeg tržišta nakon dobivanja izvješća država članica u skladu s člankom 22. stavkom 4.
      2.   Drugo izvješće koje Komisija objavljuje u skladu s člankom 22. stavkom 5. uključuje procjenu sljedećih aspekata ove Direktive:

                  (a)

                  svrsishodnost daljnjih mjera upravljanja rizikom za baterije i akumulatore koji sadrže teške metale;

                  (b)

                  svrsishodnost minimalnih ciljeva skupljanja za sve otpadne prijenosne baterije i akumulatore navedene u članku 10. stavku 2., i mogućnost uvođenja daljnjih ciljeva u kasnijim godinama, vodeći računa o tehničkom napretku i praktičnom iskustvu stečenom u državama članicama;

                  (c)

                  svrsishodnost minimalnih zahtjeva recikliranja navedenih u Prilogu III. dijelu B, vodeći računa o informacijama koje pružaju države članice, tehničkom napretku i praktičnom iskustvu stečenom u državama članicama.

            3.   Ako je potrebno, izvješće prate prijedlozi za preispitivanje povezanih odredaba ove Direktive.
      Članak 24.
      Odborski postupak
      1.   Komisiji pomaže Odbor ustanovljen na temelju članka 18. Direktive 2006/12/EZ.
      2.   Kod pozivanja na ovaj članak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
      Razdoblje utvrđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.
      3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
      Članak 25.
      Kazne
      Države članice utvrđuju pravila o kaznama koja se primjenjuju zbog kršenja nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o ovim mjerama do 26. rujna 2008. te je bez odgađanja izvješćuju o svakoj naknadnoj izmjeni ovih mjera.
      Članak 26.
      Prenošenje
      1.   Države članice donose potrebne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive do 26. rujna 2008.
      Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst svih postojećih zakona i drugih propisa donesenih u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 27.
      Dobrovoljni sporazumi
      1.   Pod uvjetom da su ciljevi utvrđeni u ovoj Direktivi postignuti, države članice mogu prenijeti odredbe iz članaka 8., 15. i 20. putem sporazuma između nadležnih tijela i dotičnih gospodarskih subjekata. Ovi sporazumi zadovoljavaju sljedeće uvjete:

                  (a)

                  izvršni su;

                  (b)

                  moraju odrediti ciljeve s odgovarajućim rokovima;

                  (c)

                  moraju biti objavljeni u nacionalnom službenom listu ili nekom službenom dokumentu koji je jednako dostupan javnosti i dostavljeni Komisiji.

            2.   Postignuti rezultati se moraju redovito nadzirati, prijavljivati nadležnim tijelima i Komisiji, te staviti na raspolaganje javnosti pod uvjetima utvrđenim u sporazumu.
      3.   Nadležna tijela osiguravaju provjeravanje napretka postignutog u okviru ovih sporazuma.
      4.   U slučajevima neusklađenosti sa sporazumima, države članice primjenjuju odgovarajuće odredbe ove Direktive putem zakonodavnih, regulatornih ili administrativnih mjera.
      Članak 28.
      Stavljanje izvan snage
      Direktiva 91/157/EEZ stavlja se izvan snage s učinkom od 26. rujna 2008.
      Pozivanje na Direktivu 91/157/EEZ tumači se kao pozivanje na ovu Direktivu.
      Članak 29.
      Stupanje na snagu
      Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
      Članak 30.
      Adresati
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Strasbourgu 6. rujna 2006.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            J. BORRELL FONTELLES

               Za Vijeće

               Predsjednik

            P. LEHTOMÄKI

         (1)  SL C 96, 21.4.2004., str. 29.

         (2)  SL C 117, 30.4.2004., str. 5.

         (3)  SL C 121, 30.4.2004., str. 35.

         (4)  Mišljenje Europskog parlamenta od 20. travnja 2004. (SL C 104 E, 30.4.2004., str. 354.), Zajedničko stajalište Vijeća od 18. srpnja 2005. (SL C 264 E, 25.10.2005., str. 1.) i Stajalište Europskog parlamenta od 13. prosinca 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu). Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 4. srpnja 2006. (još nije objavljena u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 18. srpnja 2006.

         (5)  SL C 30, 4.2.1988., str. 1.

         (6)  SL L 78, 26.3.1991., str. 38. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 98/101/EZ (SL L 1, 5.1.1999., str. 1.).

         (7)  SL L 242, 10.9.2002., str. 1.

         (8)  SL L 37, 13.2.2003., str. 24. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2003/108/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 345, 31.12.2003., str. 106.).

         (9)  SL L 114, 27.4.2006., str. 9.

         (10)  SL L 182, 16.7.1999., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

         (11)  SL L 332, 28.12.2000., str. 91.

         (12)  SL L 257, 10.10.1996., str. 26. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 33, 4.2.2006., str. 1.).

         (13)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

         (14)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

         (15)  SL L 269, 21.10.2000., str. 34. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Vijeća 2005/673/EZ (SL L 254, 30.9.2005., str. 69.).

         (16)  SL L 37, 13.2.2003., str. 19. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2006/310/EZ (SL L 115, 28.4.2006., str. 38.).

         (17)  SL L 144, 4.6.1997., str. 19. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2005/29/EZ (SL L 149, 11.6.2005., str. 22.).

         (18)  SL L 377, 31.12.1991., str. 20. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 166/2006.

         (19)  SL L 332, 9.12.2002., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 783/2005 (SL L 131, 25.5.2005., str. 38.).

         (20)  SL L 204. 21.7.1998., str. 37. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.

         (21)  SL L 114, 24.4.2001., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 196/2006 (SL L 32, 4.2.2006., str. 4.).

         (22)  SL L 30, 6.2.1993., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 2557/2001 (SL L 349, 31.12.2001., str. 1.).

         (23)  SL L 166, 1.7.1999., str. 6. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 105/2005 (SL L 20, 22.1.2005., str. 9.).

         (24)  SL L 185, 17.7.1999., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 105/2005.

         PRILOG I.
         NADZOR USKLAĐENOSTI S CILJEVIMA SKUPLJANJA UTVRĐENIM U ČLANKU 10.

                     Godina

                     Skupljanje podataka

                     Izračun

                     Obveza izvješćivanja

                     X (*) + 1

                     Prodaja u godini 1. (S1)

                     X + 2

                     Prodaja u godini 2. (S2)

                     —

                     —

                     X + 3

                     Prodaja u godini 3. (S3)

                     Skupljanje u godini 3. (C3)

                     Stopa skupljanja (CR3) =
                     3*C3/(S1 + S2 + S3)

                     X + 4

                     Prodaja u godini 4. (S4)

                     Skupljanje u godini 4. (C4)

                     Stopa skupljanja (CR4) =
                     3*C4/(S2 + S3 + S4)
                     (Cilj postavljen na 25 %)

                     X + 5

                     Prodaja u godini 5. (S5)

                     Skupljanje u godini 5. (C5)

                     Stopa skupljanja (CR5) =
                     3*C5/(S3 + S4 + S5)

                     CR4

                     X + 6

                     Prodaja u godini 6. (S6)

                     Skupljanje u godini 6. (C6)

                     Stopa skupljanja (CR6) =
                     3*C6/(S4 + S5 + S6)

                     CR5

                     X + 7

                     Prodaja u godini 7. (S7)

                     Skupljanje u godini 7. (C7)

                     Stopa skupljanja (CR7) =
                     3*C7/(S5 + S6 + S7)

                     CR6

                     X + 8

                     Prodaja u godini 8. (S8)

                     Skupljanje u godini 8. (C8)

                     Stopa skupljanja (CR8) =
                     3*C8/(S6 + S7 + S8)
                     (Cilj postavljen na 45 %)

                     CR7

                     X + 9

                     Prodaja u godini 9. (S9)

                     Skupljanje u godini 9. (C9)

                     Stopa skupljanja (CR9) =
                     3*C9/(S7 + S8 + S9)

                     CR8

                     X + 10

                     Prodaja u godini 10. (S10)

                     Skupljanje u godini 10. (C10)

                     Stopa skupljanja (CR10) =
                     3*C10/(S8 + S9 + S10)

                     CR9

                     X + 11

                     itd.

                     itd.

                     itd.

                     CR10

                     itd.

            (*)  Godina X je godina koja uključuje datum naveden u članku 26.

         PRILOG II.
         SIMBOLI ZA BATERIJE, AKUMULATORE I BATERIJSKE SKLOPOVE ZA ODVOJENO SKUPLJANJE
         Simbol koji označava „odvojeno skupljanje” za sve baterije i akumulatore je prekrižena kanta za otpad s kotačima prikazana dolje:

         PRILOG III.
         DETALJNI ZAHTJEVI OBRADE I RECIKLIRANJA
         DIO A: OBRADA

                     1.

                     Obrada minimalno uključuje uklanjanje svih tekućina i kiselina.

                     2.

                     Obrada i svako skladištenje, uključujući privremeno skladištenje, u objektima za obradu odvija se na lokacijama s nepropusnim površinama i prikladnim vodonepropusnim pokrovom ili u prikladnim spremnicima.

               DIO B: RECIKLIRANJE

                     3.

                     Procesi recikliranja postižu sljedeću minimalnu učinkovitost recikliranja:

                     (a)

                     recikliranje 65 % prosječne mase olovno-kiselih baterija i akumulatora, uključujući recikliranje sadržaja olova u najvećoj tehnički izvedivoj mjeri uz izbjegavanje prekomjernih troškova;

                     (b)

                     recikliranje 75 % prosječne mase nikal-kadmijskih baterija i akumulatora, uključujući recikliranje sadržaja kadmija u najvećoj tehnički izvedivoj mjeri uz izbjegavanje prekomjernih troškova; i

                     (c)

                     recikliranje 50 % prosječne mase ostalih otpadnih baterija i akumulatora.