title: Direktiva Komisije 2009/92/EZ od 31. srpnja 2009. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja bromadiolona kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
                  03/Sv. 69

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  117

            32009L0092

                  L 201/43

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA KOMISIJE 2009/92/EZ
      od 31. srpnja 2009.
      o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja bromadiolona kao aktivne tvari u njezin Prilog I.
      (Tekst značajan za EGP)
      KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
      uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
      budući da:

                  (1)

                  Uredbom Komisije (EZ) br. 1451/2007 od 4. prosinca 2007. o drugoj fazi desetogodišnjeg radnog programa iz članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (2) utvrđen je popis aktivnih tvari koje treba ocijeniti s obzirom na njihovo moguće uvrštenje u prilog I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Taj popis uključuje bromadiolon.

                  (2)

                  Na temelju Uredbe (EZ) br. 1451/2007, bromadiolon je ocijenjen u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 98/8/EZ o korištenju pripravka 14, rodenticida, kako je utvrđeno u Prilogu V. Direktivi 98/8/EZ.

                  (3)

                  Državom članicom izvjestiteljicom imenovana je Švedska koja je izvješće nadležnog tijela zajedno s preporukom podnijela Komisiji 30. lipnja 2006. u skladu s člankom 14. stavcima 4. i 6. Uredbe (EZ) br. 1451/2007.

                  (4)

                  Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i Komisija. U skladu s člankom 15. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1451/2007, nalazi tog pregleda uneseni su u izvješće o ocjeni u okviru Stalnog odbora za biocidne pripravke 30. svibnja 2008.

                  (5)

                  Iz provedenih ispitivanja proizlazi da se za biocidne pripravke koji se koriste kao rodenticidi i sadrže bromadiolon može očekivati da neće predstavljati rizik za ljude osim slučajnih incidenata kod djece. Utvrđen je rizik u pogledu neciljnih životinja i okoliša. Međutim, ciljni glodavci su štetočine i predstavljaju opasnost za javno zdravlje. Nadalje, još nije utvrđeno da za bromadiolon postoje odgovarajuće alternative koje bi bile jednako učinkovite, a istodobno manje štetne za okoliš. Stoga je, uzimajući u obzir točke 63. i 96. Priloga VI. Direktivi 98/8/EZ, bromadiolon opravdano uvrstiti u Prilog I. na određeno vrijeme kako bi se osiguralo da se dozvole za biocidne pripravke koji se koriste kao rodenticidi i sadrže bromadiolon u svim državama članicama mogu odobriti, izmijeniti ili poništiti u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 98/8/EZ.

                  (6)

                  U svjetlu nalaza izvješća o ocjeni, za pripravke koji sadrže bromadiolon i koriste se kao rodenticidi primjereno je zahtijevati primjenu posebnih mjera za ublažavanje rizika na razini izdavanja dozvola za pripravke. Te mjere treba usmjeriti na ograničavanje rizika primarne i sekundarne izloženosti ljudi i neciljnih životinja kao i dugoročnih učinaka tvari na okoliš.

                  (7)

                  Zbog utvrđenih rizika bromadiolona i karakteristika zbog kojih je potencijalno postojan, bioakumulativan i otrovan ili vrlo postojan i vrlo bioakumulativan, trebalo bi ga uključiti u Prilog I. na samo pet godina i trebao bi biti podvrgnut usporednoj ocjeni rizika u skladu s drugim podstavkom članka 10. stavka 5. točke (i) Direktive 98/8/EZ prije ponovnog uvrštenja u Prilog I.

                  (8)

                  Bitno je da se odredbe ove Direktive primjenjuju istodobno u svim državama članicama kako bi se na tržištu osiguralo jednako postupanje s biocidnim pripravcima koji sadrže aktivnu tvar bromadiolon te isto tako olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih pripravaka općenito.

                  (9)

                  Prije uvrštenja aktivne tvari u Prilog I., državama članicama i zainteresiranim stranama treba osigurati razuman vremenski rok kako bi im se omogućila priprema za udovoljavanje novim zahtjevima koje to uvrštenje donosi i kako bi se osiguralo da podnositelji zahtjeva koji su pripremili dokumentaciju mogu u potpunosti iskoristiti desetogodišnje razdoblje zaštite podataka koje, u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Direktive 98/8/EZ, počinje od dana uvrštenja.

                  (10)

                  Nakon uvrštenja, državama članicama treba omogućiti razuman rok za provedbu članka 16. stavka 3. Direktive 98/8/EZ, a posebno za odobravanje, izmjenu ili poništenje dozvola za biocidne pripravke u vrsti pripravka 14 koji sadrže bromadiolon kako bi osigurale njihovu usklađenost s Direktivom 98/8/EZ.

                  (11)

                  Direktivu 98/8/EZ stoga treba na odgovarajući način izmijeniti.

                  (12)

                  Stalni odbor za biocidne pripravke konzultiran je 30. svibnja 2008. i dao je pozitivno mišljenje o nacrtu Direktive Komisije o izmjeni Priloga I. Direktivi 98/8/EZ radi uvrštenja bromadiolona kao aktivne tvari. 11. lipnja 2008. Komisija je dostavila navedeni nacrt na pregled Europskom parlamentu i Vijeću. U utvrđenom roku Europski parlament nije imao primjedbe na nacrt mjera. Vijeće se protivilo tome da Komisija usvoji predložene mjere navodeći da one nadilaze provedbene ovlasti predviđene u Direktivi 98/8/EZ. Zato Komisija nije usvojila nacrt mjera, već je Stalnom odboru za biocidne pripravke dostavila izmijenjen nacrt dotične Direktive. Mišljenje Stalnog odbora za biocidne pripravke o navedenom nacrtu zatraženo je 20. veljače 2009.

                  (13)

                  Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne pripravke,

            DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Prilog I. Direktivi 98/8/EZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
      Članak 2.
      1.   Države članice najkasnije do 30. lipnja 2010. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom.
      One te odredbe primjenjuju od 1. srpnja 2011.
      Kad države članice donose ove odredbe, one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 3.
      Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Članak 4.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 31. srpnja 2009.

               Za Komisiju

            Stavros DIMAS

               Član Komisije

         (1)  SL L 123, 24.4.1998., str. 1.

         (2)  SL L 325, 11.12.2007., str. 3.

         PRILOG
         U Prilog I. Direktivi 98/8/EZ umeće se sljedeći unos „Br. 17”:

                     Br.

                     Opći naziv

                     Naziv IUPAC Identifikacijske oznake

                     Najmanja čistoća aktivne tvari u biocidnom pripravku koji se stavlja na tržište

                     Datum uvrštenja

                     Rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. (osim za pripravke koji sadrže više od jedne aktivne tvari, za koje je krajnji rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. utvrđen u posljednjoj odluci o uvrštenju koja se odnosi na dotičnu aktivnu tvar)

                     Datum isteka uvrštenja

                     Vrsta pripravka

                     Posebne odredbe (*)

                     „17.

                     Bromadiolon

                     3-[3-(4’-Bromo[1,1’-
                     bifenil]-4-il)-3-
                     hidroksi-1-fenilpropil]-4-hidroksi-2H-1-
                     benzopiran-2-on
                     EZ br.: 249-205-9
                     CAS br.: 28772-56-7

                     969  g/kg

                     1. srpnja 2011.

                     30. lipnja 2013.

                     30. lipnja 2016.

                     14

                     S obzirom na činjenicu da je aktivna tvar zbog svojih karakteristika potencijalno postojana, bioakumulativna i otrovna ili vrlo postojana i vrlo bioakumulativna, prije ponovnog uvrštenja u ovaj Prilog aktivna tvar mora biti podvrgnuta usporednoj ocjeni rizika u skladu s člankom 10. stavkom 5. točkom (i) drugim podstavkom Direktive 98/8/EZ.
                     Države članice osiguravaju da dozvole podliježu sljedećim uvjetima:

                                 1.

                                 Nazivna koncentracija aktivne tvari u pripravcima ne prelazi 50 mg/kg i dozvola se izdaje samo za pripravke spremne za uporabu.

                                 2.

                                 Pripravci sadrže agens koji uzrokuje averziju i, prema potrebi, boju.

                                 3.

                                 Pripravci se ne koriste kao rasuti mamac.

                                 4.

                                 Primarna kao i sekundarna izloženost ljudi, neciljnih životinja i okoliša minimalne su zbog poštovanja i primjene svih primjerenih i dostupnih mjera za ublažavanje rizika. Te mjere, između ostalog, obuhvaćaju ograničenje na isključivo profesionalnu uporabu, određivanje najveće veličine pakovanja i utvrđivanje obvezne uporabe sigurnih kutija za mamce koje nije moguće slučajno otvoriti.”

            (*)  Za provedbu općih načela Priloga VI., sadržaj i zaključci izvješća o ocjeni nalaze se na internetskoj stranici Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: 76/115/EEZ: Direktiva Vijeća od 18. prosinca 1975. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila

text:
|

31976L0115

 L 024  30/01/1976  0006 - 0020   13  4  0180    13  3  0149    13  4  0180    13  4  0189    13  4  0189    13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  003  52  - 66   13  02  146  - 160   13  02  146  - 160

		Direktiva Vijećaod 18. prosinca 1975.o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila(76/115/EEZ)VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,uzimajući u obzir prijedlog Komisije,uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta [1],uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora [2],budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju zadovoljiti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom odnose, među ostalim, na sidrišta sigurnosnih pojaseva;budući da se ti zahtjevi razlikuju od jedne države članice do druge; budući da je stoga nužno da sve države članice usvoje iste zahtjeve, povrh ili umjesto postojećih pravila, posebno kako bi se dozvolila primjena postupka EEZ homologacije tipa koji je bio predmet Direktive Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica [3], za svaki tip vozila;budući da su zajednički zahtjevi za unutarnju opremljenost prostora za putnike, razmještaj upravljačkih naprava, krov, naslon sjedala i stražnji dio sjedala određeni Direktivom 74/60/EEZ [4]; budući da su zajednički zahtjevi za unutarnju opremljenost koji se odnose na ponašanje upravljačkog mehanizma u slučaju sudara određeni Direktivom 74/297/EEZ [5]; budući da su zajednički zahtjevi vezani uz čvrstoću sjedala i njihovih sidrišta određeni Direktivom 74/408/EEZ [6]; budući da će drugi zahtjevi koji se tiču unutrašnjeg uređenja, a posebno sigurnosnih pojaseva, naslona za glavu i identifikacije upravljačkih naprava biti naknadno doneseni;budući da usklađivanje nacionalnog zakonodavstva koje se odnosi na motorna vozila povlači za sobom međusobno priznavanje provjera koje je provela svaka država članica na temelju zajedničkih zahtjeva; budući da takav sustav, ako želi djelovati učinkovito, treba provoditi ove zahtjeve od istog datuma i od strane svih država članica,DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:Članak 1.Ova se Direktiva primjenjuje na sigurnosne pojaseve motornih vozila namijenjene odraslim osobama na sjedalima koja su usmjerena prema naprijed.Članak 2.U svrhu ove Direktive, "vozilo" znači svako motorno vozilo kategorije M1 (definirano u Prilogu 1. Direktivi 70/156/EEZ) namijenjeno uporabi na cesti, koje ima najmanje četiri kotača i najveću konstrukcijski određenu brzinu veću od 25 km/h.Članak 3.Nijedna država članica ne može odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ili nacionalnu homologaciju tipa vozila iz razloga koji se odnosi na sidrišta sigurnosnih pojaseva, ako ta sidrišta zadovoljavaju zahtjeve utvrđene u Prilozima I., III. i IV.Članak 4.Nijedna država članica ne može zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ili korištenje nekog vozila iz razloga koji se odnosi na sidrišta sigurnosnih pojaseva, ako ta sidrišta zadovoljavaju zahtjeve utvrđene u Prilozima I., III. i IV.Članak 5.Država članica koja je izdala homologaciju tipa poduzima potrebne mjere kako bi osigurala informiranost o svakoj promjeni dijela ili obilježja navedenih u točki 1.1. Priloga I. Nadležna tijela dotične države članice određuju trebaju li se provesti nova ispitivanja na promijenjenom tipu vozila i treba li sastaviti novi izvještaj. Ako ispitivanja pokažu nezadovoljavanje zahtjeva ove Direktive, promjena se ne odobrava.Članak 6.Promjene koje su nužne za prilagodbu odredaba iz Priloga kako bi se uzeo u obzir tehnički napredak donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 13. Direktive 70/156/EEZ.Članak 7.1. Države članice do 1. listopada 1976. donose i objavljuju propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive i o tome odmah obavješćuju Komisiju.One primjenjuju ove propise od 1. siječnja 1977.2. Čim se ova Direktiva objavi, države članice osiguravaju da se svi nacrti zakona i drugih propisa koje namjeravaju donijeti u području obuhvaćenom ovom Direktivom dostave Komisiji pravovremeno kako bi Komisija podnijela svoje primjedbe.Članak 8.Ova je Direktiva upućena državama članicama.Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 1975.Za VijećePredsjednikM. Toros[1] SL C 5, 8.1.1975., str. 41.[2] SL C 47, 27.2.1975., str. 45.[3] SL L 42, 23.2.1970., str. 1.[4] SL L 38, 11.2.1974., str. 2.[5] SL L 165, 20.6.1974., str. 16.[6] SL L 221, 12.8.1974., str. 1.--------------------------------------------------PRILOG I.DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA, EEZ HOMOLOGACIJA TIPA, SPECIFIKACIJE, ISPITIVANJA, SUKLADNOST PROIZVODNJE, UPUTE1. DEFINICIJEZa potrebe ove Direktive:1.1. "tip vozila" u vezi sa sidrištima sigurnosnih pojaseva znači kategorija vozila koja se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:dimenzije, oblici i bitni materijali sastavnih dijelova strukture vozila ili strukture sjedala ili bilo kojega drugog dijela vozila za koja su pričvršćena sidrišta pojaseva;1.2. "sidrišta pojaseva" znače dijelovi strukture vozila ili strukture sjedala ili bilo kojega drugog dijela vozila za koje su sklopovi sigurnosnih pojaseva učvršćeni;1.3. "sigurnosni pojas" (ili "pojas sjedala" ili "pojas") znači remenski uređaj sa sigurnosnom kopčom, napravama za namještanje i nastavcima za prikapčanje koji se mogu zakvačiti za vozilo, a oblikovan je i izveden da bi se smanjio rizik od ozljeđivanja njegova korisnika, u slučaju sudara ili naglog usporenja vozila, ograničavanjem pokretljivosti korisnikova tijela. Takav se uređaj općenito naziva "sklop pojasa", a taj naziv također obuhvaća svaku napravu za apsorpciju energije ili uvlačenje/zatezanje pojasa;1.4. "vodilica remena pojasa" znači naprava koja mijenja položaj remena u odnosu na korisnika sklopa pojasa;1.5. "djelotvorno sidrište pojasa" znači točka koja se upotrebljava za određivanje, kako je određeno u točki 4.4., kuta svakoga dijela sigurnosnog pojasa u odnosu na korisnika, to jest točka za koju bi remen pojasa trebao biti pričvršćen da bi se osigurao položaj pojasa jednak predviđenom položaju pojasa pri njegovoj uporabi, koja može a ne mora biti postojeće sidrište pojasa ovisno o obliku krutoga dijela sigurnosnoga pojasa na mjestu njegova pričvršćenja za sidrište pojasa, na primjer, u slučaju:1.5.1. kad sigurnosni pojas sadržava kruti dio koji je pričvršćen za donje sidrište pojasa i koji je nepomičan ili se može okretati, djelotvorno sidrište pojasa za sve položaje namještanja sjedala jest točka u kojoj je remen pojasa pričvršćen za taj kruti dio;1.5.2. kad se vodilica remena pojasa upotrebljava na strukturi vozila ili strukturi sjedala, srednja točka te vodilice na mjestu gdje remen pojasa izlazi iz vodilice na strani korisnika pojasa smatra se djelotvornim sidrištem pojasa; remen pojasa treba biti u pravcu između djelotvornog sidrišta pojasa i korisnika;1.5.3. kad pojas ide izravno od korisnika do uvlačnog mehanizma (retraktora) pričvršćenog na strukturu vozila ili strukturu sjedala bez međuvodilice remena pojasa, djelotvornim sidrištem pojasa smatrat će se točka u kojoj os koluta za namatanje remena pojasa siječe ravninu koja prolazi kroz središnju crtu remena pojasa na kolutu;1.6. "sjedalo" znači struktura koja može a ne mora biti cjelovita sa strukturom vozila, zajedno s opremom, namijenjena za sjedenje jedne odrasle osobe. Ovaj pojam obuhvaća pojedinačno sjedalo ili dio klupe za sjedenje namijenjen za sjedenje jedne osobe;1.7. "klupa za sjedenje" znači struktura zajedno s opremom, namijenjena za sjedenje najmanje dvije odrasle osobe;1.8. "skupina sjedala" znači sjedalo tipa klupe ili sjedala koja su odvojena ali smještena jedno uz drugo (to jest pričvršćena tako da su prednja sidrišta jednoga od ovih sjedala u ravnini s prednjim ili stražnjim sidrištima ili između sidrišta drugoga sjedala) namijenjena za sjedenje jedne ili više odraslih osoba;1.9. "sklopivo (oborivo) sjedalo" znači pomoćno sjedalo namijenjeno povremenoj uporabi, a koje je uobičajeno sklopljeno;1.10. "tip sjedala" znači kategorija sjedala koja se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:1.10.1. oblik, dimenzije i materijali strukture sjedala;1.10.2. tipovi i dimenzije sustava za namještanje i svih sustava za učvršćenje;1.10.3. tip i dimenzije sidrišta pojasa na sjedalu, sidrišta sjedala i pripadajući dijelovi strukture vozila;1.11. "sidrište sjedala" znači sustav pomoću kojega je sklop sjedala učvršćen za strukturu vozila, uključujući i pripadajuće dijelove strukture vozila;1.12. "sustav za namještanje" znači naprava pomoću koje se sjedalo ili njegovi dijelovi mogu namjestiti u položaj koji odgovara tjelesnoj građi korisnika sjedala; ta naprava posebno treba omogućiti:1.12.1. uzdužno pomicanje;1.12.2. uspravno pomicanje;1.12.3. kutno pomicanje;1.13. "sustav za pomicanje" znači naprava koja omogućuje da se sjedalo ili jedan od njegovih dijelova pomakne uzdužno ili zakrene, bez čvrsta međupoložaja, omogućujući lak pristup putnika;1.14. "sustav za učvršćenje" znači bilo koja naprava koja osigurava da sjedalo i njegovi dijelovi ostanu u bilo kojem položaju uporabe, a uključuje naprave kojima se učvršćuje naslon sjedala u odnosu na sjedalo te sjedalo u odnosu na vozilo.2. ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA2.1. Zahtjev za EEZ homologaciju tipa vozila s obzirom na sidrišta sigurnosnih pojaseva treba podnijeti proizvođač vozila ili njegov predstavnik.2.2. Zahtjevu se prilažu dolje navedeni dokumenti u tri primjerka i sa sljedećim pojedinostima:2.2.1. nacrtima razmještaja i osnovne strukture vozila u odgovarajućem mjerilu, koji prikazuju smještanje sidrišta pojaseva, i podrobnim nacrtima sidrišta pojaseva i strukture za koju će ta sidrišta biti pričvršćena;2.2.2. specifikacijom upotrijebljenih materijala koji mogu štetno djelovati na čvrstoću sidrišta pojaseva;2.2.3. tehničkim opisom sidrišta pojaseva;2.2.4. kad su sidrišta pojaseva pričvršćena na strukturu sjedala, podrobnim opisom tipa vozila s obzirom na konstrukciju i izvedbu sjedala, sidrišta sjedala i njihove sustave za namještanje i učvršćenje;2.2.5. u odgovarajućem mjerilu i dovoljno podrobnim nacrtima sjedala, njihovih sidrišta na vozilu i njihovih sustava za namještanje i učvršćenje.2.3. Proizvođač će tehničkoj službi dostaviti ili vozilo koje predstavlja tip vozila za koji je zatražena homologacija ili dijelove vozila koji se smatraju važnima za ispitivanja sidrišta pojaseva od strane tehničke službe koja je nadležna za provedbu homologacijskih ispitivanja.3. EEZ HOMOLOGACIJA TIPA3.1. Obrazac sukladan uzorku navedenom u Prilogu II. treba se priložiti potvrdi o EEZ homologaciji tipa.4. SPECIFIKACIJE4.1. Definicije (vidi Prilog III.)4.1.1. Točka H je referencijska točka određena postupkom propisanim u Prilogu IV. Direktivi 74/60/EEZ.4.1.2. Referencijska crta je pravac koji prolazi kroz zglob u kojemu se spaja noga sa zdjelicom i zglob u kojemu se spaja vrat s prsnim košem lutke, prikazane na slici 2. u Prilogu IV. Direktivi 74/60/EEZ, koja predstavlja pedeseti centil odrasle muške populacije.4.1.3. Točke L1 i L2 su donja djelotvorna sidrišta pojaseva.4.1.4. Točka C je točka smještena 450 mm uspravno iznad točke H.4.1.5. Kutovi α1 i α2 odnosni su kutovi između vodoravne ravnine i ravnina koje su okomite na srednju uzdužnu ravninu vozila i koje prolaze kroz točku H i točke L1 i L2.4.1.6. S je udaljenost u milimetrima djelotvornih gornjih sidrišta pojasa od referencijske ravnine P koja je usporedna sa srednjom uzdužnom ravninom vozila i koja je određena kako slijedi:4.1.6.1. ako je sjedeće mjesto dobro određeno oblikom sjedala, ravnina P je središnja ravnina toga sjedala;4.1.6.2. u pomanjkanju dobro određenoga sjedećeg mjesta:4.1.6.2.1. ravnina P za vozača jest uspravna ravnina usporedna sa srednjom uzdužnom ravninom vozila koja prolazi kroz središte kola upravljača u njegovom srednjem položaju, ako se ono može namještati;4.1.6.2.2. ravnina P za prednjega vanjskog putnika (suvozača) je simetrična s onom za vozača;4.1.6.2.3. ravnina P za stražnje vanjsko sjedeće mjesto jest ona koju je odredio proizvođač pod uvjetom da su poštovana sljedeća ograničenja za razmak A između srednje uzdužne ravnine vozila i ravnine P:A ≥ 200 mm ako je klupa za sjedenje oblikovana i izvedena za samo dva putnika,A ≥ 300 mm ako je klupa za sjedenje oblikovana i izvedena za dva ili tri putnika.4.2. Opće specifikacije4.2.1. Sidrišta za sigurnosne pojaseve trebaju se oblikovati, izraditi i smjestiti tako da:4.2.1.1. omogućuju ugradbu prikladnoga sigurnosnog pojasa. Sidrišta pojaseva prednjih vanjskih sjedećih mjesta trebaju biti prikladna za sigurnosne pojaseve koji sadržavaju uvlačni mehanizam i kolotur, uzimajući posebno u obzir značajke čvrstoće sidrišta pojaseva, osim kad proizvođač dostavi vozilo opremljeno drugim tipovima sigurnosnih pojaseva koji sadržavaju uvlačne mehanizme. Ako su sidrišta prikladna samo za određene tipove sigurnosnih pojaseva ti se tipovi trebaju navesti u obrascu spomenutom u točki 3.1.;4.2.1.2. smanjuju na najmanju mjeru rizik od iskliznuća remena kad se pravilno nosi;4.2.1.3. smanjuju na najmanju mjeru rizik od oštećenja remena sigurnosnog pojasa kod dodira s oštrim krutim dijelovima strukture vozila ili sjedala.4.2.2. Za sidrišta sigurnosnih pojaseva koja zauzimaju različite položaje da bi omogućili osobama ući u vozilo te za vezanje osoba u vozilu, specifikacije ove Direktive treba primijeniti na sidrišta pojaseva u djelotvornom položaju vezanja.4.3. Najmanji broj potrebnih sidrišta pojasa4.3.1. Za prednja sjedala treba predvidjeti dva donja sidrišta pojasa i jedno gornje sidrište pojasa.4.3.1.1. Za prednja srednja sjedala, dva donja sidrišta pojasa smatrat će se dostatnim kad je vjetrobransko staklo smješteno izvan referencijskog područja određenog u Prilogu II. Direktivi 74/60/EEZ. S obzirom na sidrišta pojasa, vjetrobransko staklo smatra se dijelom referencijskog područja ako je u stanju biti u statičkome dodiru s ispitnom napravom u skladu s metodom opisanom u Prilogu II.4.3.1.2. Iznimno od navedenog u točkama 4.3.1. i 4.3.1.1., a do 1. siječnja 1979., svako srednje sjedalo smije biti opremljeno samo sa dva donja sidrišta pojasa.4.3.2. Za stražnja vanjska sjedala trebaju biti dva donja sidrišta pojasa i jedno gornje sidrište pojasa, ali ako se ne mogu ugraditi gornja sidrišta pojasa, kao što je slučaj kod nekih vozila s pomičnim krovom ili vozila s krovom koji se može potpuno skinuti, dva donja sidrišta pojasa bit će prihvatljiva.4.3.3. Za sva ostala sjedala, izuzimajući sklopiva sjedala, trebaju biti dva donja sidrišta pojasa.4.3.4. Za sklopiva sjedala nema zahtjeva za sidrišta pojasa. Međutim, ako je vozilo opremljeno sidrištima pojasa za takva sjedala, ta sidrišta trebaju zadovoljiti odredbe sadašnje Direktive.4.4. Smještanje sidrišta pojasa4.4.1. Smještanje sidrišta pojasa kako je utvrđeno u točki 4.3. mora zadovoljiti sljedeće zahtjeve.4.4.2. Općenito4.4.2.1. Sidrišta pojasa za svaki pojedini pojas smiju se smjestiti u cijelosti u strukturu vozila, strukturu sjedala ili nekoga drugog dijela vozila ili se smiju raspodijeliti između tih položaja.4.4.2.2. Svako pojedino sidrište pojasa smije se upotrijebiti za pričvršćenje krajeva dvaju susjednih sigurnosnih pojaseva pod uvjetom da su zadovoljeni zahtjevi ispitivanja.4.4.2.3. U slučaju klupe za sjedenje opremljene sidrištima pojasa za dva ili više sjedećih mjesta, donja sidrišta pojasa trebaju biti nedjeljiv dio sjedala ili strukture karoserije. Sličan zahtjev treba također primijeniti na gornja sidrišta pojasa.4.4.3. Smještanje djelotvornih donjih sidrišta pojasa4.4.3.1. Kutovi α1 i α2 trebaju biti unutar područja od 30° do 80° u svim uobičajenim položajima uporabe sjedala u vožnji. Ako, kad je riječ o prednjim sjedalima, nema namještanja sjedala, ili ako su sidrišta pojasa na samome sjedalu, kutovi α1 i α2 trebaju biti 60° ± 10°.4.4.3.2. U slučaju stražnjih sjedala, kutovi α1 i α2 smiju biti manji od najmanjih vrijednosti određenih u točki 4.4.3.1. pod uvjetom da nisu manji od 20°.4.4.3.3. Razmak između dviju uspravnih ravnina usporednih sa srednjom uzdužnom ravninom sjedala, pri čemu svaka prolazi kroz različito sidrište od dva djelotvorna donja sidrišta L1 i L2 istoga pojasa sjedala, treba iznositi najmanje 350 mm.Srednja uzdužna ravnina sjedala treba prolaziti između točaka L1 i L2 i treba biti udaljena najmanje 120 mm od tih točaka.4.4.4. Smještanje djelotvornih gornjih sidrišta pojasa4.4.4.1. Kad se upotrebljava vodilica remena pojasa ili slična naprava koja utječe na smještanje djelotvornoga gornjeg sidrišta pojasa, to će smještanje biti određeno na uobičajeni način uzimajući u obzir položaj sidrišta kad uzdužna središnja crta remena pojasa prolazi kroz točku J koja se određuje postupno iz točke H pomoću sljedeća tri odsječka:HZ,  koji je odsječak referencijske crte duljine 530 mm, izmjeren od točke H prema gore;ZX,  koji je odsječak duljine 120 mm okomit na srednju uzdužnu ravninu vozila, izmjeren od točke Z u pravcu sidrišta;XJ,  koji je odsječak duljine 60 mm okomit na ravninu određenu odsječcima HZ i ZX, izmjeren od točke X prema naprijed.4.4.4.2. Ako je smješteno sa stražnje strane ravnine koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja prolazi kroz referencijsku crtu, djelotvorno gornje sidrište pojasa treba ležati ispod ravnine FN, koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja s referencijskom crtom čini kut od 65°. U slučaju stražnjih sjedala ovaj se kut smije smanjiti na 60°. Ravnina FN smještena je tako da presijeca referencijsku crtu u točki D tako da je DH = 315 mm + 1,6 S.Ako je smješteno u ravnini ili ispred ravnine koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja prolazi kroz referencijsku crtu, djelotvorno gornje sidrište pojasa treba biti ispod ravnine F1N1 koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja s referencijskom crtom čini kut od 65°. U slučaju stražnjih sjedala ovaj se kut smije smanjiti na 60°. Ravnina F1N1 smještena je tako da presijeca referencijsku crtu u točki D' tako da je D'H = 315 mm + 1,8 S.4.4.4.3. Ako je smješteno sa stražnje strane ravnine koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja prolazi kroz referencijsku crtu, djelotvorno gornje sidrište pojasa treba ležati iza ravnine FK, koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja presijeca referencijsku crtu pod kutom od 120° u točki B tako da je BH = 260 mm + 1,2 S.Ako je smješteno u ravnini ili ispred ravnine koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja prolazi kroz referencijsku crtu, djelotvorno gornje sidrište pojasa treba ležati iza ravnine F1K1 koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja presijeca referencijsku crtu pod kutom od 120° u točki B' tako da je B'H = 260 mm + S.4.4.4.4. Vrijednost S ne smije biti manja od 140 mm.4.4.4.5. Djelotvorno gornje sidrište pojasa treba smjestiti sa stražnje strane vertikalne ravnine koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu vozila i koja prolazi kroz točku H, kako je prikazano u Prilogu III.4.4.4.6. Djelotvorno gornje sidrište pojasa treba smjestiti iznad vodoravne ravnine koja prolazi kroz točku C.4.4.4.7. Iznimno od zahtjeva iz točke 4.4.4.6., a do 1. siječnja 1979., djelotvorno gornje sidrište pojasa smije biti smješteno u području uključenom između vodoravne ravnine CY i ravnine CM, koja je okomita na srednju uzdužnu ravninu vozila i koja s ravninom CY čini kut od 20°, ondje gdje konfiguracija vozila ne dopušta smještanje ovoga sidrišta iznad ravnine CY. Naslon sjedala ne smije biti niži od visine vodoravne ravnine kroz točku C, a vodilica remena pojasa mora biti opremljena za sprečavanje sklizanja remena pojasa s ramena. Pri ispitivanju u skladu s točkom 5., točka podupiranja remena pojasa na naslonu sjedala treba ostati iznad ravnine CM.4.5. Dimenzije provrta s navojem sidrišta pojasa4.5.1. Sidrište pojasa treba imati provrt s navojem od 11,11 mm (7/16) 20 UNF 2B.5. ISPITIVANJE5.1. Općenito5.1.1. Uz uvjet primjene odredaba iz točke 5.2. i na zahtjev proizvođača:5.1.1.1. ispitivanja se smiju obaviti na strukturi vozila ili na u cijelosti dovršenom vozilu;5.1.1.2. prozori i vrata mogu ili ne moraju biti ugrađeni i/ili zatvoreni;5.1.1.3. svaki dio opreme predviđen u tipu vozila, a koji vjerojatno pridonosi krutosti strukture vozila, smije se ugraditi.5.1.2. Sjedala se ugrađuju i smještaju u položaj za vožnju ili uporabu, koji je odabrala tehnička služba koja obavlja homologacijska ispitivanja, a koji daje najnepovoljnije uvjete s obzirom na čvrstoću sustava. Položaj sjedala navodi se u izvještaju o ispitivanju. Ako se kut između naslona sjedala i jastuka sjedala može namještati, on se treba postaviti kako je određeno u točki 2.2. iz Priloga IV. Direktivi 74/60/EEZ.5.2. Pričvršćenje vozila5.2.1. Metoda upotrijebljena za pričvršćenje vozila tijekom ispitivanja ne smije biti takva da pojačava sidrišta pojasa ili područja oko sidrišta ili da smanjuje uobičajene deformacije strukture.5.2.2. Naprava za pričvršćenje smatra se zadovoljavajućom ako ne uzrokuje nikakav učinak na područje koje se proteže preko cijele širine strukture i ako su vozilo ili struktura blokirani ili učvršćeni na udaljenosti od najmanje 500 mm ispred sidrišta pojasa koje se ispituje i držani ili učvršćeni na udaljenosti od najmanje 300 mm iza tog sidrišta.5.2.3. Preporučuje se da struktura leži u potpornjima raspoređenima približno u crti s osovinom kotača ili, ako to nije moguće, u crti s točkama pričvršćenja ovjesa.5.3. Opće specifikacije ispitivanja5.3.1. Sva sidrišta pojasa iste skupine sjedala trebaju se ispitati istodobno.5.3.2. Vučna sila primjenjuje se u pravcu prema naprijed pod kutom od 10° ± 5° iznad horizontale u ravnini usporednoj sa srednjom uzdužnom ravninom vozila.5.3.3. Puno opterećenje postiže se što je brže moguće. Sidrišta pojasa moraju izdržati propisano opterećenje ne manje od 0,2 sekunde.5.3.4. Vučne naprave koje se upotrebljavaju pri ispitivanjima opisane su u točki 5.4. i prikazane u Prilogu IV.5.3.5. Sidrišta pojasa za sjedala za koja su predviđena gornja sidrišta pojasa ispituju se pod sljedećim uvjetima:5.3.5.1. Prednja vanjska sjedala:Sidrišta pojasa podvrgavaju se ispitivanju propisanom u točki 5.4.1., pri kojemu se opterećenja na njih prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju sigurnosnoga pojasa s tri točke opremljenog uvlačnim mehanizmom s koloturom ili vodilicom remena pojasa na gornjemu sidrištu pojasa.5.3.5.1.1. Kad uvlačni mehanizam nije pričvršćen na zahtijevano vanjsko donje sidrište pojasa ili kad je uvlačni mehanizam pričvršćen na gornje sidrište pojasa, donja sidrišta pojasa također se podvrgavaju ispitivanju propisanom u točki 5.4.3.5.3.5.1.2. U slučajevima predviđenim u točki 5.3.5.1.1., ispitivanja propisana u točkama 5.4.1. i 5.4.3. mogu se obaviti na dvije različite strukture ako to zahtijeva proizvođač.5.3.5.2. Stražnja vanjska sjedala i sva srednja sjedala:Sidrišta pojasa podvrgavaju se ispitivanju propisanom u točki 5.4.2., pri kojemu se opterećenja na njih prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju sigurnosnoga pojasa s tri točke bez uvlačnog mehanizma te ispitivanju propisanom u točki 5.4.3, pri kojemu se opterećenja na dva donja sidrišta pojasa prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju preklopnoga pojasa. Ta dva ispitivanja mogu se obaviti na dvije različite strukture ako to zahtijeva proizvođač.5.3.5.3. Iznimno od zahtjeva iz točaka 5.3.5.1. i 5.3.5.2, ako proizvođač opremi svoje vozilo sigurnosnim pojasevima koji sadržavaju uvlačne mehanizme, odgovarajuća sidrišta pojasa podvrgavaju se ispitivanju pri kojemu se opterećenja na njih prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju sigurnosnih pojaseva za koje se ta sidrišta homologiraju.5.3.6. Ako gornja sidrišta pojasa nisu predviđena za stražnja vanjska sjedala i za srednja sjedala, donja sidrišta pojasa podvrgavaju se ispitivanju propisanom u točki 5.4.3., pri kojemu se opterećenja na ta sidrišta prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju preklopnoga pojasa.5.3.7. Ako je vozilo oblikovano i izvedeno za prihvaćanje drugih naprava koje ne omogućuju da se remeni pojasa mogu izravno pričvrstiti na sidrišta pojasa bez posredovanja kolotura ili drugih sličnih naprava, ili ako te naprave zahtijevaju dodatna sidrišta uz ona navedena u točki 4.3., sigurnosni pojas ili sklop od žica, kolotura ili druge slične naprave koje čine opremu sigurnosnoga pojasa, pričvršćuju se pomoću takve naprave na sidrišta pojasa u vozilu, a sidrišta pojasa se, prema potrebi, podvrgavaju ispitivanjima propisanima u točki 5.4.5.3.8. Može se upotrijebiti metoda ispitivanja drugačija od onih propisanih u točki 5.3, ali se moraju dati dokazi o njezinoj istovjetnosti.5.4. Posebne specifikacije ispitivanja5.4.1. Ispitivanje izvedbe pojasa s tri točke koji sadržava uvlačni mehanizam s koloturom ili vodilicom remena pojasa na gornjem sidrištu pojasa5.4.1.1. Poseban kolotur ili vodilica za žicu ili remen pojasa, prikladni za prijenos opterećenja s vučne naprave, ili kolotur ili vodilica remena pojasa koje je dostavio proizvođač, postavljaju se na gornje sidrište pojasa.5.4.1.2. Ispitno opterećenje od 1350 daN ± 20 daN uspostavlja se na vučnoj napravi (vidi sliku 2., Prilog IV.), koja je pričvršćena na sidrišta toga istog pojasa pomoću naprave koja reproducira geometriju gornjega remena torza istoga takvog sigurnosnog pojasa.5.4.1.3. U isto vrijeme vučna sila od 1350 daN ± 20 daN uspostavlja se na vučnoj napravi (vidi sliku 1., Prilog IV.), koja je pričvršćena na dva donja sidrišta pojasa.5.4.2. Ispitivanje izvedbe pojasa s tri točke bez uvlačnog mehanizma ili s uvlačnim mehanizmom na gornjem sidrištu pojasa5.4.2.1. Ispitno opterećenje od 1350 daN ± 20 daN uspostavlja se na vučnoj napravi (vidi sliku 2., Prilog IV.), koja je pričvršćena na gornje sidrište pojasa i na nasuprotno donje sidrište istoga pojasa uporabom, ako ga je dostavio proizvođač, uvlačnog mehanizma učvršćenog na gornje sidrište pojasa.5.4.2.2. U isto se vrijeme vučna sila od 1350 daN ± 20 daN uspostavlja na vučnoj napravi (vidi sliku 1., Prilog IV.), koja je pričvršćena na donje sidrište pojasa.5.4.3. Ispitivanje izvedbe preklopnoga pojasaIspitno opterećenje od 2225 daN ± 20 daN uspostavlja se na vučnoj napravi (vidi sliku 1., Prilog IV.), koja je pričvršćena na dva donja sidrišta pojasa.5.4.4. Ispitivanje sidrišta pojasa smještenih u cijelosti u strukturu sjedala ili raspodijeljenih između strukture vozila i strukture sjedala5.4.4.1. Ispitivanja navedena u točkama 5.4.1., 5.4.2. i 5.4.3. obavljaju se, prema potrebi, tako da svako sjedalo i svaka skupina sjedala bude istodobno opterećena silom koja je dolje navedena.5.4.4.2. Opterećenja navedena u točkama 5.4.1., 5.4.2. i 5.4.3. dopunjuju se silom dvadeset puta većom od težine cjelokupnoga sjedala, koja djeluje vodoravno i uzdužno u težištu sjedala.5.5. Rezultati ispitivanja5.5.1. Sva sidrišta pojasa trebaju biti sposobna podnijeti ispitivanje propisano u točkama 5.3. i 5.4. Trajna deformacija, uključujući djelomičan lom bilo kojega sidrišta ili okolnoga područja, ne predstavlja loš ishod ispitivanja ako je zahtijevana sila izdržala propisano vrijeme. Tijekom ispitivanja se moraju poštovati najmanje međusobne udaljenosti djelotvornih donjih sidrišta pojasa određene u točki 4.4.3.3. i zahtjevi iz točaka 4.4.4.6. i 4.4.4.7. za djelotvorna gornja sidrišta pojasa.5.5.2. Kod vozila s dvojim vratima, sustavi za pomicanje i učvršćenje, koji omogućavaju putnicima na stražnjim sjedalima izlaženje iz vozila, moraju, nakon uklanjanja vučne sile, još uvijek biti upravljivi rukom.5.5.3. Nakon ispitivanja bilježi se svako oštećenje na sidrištima pojasa i strukturama koje su podnosile opterećenje.6. SUKLADNOST PROIZVODNJE6.1. Da bi se provjerila sukladnost s homologiranim tipom, treba obaviti dostatan broj nasumičnih provjera na serijski proizvedenim vozilima.6.2. Kao opće pravilo vrijedi da se ove provjere ograničavaju na obavljanje mjerenja. Međutim, ako je potrebno, vozila se mogu podvrgnuti ispitivanjima koja su u skladu sa zahtjevima iz točke 5.7. UPUTEZa svako vozilo koje je sukladno homologiranom tipu, proizvođač treba u uputama za uporabu vozila jasno navesti:- gdje su smještena sidrišta pojasa,- tipove sigurnosnih pojaseva za koja su ta sidrišta namijenjena.--------------------------------------------------PRILOG II.Vidi Direktivu Komisije 96/38/EZ (SL L 187, 26.7.1996., str. 95.).--------------------------------------------------PRILOG III.PODRUČJA SMJEŠTANJA DJELOTVORNIH SIDRIŠTA POJASEVAreferencijska crta u skladu s točkom 4.1.2. iz Priloga I.dopušteno područjepodručje u skladu s točkom 4.4.4.7. iz Priloga I.ako nije drugačije određeno, ovaj kut je:referencijska crta u skladu s točkom 4.1.2. iz Priloga I.srednja uzdužna ravnina sjedalaza sjedalo na lijevoj stranigornje djelotvorno sidrište pojasasve su dimenzije u milimetrimaDH = 315 + 1,6 SBH = 260 + 1,2 SD'H = 315 + 1,8 SB'H = 260 + S+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRILOG IV.VUČNA NAPRAVASlika 1.pjena prekrivena tkaninom, debljina 25 mm+++++ TIFF +++++Slika 2.pjena prekrivena tkaninom, debljina 25 mmremen koji povezuje blok s točkama sidrenja sve dimenzije su u milimetrima+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Direktiva Komisije 2000/32/EZ od 19. svibnja 2000. o dvadeset šestoj prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 67/548/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na razvrstavanje, pakiranje i označivanje opasnih tvari  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               47

         32000L0032

               L 136/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.05.2000.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2000/32/EZ
   od 19. svibnja 2000.
   o dvadeset šestoj prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 67/548/EEZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na razvrstavanje, pakiranje i označivanje opasnih tvari (1)

   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 67/548/EEZ od 27. lipnja 1967. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na razvrstavanje, pakiranje i označivanje opasnih tvari (2), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 1999/33/EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća, a posebno njezin članak 28.,
   budući da:

               (1)

               Prilog I. Direktivi 67/548/EEZ sadrži popis opasnih tvari, zajedno s pojedinostima o razvrstavanju i označivanju svake pojedine tvari. Sadašnje znanstvene i tehničke spoznaje pokazale su da popis opasnih tvari u tom Prilogu treba prilagoditi. Verzije Direktive na nekim jezicima zahtijevaju ispravke određenih dijelova predgovora i Tablice A iz Priloga I.

               (2)

               Prilog III. Direktivi 67/548/EEZ sadrži popis oznaka upozorenja koje ukazuju na prirodu posebnih rizika što se pripisuju opasnim tvarima i pripravcima. Prilog IV. Direktivi 67/548/EEZ sadrži popis oznaka obavijesti u odnosu na opasne tvari i pripravke. Prilog VI. Direktivi 67/548/EEZ sadrži upute o razvrstavanju i označivanju opasnih tvari i pripravaka. Verzije Direktive na nekim jezicima zahtijevaju ispravke u određenim dijelovima Priloga III., IV. i VI.

               (3)

               U Prilogu V. Direktivi 67/548/EEZ navode se metode za utvrđivanje fizikalno-kemijskih svojstava, toksičnosti i ekotoksičnosti tvari i pripravaka. Taj je Prilog potrebno prilagoditi tehničkom napretku.

               (4)

               Prilog IX. Direktivi 67/548/EEZ sadrži odredbe koje se odnose na zatvarače sa zaštitom za djecu. Te odredbe treba prilagoditi i ažurirati. Potrebno je proširiti opseg uporabe zatvarača sa zaštitom za djecu.

               (5)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku direktiva radi uklanjanja tehničkih prepreka trgovini opasnim tvarima i pripravcima,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 67/548/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Napomena Q u Prilogu 1.A ove Direktive zamjenjuje odgovarajuću napomenu u predgovoru.

                           (b)

                           Redci u Prilogu 1.B ovoj Direktivi zamjenjuju odgovarajuće retke u Tablici A;

                           (c)

                           Stavke u Prilogu 1.C ovoj Direktivi zamjenjuju odgovarajuće stavke;

                           (d)

                           Stavke u Prilogu 1.D ovoj Direktivi umeću se.

               2.

               Oznaka upozorenja u Prilogu 2. ovoj Direktivi zamjenjuje odgovarajuću oznaku u Prilogu III.

               3.

               Prilog IV. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Oznake obavijesti u Prilogu 3.A ovoj Direktivi zamjenjuju odgovarajuće oznake u Prilogu IV;

                           (b)

                           Kombinirane oznake obavijesti u Prilogu 3.B ovoj Direktivi zamjenjuju odgovarajuće oznake u Prilogu IV.

               4.

               Dio B Priloga V. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Tekst u Prilogu 4.A ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlje B.10;

                           (b)

                           Tekst u Prilogu 4.B ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlje B.11;

                           (c)

                           Tekst u Prilogu 4.C ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlje B.12;

                           (d)

                           Tekst u Prilogu 4.D ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlja B.13 i B.14;

                           (e)

                           Tekst u Prilogu 4.E ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlje B.17;

                           (f)

                           Tekst u Prilogu 4.F ovoj Direktivi zamjenjuje Poglavlje B.23. Naslov Poglavlja B.23 u objašnjenju mijenja se na odgovarajući način;

                           (g)

                           Tekst u Prilogu 4.G ovoj Direktivi dodaje se.

               5.

               Četvrti stavak općeg uvoda u Dio C Priloga V. briše se.

               6.

               Tekstovi u Prilogu 5. ovoj Direktivi zamjenjuju odgovarajuće tekstove u Prilogu VI.

               7.

               Prilog IX. mijenja se u skladu s navedenim u Prilogu 6. ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. lipnja 2001. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju glavne odredbe nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva i korelacijsku tablicu između ove Direktive i usvojenih nacionalnih odredaba.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.

   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. svibnja 2000.

            Za Komisiju

         Margot WALLSTRÖM

            Članica Komisije

      (1)  Donesena nakon dvadesetsedme prilagodbe.

      (2)  SL 196, 16.8.1967., str. 1.

      (3)  SL L 199, 30.7.1999., str. 57.
   PRILOZI 1.A, 1.B, 1.C i 1.D
   Vidjeti Uredbu (EU) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 353, 31.12.2008., str. 1.) i Direktivu Komisije 2009/2/EZ (SL L 11, 16.1.2009., str. 6.).
   PRILOG 2.
   Vidjeti Direktivu Vijeća 2006/102/EZ (SL L 363, 20.12.2006., str. 241.).
   PRILOZI 3.A i 3.B
   Vidjeti Direktivu Vijeća 2006/102/EZ (SL L 363, 20.12.2006., str. 241.).
   PRILOZI 4.A, 4.B, 4.C, 4.D, 4.E, 4.F i 4.G
   Vidjeti Uredbu Vijeća (EZ) br. 440/2008 (SL L 142, 31.5.2008., str. 1) i Uredbu Komisije (EU) br. 1152/2010 (SL L 324, 9.12.2010., str. 13.).
   PRILOG 5.
   Vidjeti Direktivu Komisije 2001/59/EZ (SL L 225, 21.8.2001., str. 1) i Direktivu 2006/121/EZ Europskog parlamenta i Vijeća(SL L 396, 30.12.2006., str. 850).
   PRILOG 6.

         „PRILOG IX
         DIO A

            Odredbe koje se odnose na zatvarače sa zaštitom za djecu

         Pored odredaba članka 22. stavka 1. točke (e) ove Direktive, spremnike bilo kojeg kapaciteta koji sadrže tvari koje predstavljaju opasnost od aspiracije (Xn; R65) i razvrstane i označene u skladu sa stavkom 3.2.3. Priloga VI. ovoj Direktivi, uz izuzetak tvari stavljenih u promet u obliku aerosola ili u spremniku opremljenom dodatnim uređajem za brtvljenje raspršivača, treba opremiti zatvaračima sa zaštitom za djecu.
         1.   Ambalaža koja se može ponovno zatvoriti

         Zatvarači sa zaštitom za djecu koji se koriste na ambalaži koja se može ponovno zatvoriti moraju biti u skladu s normom ISO 8317 (izdanje od 1 srpnja 1989.) kojom se regulira ‚Ambalaža sa zaštitom za djecu - Zahtjevi i metode ispitivanja ambalaže koja se može ponovno zatvoriti’ koju je usvojila Međunarodna organizacija za norme (ISO).
         2.   Ambalaža koja se ne može ponovno zatvoriti

         Zatvarači sa zaštitom za djecu koji se koriste na ambalaži koja se ne može ponovno zatvoriti moraju biti u skladu s CEN normom EN 862 (izdanje iz ožujka 1997.) kojom se regulira ‚Ambalaža – Ambalaža sa zaštitom za djecu – Zahtjevi i postupci ispitivanja ambalaže koja se ne može ponovno zatvoriti za nefarmaceutske proizvode’ koju je usvojio Europski odbor za normizaciju (CEN).
         3.   Napomene

                     1.

                     Dokaz o sukladnosti s gornjim normama mogu potvrditi isključivo laboratoriji koji su u skladu s Europskim normama serije EN 45 000.

                     2.

                        Određeni slučajevi

                     Ako se čini očitim da je ambalaža dovoljno sigurna za djecu, budući da djeca ne mogu imati pristup sadržaju bez pomoći alata, ispitivanje se ne mora provoditi.
                     U svim drugim slučajevima i ako postoje dovoljne osnove za sumnju u sigurnost zatvarača za dijete, nacionalno nadležno tijelo od osobe odgovorne za stavljanje proizvoda u promet može tražiti da im dostavi potvrdu laboratorija, opisanu u stavku 3.1. kojom se navodi:

                                 —

                                 da je tip zatvarača takav da ga nije potrebno ispitivati prema gore navedenim ISO i CEN normama,
                                 ili

                                 —

                                 da je zatvarač ispitan i da je utvrđeno da je u skladu s gore navedenim normama.

               DIO B

            Odredbe koje se odnose na alarmne uređaje na dodir

         Tehničke specifikacije za taktilna upozorenja moraju biti u skladu s EN ISO normom 11683 (izdanje iz 1997.) kojom se regulira ‚Ambalaža - Alarmni uređaji na dodir - Zahtjevi’.”


title: Direktiva Vijeća 98/24/EZ od 7. travnja 1998. o zaštiti zdravlja i sigurnosti radnika na radu od rizika povezanih s kemijskim sredstvima (četrnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)

text:
               05/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               37

         31998L0024

               L 131/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.04.1998.

      DIREKTIVA VIJEĆA 98/24/EZ
   od 7. travnja 1998.
   o zaštiti zdravlja i sigurnosti radnika na radu od rizika povezanih s kemijskim sredstvima (četrnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 118.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1), sastavljen nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189.c Ugovora (3),

               (1)

               Budući da članak 118.a Ugovora predviđa da Vijeće pomoću direktiva usvaja minimalne uvjete za poticanje poboljšanja, posebno u radnom okruženju, radi osiguranja više razine zaštite sigurnosti i zdravlja radnika;

               (2)

               Budući da se sukladno tom članku, tim direktivama mora izbjeći nametanje administrativnih, financijskih i pravnih ograničenja koja bi otežavala osnivanje i razvoj malih i srednjih poduzeća;

               (3)

               Budući da je poboljšanje sigurnosti, higijene i zdravlja radnika na radu cilj koji ne smije biti podređen isključivo ekonomskim razlozima;

               (4)

               Budući da se poštivanjem minimalnih zahtjeva za zaštitu zdravlja i sigurnosti radnika od rizika od kemijskih sredstava nastoji osigurati ne samo zaštita zdravlja i sigurnosti svakog pojedinog radnika, već je cilj pružanje minimalne zaštite svim radnicima u Zajednici čime bi se izbjegle sve nepravilnosti u području konkurencije;

               (5)

               Budući da treba utvrditi jasno određenu razinu zaštite od rizika od kemijskih sredstava za cjelokupnu Zajednicu; budući da spomenuta razina zaštite ne mora biti određena detaljno propisanim zahtjevima već nizom općih načela koja bi državama članicama omogućila dosljednu primjenu minimuma uvjeta;

               (6)

               Budući da postoji vjerojatnost da rad s kemijskim sredstvima izlaže radnike riziku;

               (7)

               Budući da se Direktiva Vijeća 80/1107/EEZ od 27. studenoga 1980. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem kemijskim, fizikalnim i biološkim sredstvima na radu (4), Direktiva Vijeća 82/605/EEZ od 28. srpnja 1982. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izloženosti metalnom olovu i njegovim ionskim spojevima na radu (prva pojedinačna direktiva u smislu članka 8. Direktive 80/1107/EEZ) (5) i Direktiva Vijeća 88/364/EEZ od 9. lipnja 1988. o zaštiti radnika zabranom određenih posebnih sredstava i/ili određenih radnih aktivnosti (četvrta pojedinačna direktiva u smislu članka 8. Direktive 80/1107/EEZ) (6) moraju zbog dosljednosti i jasnoće kao i iz tehničkih razloga revidirati i inkorporirati u jednu direktivu o određivanju minimalnih zahtjeva za zaštitu zdravlja i sigurnosti radnika na radu koji uključuje korištenje kemijskih sredstava; budući da se spomenute direktive mogu staviti izvan snage;

               (8)

               Budući da je ova Direktiva pojedinačna u smislu članka 16. stavka 1. Direktive Vijeća 89/391//EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (7);

               (9)

               Budući da se stoga odredbe navedene Direktive u potpunosti primjenjuju na izloženost radnika kemijskim sredstvima, ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne odredbe iz ove Direktive;

               (10)

               Budući da se strože i/ili posebne odredbe koje se odnose na prijevoz opasnih kemijskih sredstava nalaze u obvezujućim međunarodnim ugovorima i sporazumima koji su sadržani u odredbama Zajednice o prijevozu opasnih roba cestom, željeznicom, vodom i zrakom;

               (11)

               Budući da je na temelju Direktive 67/548/EEZ (8) i Direktive 88/379/EEZ (9) o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na razvrstavanje, pakiranje i označivanje opasnih tvari i pripravaka, Vijeće odredilo sustav kriterija za klasifikaciju opasnih tvari i pripravaka;

               (12)

               Budući da definicija opasnog kemijskog sredstva mora uključivati svaku pojedinačnu kemijsku tvar koja udovoljava tim kriterijima, kao i svaku kemijsku tvar koja, iako ne udovoljava tim kriterijima, može zbog svojih fizikalno-kemijskih, kemijskih ili toksikoloških svojstava te načina na koji se koristi ili je prisutna na radnom mjestu predstavljati rizik za sigurnost i zdravlje radnika;

               (13)

               Budući da je u Direktivi 90/492/EEZ (10) Komisija definirala i odredila sustav specifičnih informacija o opasnim tvarima i pripravcima, u obliku sigurnosno-tehničkih listova, uglavnom namijenjenih industrijskim korisnicima kako bi im omogućile poduzimanje mjera potrebnih za osiguranje zaštite sigurnosti i zdravlja radnika; budući da se Direktivom Vijeća 92/58/EEZ od 24. lipnja 1992. o minimalnim zahtjevima za postavljanje sigurnosnih znakova i/ili znakova za zaštitu zdravlja na radu (deveta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) (11) utvrđuje sustav za označivanje spremnika i cijevi koji se koriste za opasne tvari ili pripravke na radu;

               (14)

               Budući da poslodavac mora procijeniti svaki mogući rizik za sigurnost i zdravlje radnika koji proizlazi iz prisutnosti opasnih kemijskih sredstava na radnom mjestu, s ciljem poduzimanja potrebnih preventivnih i zaštitnih mjera određenih ovom Direktivom;

               (15)

               Budući da preventivne mjere određene na temelju procjene rizika, koje je poduzeo poslodavac, moraju biti u skladu s potrebom za zaštitu javnog zdravlja i okoliša;

               (16)

               Budući da je, kako bi se dopunile informacije dostupne radnicima i time osigurala viša razina zaštite, potrebno informirati radnike i njihove predstavnike o rizicima koje kemijska sredstva mogu predstavljati za njihovu sigurnost i zdravlje, kao i o mjerama koje su potrebne kako bi se smanjili ili eliminirali ti rizici, te im također omogućiti provjeru primjene potrebnih preventivnih mjera;

               (17)

               Budući da zdravstveni nadzor radnika za koje rezultati spomenute procjene otkrivaju mogućnost rizika po zdravlje može doprinijeti preventivnim i zaštitnim mjerama koje su obveza poslodavca;

               (18)

               Budući da poslodavac mora redovito vršiti procjenu i mjerenja te biti upoznat s razvojem tehnologije s ciljem poboljšanja zaštite sigurnosti i zdravlja radnika;

               (19)

               Budući da neovisni stručnjaci moraju izvršiti procjenu najnovijih znanstvenih podataka s ciljem pomoći Komisiji u postavljanju graničnih vrijednosti profesionalne izloženosti;

               (20)

               Budući da, iako u nekim slučajevima znanstvene spoznaje ne moraju nužno omogućavati utvrđivanje razine izloženosti kemijskom sredstvu ispod koje rizik više ne postoji, smanjenje izloženosti kemijskom sredstvu smanjuje te rizike;

               (21)

               Budući da je u Direktivi 91/322/EEZ (12) i Direktivi 96/94/EZ (13) Komisija postavila indikativne granične vrijednosti kako je predviđeno Direktivom 80/1107/EEZ; budući da ranije direktive moraju biti dijelom sadašnjeg okvira;

               (22)

               Budući da Komisija mora obaviti potrebna tehnička usklađivanja ove Direktive u suradnji s Odborom osnovanim Direktivom 89/391/EEZ s ciljem pomoći Komisiji u tehničkom usklađivanju pojedinačnih direktiva donesenih u okviru spomenute direktive; budući da Komisija, nakon što prvo zatraži savjet od Savjetodavnog odbora za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu u skladu s Odlukom 74/325/EEZ (14), mora također sastaviti praktične smjernice za primjenu ove Direktive;

               (23)

               Budući da stavljanje izvan snage Direktive 80/1107/EEZ ne smije dovesti do snižavanja sadašnjih standarda zaštite radnika od kemijskih, fizikalnih i bioloških sredstava; budući da standardi koji su rezultat postojećih direktiva o biološkim sredstvima, predložene direktive o fizikalnim sredstvima, ove Direktive i svih izmjena tih tekstova moraju odražavati i barem zadržati standarde određene navedenom Direktivom;

               (24)

               Budući da je ova Direktiva praktični doprinos stvaranju socijalne dimenzije unutarnjeg tržišta,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   ODJELJAK I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Cilj i opseg
   1.   Ovom Direktivom, koja je četrnaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ, propisuju se minimalni zahtjevi zaštite radnika od rizika po njihovo zdravlje i sigurnost koji se javljaju ili bi se mogli javiti zbog djelovanja kemijskih sredstava koja su prisutna na radnom mjestu ili su rezultat svake aktivnosti koja uključuje rad sa kemijskim sredstvima.
   2.   Uvjeti ove Direktive primjenjuju se ondje gdje su prisutna ili bi mogla biti prisutna opasna kemijska sredstva, ne dovodeći u pitanje odredbe o kemijskim sredstvima za koja se primjenjuju mjere zaštite od zračenja u skladu s direktivama donesenima u okviru Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju.
   3.   Odredbe ove Direktive primjenjuju se za karcinogena sredstva na radu, ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne odredbe iz Direktive Vijeća 90/394/EEZ od 28. lipnja 1990. o zaštiti radnika od rizika zbog izloženosti karcinogenim tvarima na radu (šesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) (15).
   4.   Odredbe Direktive 89/391/EEZ u cijelosti će se primjenjivati na cijelo područje navedeno u ovom članku, ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne odredbe iz ove Direktive.
   5.   S obzirom na prijevoz opasnih kemijskih sredstava, Međunarodna organizacija za civilno zrakoplovstvo primjenjuje odredbe ove Direktive ne dovodeći u pitanje strože i/ili posebne odredbe iz Direktive 94/55/EZ (16), Direktive 96/49/EZ (17), odredaba IMDG kodeksa, IBC kodeksa i IGC kodeksa kako su definirane u članku 2. Direktive 93/75/EEZ (18), odredaba Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima i Propisa za prijevoz opasnih tvari Rajnom kako su sadržani u pravu Zajednice i u tehničkim uputama za siguran prijevoz opasnih tvari s danom stupanja na snagu ove Direktive.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive, korišteni izrazi imaju sljedeće značenje:

               (a)

               „Kemijsko sredstvo” znači bilo koji kemijski element ili spoj, samostalan ili u smjesi, u prirodnom stanju ili dobiven, uporabljen ili oslobođen, kao i oslobođen kao otpadak pri bilo kojoj djelatnosti, proizveden namjerno ili nenamjerno, stavljen na tržište ili ne;

               (b)

               „Opasno kemijsko sredstvo” znači:

                           i.

                           svako kemijsko sredstvo koja je po mjerilima za razvrstavanje opasna tvar, u skladu s mjerilima u Prilogu VI. Direktivi 67/548/EEZ, bez obzira je li riječ o tvari razvrstanoj u spomenutoj Direktivi ili ne, osim onih tvari koje odgovaraju samo mjerilima za razvrstavanje kao opasne za okoliš;

                           ii.

                           svako kemijsko sredstvo koje je po mjerilima za razvrstavanje opasan pripravak u smislu Direktive 88/379/EEZ, bez obzira je li taj pripravak razvrstan u spomenutoj Direktivi ili ne, osim onih pripravaka koji odgovaraju samo mjerilima za razvrstavanje kao opasne za okoliš;

                           iii.

                           svako kemijsko sredstvo koje može, iako po mjerilima za razvrstavanje nije opasno u skladu s i. i ii., zbog svojih fizikalno-kemijskih, kemijskih ili toksikoloških svojstava i načina na koji se koristi ili je prisutno na radnom mjestu, predstavljati rizik za sigurnost i zdravlje radnika, uključujući svako kemijsko sredstvo kojemu je u skladu s člankom 3. dodijeljena granična vrijednost profesionalne izloženosti;

               (c)

               „Rad koji uključuje korištenje kemijskih sredstava” znači svaki posao u kojem se koriste ili se namjeravaju koristiti kemijska sredstva, u različitim procesima, uključujući proizvodnju, rukovanje, skladištenje, prijevoz, odlaganje i obradu, ili koji je posljedica takvog posla;

               (d)

               „Granična vrijednost profesionalne izloženosti” znači, osim ako je drukčije određeno, vremenski proračunatu granicu prosječne koncentracije kemijskog sredstva u zraku unutar područja udisanja radnika u odnosu na određeno referentno razdoblje;

               (e)

               „Biološka granična vrijednost” znači granica koncentracije u odgovarajućem biološkom gojilištu odgovarajućeg sredstva, njegovog metabolita ili pokazatelj učinka;

               (f)

               „Zdravstveni nadzor” znači ocjena pojedinog radnika kako bi se utvrdilo njegovo zdravstveno stanje u odnosu na izloženost određenim kemijskim sredstvima na radu;

               (g)

               „Opasnost” znači ključno svojstvo kemijskog sredstva koje može uzrokovati štetu;

               (h)

               „Rizik” znači vjerojatnost štetnog djelovanja pod određenim uvjetima uporabe i/ili izloženosti.

         Članak 3.
   Granične vrijednosti profesionalne izloženosti i biološke granične vrijednosti
   1.   Komisija pomoću neovisne znanstvene procjene najnovijih dostupnih podataka procjenjuje odnos između učinaka na zdravlje opasnih kemijskih sredstava i razine profesionalne izloženosti.
   2.   Na temelju procjene opisane u stavku 1., Komisija nakon konzultacija sa Savjetodavnim odborom za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu predlaže europske ciljeve u obliku indikativnih graničnih vrijednosti profesionalne izloženosti s ciljem zaštite radnika od kemijskih rizika, koji bi trebali biti prihvaćeni na razini Zajednice.
   Te se granične vrijednosti utvrđuju ili revidiraju, uzimajući u obzir raspoloživost mjernih tehnika, u skladu s postupkom određenim člankom 17. Direktive 89/391/EEZ. Države članice obavješćuju organizacije radnika i poslodavaca o indikativnim graničnim vrijednostima profesionalne izloženosti koje su utvrđene na razini Zajednice.
   3.   Za svako kemijsko sredstvo za koje je na razini Zajednice utvrđena indikativna granična vrijednost profesionalne izloženosti, države članice utvrđuju nacionalnu graničnu vrijednost profesionalne izloženosti, uzimajući u obzir graničnu vrijednost Zajednice, te određuju njezin sadržaj u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i praksom.
   4.   Na razini Zajednice moguće je sastaviti obvezujuće granične vrijednosti profesionalne izloženosti, uz već razmotrene faktore tijekom utvrđivanja indikativnih graničnih vrijednosti profesionalne izloženosti, te one trebaju sadržavati faktore izvedivosti uz osiguravanje zdravlja radnika na radu. Te granične vrijednosti određuju se u skladu s člankom 118.a Ugovora i utvrđuju u Prilogu I. ovoj Direktivi.
   5.   Za svako kemijsko sredstvo za koje je utvrđena obvezujuća biološka granična vrijednost, države članice određuju odgovarajuću nacionalnu obvezujuću biološku graničnu vrijednost koja se temelji na, ali ne prelazi, graničnu vrijednost Zajednice.
   6.   Obvezujuće biološke granične vrijednosti mogu biti utvrđene na razini Zajednice na temelju ocjene opisane u stavku 1. i raspoloživosti mjernih tehnika te one odražavaju faktore izvedivosti uz osiguravanje zdravlja radnika na radu. Te granične vrijednosti utvrđuju se u skladu s postupkom određenim u članku 118.a Ugovora i u Prilogu II. ovoj Direktivi, zajedno s ostalim relevantnim informacijama o nadzoru zdravlja.
   7.   Za bilo koje kemijsko sredstvo za koje je utvrđena obvezujuća biološka granična vrijednost, države članice određuju odgovarajuću nacionalnu obvezujuću biološku graničnu vrijednost koja se temelji na, ali ne prelazi, graničnu vrijednost Zajednice.
   8.   Kad država članica uvede ili revidira nacionalnu graničnu vrijednost profesionalne izloženosti ili nacionalnu biološku graničnu vrijednost za kemijsko sredstvo, ona o tome i o relevantnim znanstvenim i tehničkim podacima obavješćuje Komisiju i ostale države članice. Komisija u skladu s tim poduzima odgovarajuće radnje.
   9.   Na temelju izvješća koja države članice dostavljaju u skladu s člankom 15., Komisija provodi procjenu načina na koji su države članice vodile računa o indikativnim graničnim vrijednostima Zajednice prilikom utvrđivanja odgovarajućih nacionalnih graničnih vrijednosti profesionalne izloženosti.
   10.   Standardizirane metode mjerenja i ocjene koncentracija u zraku na radnom mjestu s obzirom na granične vrijednosti profesionalne izloženosti na radu izrađuju se u skladu s člankom 12. stavkom 2.
   ODJELJAK II.

      OBVEZE POSLODAVCA

   Članak 4.
   Određivanje i ocjenjivanje rizika od opasnih kemijskih sredstava
   1.   Pri ispunjavanju obveza određenih u članku 6. stavku 3. i članku 9. stavku 1. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac mora najprije utvrditi eventualnu prisutnost opasnih kemijskih sredstava bilo koje vrste na radnom mjestu. Ako utvrdi takvu prisutnost, mora ocijeniti rizik za sigurnost i zdravlje radnika zbog prisutnosti tih kemijskih sredstava, uzimajući u obzir sljedeće:

               —

               njihova opasna svojstva,

               —

               informacije o sigurnosti i zdravlju koje osigurava dobavljač (npr. odgovarajući sigurnosni list u skladu s odredbama Direktive 67/548/EEZ ili Direktive 88/379/EEZ),

               —

               razinu, vrstu i trajanje izloženosti,

               —

               okolnosti pri radu koje uključuju takva sredstva, zajedno s njihovom količinom,

               —

               sve granične vrijednosti profesionalne izloženosti ili biološke granične vrijednosti utvrđene na državnom području dotične države članice,

               —

               učinak već poduzetih preventivnih mjera ili onih koje treba poduzeti,

               —

               kada je moguće, zaključke koji su rezultat uvedenog zdravstvenog nadzora.

         Poslodavac od dobavljača ili drugih dostupnih izvora dobiva dodatne informacije potrebne za procjenu rizika. Kada je to prikladno, te informacije sadrže posebnu ocjenu rizika za korisnike, koja se utvrđuje na temelju zakonodavstva Zajednice o kemijskim sredstvima.
   2.   Poslodavac mora imati procjenu rizika u skladu s člankom 9. Direktive 89/391/EEZ, te utvrditi mjere poduzete u skladu s člancima 5. i 6. ove Direktive. Procjena rizika se dokumentira u odgovarajućem obliku u skladu s nacionalnim pravom i praksom, a može uključivati prosudbu poslodavca prema kojoj priroda i opseg rizika povezanih s kemijskim sredstvima čine daljnju detaljnu procjenu rizika nepotrebnom. Procjena rizika se nadopunjuje, posebno prilikom značajnih promjena zbog kojih bi procjena mogla zastarjeti, ili kada tako zahtijevaju rezultati zdravstvenog nadzora.
   3.   Određene aktivnosti u trgovačkim društvima, kao što je održavanje, za koje je moguće predvidjeti postojanje izloženosti rizicima, ili aktivnosti koje iz drugih razloga mogu dovesti do štetnih učinaka po sigurnost i zdravlje, čak i nakon poduzimanja svih tehničkih mjera, bit će uključene u procjenu rizika.
   4.   U djelatnostima koje uključuju izloženost više opasnih kemijskih sredstava, rizik se procjenjuje na temelju rizika koji predstavlja kombinacija svih prisutnih kemijskih sredstava.
   5.   U slučaju započinjanja nove djelatnosti koja obuhvaća opasna kemijska sredstva, s radom se može početi tek nakon procjene rizika ove djelatnosti i provedbe utvrđenih preventivnih mjera.
   6.   U skladu s člankom 12. stavkom 2. potrebno je izraditi praktične smjernice za utvrđivanje i procjenu rizika, njihovu reviziju i, ako je potrebno, njihovo prilagođavanje.
   Članak 5.
   Opća načela za sprečavanje rizika zbog izloženosti opasnim kemijskim sredstvima i primjena ove Direktive s obzirom na procjenu rizika
   1.   Pri izvršavanju obveza radi osiguranja zdravlja i sigurnosti radnika pri bilo kojoj djelatnosti koja uključuje opasna kemijska sredstva, poslodavac poduzima potrebne preventivne mjere utvrđene u članku 6. stavcima 1. i 2. Direktive 89/391/EEZ te uključuje mjere određene ovom Direktivom.
   2.   Rizici za zdravlje i sigurnost radnika na radu koji uključuju opasna kemijska sredstva otklanjaju se odnosno smanjuju na minimum na sljedeće načine:

               —

               planiranjem i organizacijom sustava rada na radnom mjestu,

               —

               primjerenom opremom za rad s kemijskim sredstvima i postupcima održavanja koji jamče zdravlje i sigurnost radnika na radu,

               —

               smanjenjem na minimum broja radnika koji su izloženi ili koji bi mogli biti izloženi

               —

               smanjenjem na minimum trajanja i intenziteta izloženosti,

               —

               primjerenim higijenskim mjerama,

               —

               smanjenjem na minimum količine kemijskih sredstava na radnom mjestu potrebnih za dotičnu vrstu posla,

               —

               odgovarajućim radnim postupcima uključujući postupke za sigurno rukovanje, skladištenje i prijevoz unutar radnog mjesta opasnih kemijskih sredstava i otpadaka, koji sadrže takva kemijska sredstva.

         Praktične smjernice za preventivne mjere za nadzor rizika izrađuju se u skladu s člankom 12. stavkom 2.
   3.   Ako rezultati procjene navedene iz članka 4. stavka 1. ukažu na rizik za sigurnost i zdravlje radnika, primjenjuju se posebne sigurnosne i preventivne mjere te mjere za praćenje utvrđene u člancima 6., 7. i 10.
   4.   Ako rezultati procjene rizika iz članka 4. stavka 1. pokažu da zbog količine opasnog kemijskog sredstva na radnom mjestu postoji samo neznatan rizik za sigurnost i zdravlje radnika i da su mjere iz stavaka 1. i 2. ovog članka dovoljne za smanjenje rizika, ne primjenjuju se odredbe članaka 6., 7. i 10.
   Članak 6.
   Posebne sigurnosne i preventivne mjere
   1.   Poslodavac osigurava da je rizik od kemijskog sredstva opasnog za sigurnost i zdravlje radnika na radu otklonjen odnosno smanjen na minimum.
   2.   Pri primjeni stavka 1. prednost ima zamjena kemijskog sredstva, čime poslodavac izbjegava uporabu opasnog kemijskog sredstva zamjenjujući ga kemijskim sredstvom ili procesom koji nije opasan ili je manje opasan za sigurnost i zdravlje radnika pod uvjetima u kojima se koristi, ovisno o slučaju.
   Kada vrsta djelatnosti ne dozvoljava uklanjanje rizika zamjenom, s obzirom na djelatnost i procjenu rizika navedenu u članku 4., poslodavac osigurava smanjivanje rizika na minimum primjenom sigurnosnih i preventivnih mjera koje odgovaraju procjeni rizika u skladu s člankom 4. Te mjere po prioritetnom redu uključuju:

               (a)

               planiranje odgovarajućih radnih procesa i tehničkih regulacijskih naprava te uporabu odgovarajuće opreme i materijala da se izbjegne ili svede na minimum oslobađanje opasnih kemijskih sredstava koje mogu predstavljati rizik za sigurnost i zdravlje radnika na radnom mjestu;

               (b)

               primjenu skupnih sigurnosnih mjera na izvoru rizika, kao što su primjereno prozračivanje i primjerene organizacijske mjere;

               (c)

               kada se izloženost ne može spriječiti drugim sredstvima, koriste se individualne sigurnosne mjere te osobna zaštitna oprema.

         Praktične smjernice sigurnosnih i preventivnih mjera za nadziranje rizika izrađuju se u skladu s člankom 12. stavkom 2.
   3.   Mjere iz stavka 2. ovog članka popraćene su zdravstvenim nadzorom u skladu s člankom 10., ako je to potrebno s obzirom na prirodu rizika.
   4.   Osim ako poslodavac drugim sredstvima vrednovanja jasno ne dokaže da je u skladu sa stavkom 2. bila postignuta odgovarajuća prevencija i zaštita, on mora redovito i u svakoj promjeni uvjeta koji bi mogli utjecati na izloženost radnika kemijskim sredstvima, provoditi potrebna mjerenja kemijskih sredstava koja bi mogla biti opasna za zdravlje radnika na radnom mjestu, posebno u odnosu na granične vrijednosti profesionalne izloženosti.
   5.   Poslodavac uzima u obzir rezultate postupaka navedenih u stavku 4. ovog članka pri provedbi obveza koje su određene u ili su posljedica članka 4.
   Kadgod je prekoračena propisana granična vrijednost profesionalne izloženosti, koja je na snazi na državnom području države članice, poslodavac odmah poduzima mjere, tako da pri izvođenju preventivnih i sigurnosnih mjera vodi računa o poduzimanju mjera po prioritetu granične vrijednosti.
   6.   Na temelju cjelokupne ocjene i općih načela za sprečavanje rizika iz članaka 4. i 5., poslodavac poduzima tehničke i/ili organizacijske mjere primjerene vrsti postupka, uključujući skladištenje, postupanje i odvajanje nekompatibilnih kemijskih sredstava, kako bi radnike zaštitio od opasnosti koje su posljedica fizikalno-kemijskih karakteristika kemijskih sredstava. Posebno poduzima mjere po navedenim prioritetima, kako bi se:

               (a)

               spriječila prisutnost opasnih koncentracija zapaljivih tvari ili opasne količine kemijski nestabilnih tvari na radnom mjestu ili, kada vrsta posla to ne dopušta;

               (b)

               izbjegli izvori paljenja koji bi mogli prouzročiti požar i eksploziju, ili nepovoljni uvjeti koji bi mogli imati štetne fizikalne učinke na kemijski nestabilne tvari ili smjese tvari i

               (c)

               ublažili štetni učinci na zdravlje i sigurnost radnika u slučaju požara ili eksplozije zbog paljenja upaljivih tvari ili štetnih fizikalnih učinaka koji su posljedica kemijski nestabilnih tvari ili smjese tvari.

         Radna oprema i sigurnosni sustavi koje poslodavac osigurava s ciljem zaštite radnika moraju biti u skladu s odgovarajućim odredbama Zajednice o projektiranju, proizvodnji i nabavi istih, vodeći računa o zdravlju i sigurnosti. Tehničke i/ili organizacijske mjere koje poduzima poslodavac uzimaju u obzir i u skladu su s kategorizacijom opreme prema skupinama u Prilogu I. Direktivi 94/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. ožujka 1994. o usklađivanju zakonodavstava država članica o opremi i zaštitnim sustavima namijenjenim za uporabu u potencijalno eksplozivnim atmosferama (19).
   Poslodavac poduzima mjere za odgovarajući nadzor pogona, opreme i strojeva ili nabavu opreme za sprečavanje eksplozija ili za odušavanje prilikom eksplozije.
   Članak 7.
   Postupanje u slučaju nesreća, incidenata i u žurnim slučajevima
   1.   Ne dovodeći u pitanje obveze određene u članku 8. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac mora, kako bi zaštitio sigurnost i zdravlje radnika u slučaju nesreće, incidenta ili u žurnim slučajevima zbog opasnih kemijskih sredstava na radnom mjestu, utvrditi postupke (akcijske planove) koje je moguće primijeniti u slučaju svakog takvog događaja, uz primjenu odgovarajućih mjera. Takvo postupanje obuhvaća sve odgovarajuće sigurnosne vježbe koje se moraju redovito izvoditi te osiguranje odgovarajućih objekata za prvu pomoć.
   2.   Ako dođe do događaja navedenog u stavku 1., poslodavac odmah poduzima mjere kako bi ublažio njegove učinke i o njemu obavješćuje radnike zahvaćene događajem.
   Za ponovnu uspostavu normalnog stanja:

               —

               poslodavac provodi primjerene mjere za što bržu sanaciju stanja,

               —

               samo radnici bez kojih se ne mogu obavljati popravci i drugi potrebni poslovi smiju raditi na pogođenom području.

         3.   Radnicima kojima je dozvoljen rad na pogođenom području mora biti osigurana odgovarajuća zaštitna odjeća, posebna sigurnosna i druga oprema koju moraju koristiti dok postoji takvo stanje; to stanje nije trajno.
   Nezaštićenim osobama nije dozvoljeno zadržavanje na pogođenom području.
   4.   Ne dovodeći u pitanje članak 8. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac je dužan poduzeti mjere za upozorenje i komunikaciju u slučaju povećanog rizika za sigurnost i zdravlje, kako bi se omogućio odgovarajući odaziv i hitna provedba pomoći, evakuacije i spašavanja u slučaju potrebe.
   5.   Poslodavac mora osigurati dostupnost informacija o postupanju u slučaju nužde u vezi s opasnim kemijskim sredstvima. Tim informacijama moraju imati pristup odgovarajuće unutarnje i vanjske službe koje djeluju u slučaju nesreće i u hitnim slučajevima. Te informacije sadrže:

               —

               prethodnu obavijest o relevantnim opasnostima na radu, mjere za utvrđivanje opasnosti, sigurnosne mjere i postupke, tako da službe za hitno postupanje mogu pripremiti svoje vlastite postupke za odaziv i sigurnosne mjere, i

               —

               sve raspoložive informacije o specifičnoj opasnosti koja se pojavljuje ili bi se mogla pojaviti u vrijeme nesreće ili hitnog slučaja, uključujući informacije o postupcima propisanim u skladu s ovim člankom.

         Članak 8.
   Obavještavanje i osposobljavanje radnika
   1.   Ne dovodeći u pitanje članke 10. i 12. Direktive 89/391/EEZ, poslodavac osigurava da su radnici i/ili njihovi povjerenici za zaštitu na radu:

               —

               upoznati s podacima dobivenim na temelju članka 4. ove Direktive, te dodatno obaviješteni kada veće promjene na radnom mjestu prouzroče promjene u tim podacima,

               —

               obaviješteni o opasnim kemijskim sredstvima prisutnim na radnom mjestu s obzirom na vrstu tih sredstava, rizik za sigurnost i zdravlje, odgovarajuće granične vrijednosti profesionalne izloženosti i o drugim zakonskim odredbama,

               —

               osposobljeni i obaviješteni o odgovarajućim sigurnosnim mjerama koje je potrebno poduzeti s ciljem vlastite zaštite i zaštite drugih radnika na radnom mjestu,

               —

               obaviješteni o pristupu svim sigurnosnim listovima koje je osigurao dobavljač u skladu s člankom 10. Direktive 88/379/EEZ i člankom 27. Direktive 92/32/EEZ (20);

         i tako da se ti podaci:

               —

               osiguraju tako da odgovaraju rezultatu procjene rizika u skladu s člankom 4. ove Direktive. To se može različito provoditi, od usmene komunikacije do individualne obuke i osposobljavanja uz potporu pisanog materijala, ovisno o vrsti i stupnju rizika koji proizlazi iz procjene nastale na temelju procjene iz navedenog članka,

               —

               da su najnovijeg datuma s ciljem praćenja promjena okolnosti.

         2.   U slučajevima kada posude i cijevi koji se upotrebljavaju za opasna kemijska sredstva na radu nisu označene u skladu s odgovarajućim zakonodavstvom Zajednice o označivanju kemijskih sredstava i sigurnosnim znakovima na radnom mjestu, poslodavac mora osigurati, ne dovodeći u pitanje odstupanja u navedenom zakonodavstvu, da je moguće jasno utvrditi sadržaj posuda i cijevi, vrstu sadržaja te s njim povezane opasnosti.
   3.   Države članice mogu poduzeti mjere kojima se jamči da će proizvođač ili dobavljač poslodavcu na njegov zahtjev omogućiti pristup svim informacijama o opasnim kemijskim sredstvima, s ciljem primjene članka 4. stavka 1. ove Direktive, sve dok Direktive 67/548/EEZ i 88/379/EEZ ne uključe u svoj sadržaj obvezu dostavljanja ovih informacija.
   ODJELJAK III.

      OSTALE ODREDBE

   Članak 9.
   Zabrane
   1.   Kako bi se spriječilo izlaganje radnika riziku po zdravlje zbog određenih kemijskih sredstava i/ili djelatnosti koje uključuju kemijska sredstva, zabranjuje se proizvodnja, izrada ili uporaba na radu kemijskih sredstava i djelatnosti navedenih u Prilogu III. u opsegu koji je u njemu utvrđen.
   2.   Države članice mogu dozvoliti odstupanja od zahtjeva stavka 1. u sljedećim slučajevima:

               —

               isključivo u svrhu znanstvenog istraživanja i ispitivanja, uključujući analizu,

               —

               za djelatnosti čija je svrha odstranjivanje kemijskih sredstava kao sporednih ili otpadnih proizvoda,

               —

               za proizvodnju kemijskih sredstava navedenih u stavku 1. namijenjenih uporabi kao međuproizvodi, kao i za samu takvu uporabu.

         Potrebno je spriječiti izlaganje radnika kemijskim sredstvima iz stavka 1., tako da se proizvodnja i što brža uporaba tih kemijskih sredstava kao poluproizvoda odvija u jedinstvenom zatvorenom sustavu iz kojega se gore navedena kemijska sredstva mogu osloboditi samo koliko je nužno za nadziranje procesa ili servisiranje sustava.
   Države članice mogu odrediti sustave pojedinačnih ovlaštenja.
   3.   Kad je dozvoljeno odstupanje u skladu sa stavkom 2., nadležno tijelo inspekcije zatražit će od poslodavca da dostavi sljedeće podatke:

               —

               razlog zbog kojeg se zahtijeva odstupanje,

               —

               količinu kemijskog sredstva koje se koristi godišnje,

               —

               uključene djelatnosti i/ili reakcije ili procese,

               —

               broj radnika koji bi mogao biti uključen,

               —

               predviđene sigurnosne mjere za zaštitu sigurnosti i zdravlja dotičnih radnika,

               —

               tehničke i organizacijske mjere poduzete za sprečavanje izloženosti radnika.

         4.   Vijeće u skladu s postupkom određenim u članku 118.a Ugovora može izmijeniti listu zabrana iz stavka 1. ovog članka kako bi se uključila dodatna kemijska sredstva ili djelatnosti.
   Članak 10.
   Zdravstveni nadzor
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 14. Direktive 89/391/EEZ, države članice pripremaju planove za odgovarajući zdravstveni nadzor radnika kod kojih rezultati procjene iz članka 4. ove Direktive ukazuju na rizik po zdravlje. Te planove, uključujući zahtjeve za vođenje evidencije o zdravstvenom stanju i stupnju izloženosti te njezinom dostupnošću, potrebno je uvesti u skladu s nacionalnim pravom i praksom.
   Zdravstveni nadzor, čiji se rezultati uzimaju u obzir prilikom provođenja preventivnih mjera na određenom radnom mjestu, je odgovarajući ako:

               —

               izloženost radnika opasnom kemijskom sredstvu je takva da se njoj može pripisati neka prepoznatljiva bolest ili štetni utjecaj na zdravlje,

               —

               postoji vjerojatnost da se bolest ili učinak pojavi pod posebnim uvjetima rada, i

               —

               tehnika provjere predstavlja mali rizik za radnike.

         Osim toga, moraju postojati važeće tehnike za otkrivanje znakova bolesti ili neželjenih učinaka.
   Gdje je uvedena obvezujuća biološka granična vrijednost kako je navedeno u Prilogu II., obvezan je zdravstveni nadzor pri radu s predmetnim opasnim kemijskim sredstvom, u skladu s postupcima iz tog priloga. Radnici će biti obaviješteni o ovom uvjetu prije nego li su određeni za zadatke koji uključuju rizik zbog izlaganja navedenom opasnom kemijskom sredstvu.
   2.   Države članice osiguravaju da poslodavac za svakog radnika koji je podvrgnut zdravstvenom nadzoru u skladu sa zahtjevima iz stavka 1. vodi i dopunjava evidencije o zdravstvenom stanju i izloženosti kemijskim sredstvima.
   3.   Evidencije o zdravstvenom stanju i izloženosti moraju sadržavati sažetak rezultata provedenog zdravstvenog nadzora i sve podatke značajne za izloženost pojedinca. Biološko praćenje i s tim povezani zahtjevi mogu biti dio zdravstvenog nadzora.
   Evidencije o zdravstvenom stanju i izloženosti čuvaju se u obliku koji omogućuje kasniji uvid, vodeći računa o njihovoj tajnosti.
   Preslike odgovarajućih evidencija se na zahtjev dostavljaju nadležnom tijelu inspekcije. Svaki pojedini radnik može na svoj zahtjev zatražiti pristup svojoj evidenciji o zdravstvenom stanju i izloženosti.
   U slučaju prestanka djelatnosti poduzeća, evidencije o zdravstvenom stanju i izloženosti stavljaju se na raspolaganje nadležnom tijelu inspekcije.
   4.   Kada se zdravstvenim nadzorom:

               —

               utvrdi bolest radnika ili štetni učinak na zdravlje koje liječnik ili specijalist medicine rada smatra posljedicom izloženosti opasnom kemijskom sredstvu na radu, ili

               —

               utvrdi da je obvezujuća biološka granična vrijednost prekoračena,

         liječnik ili neka druga odgovarajuće kvalificirana osoba obavještava radnika o rezultatu koji se odnosi na njega osobno, uključujući informacije i savjete za sve vrste zdravstvenog nadzora koje radnik mora obaviti po prestanku izloženosti, i
   poslodavac:

               —

               provjerava procjenu rizika provedenu u skladu s člankom 4. stavkom 1.,

               —

               provjerava mjere predviđene za uklanjanje ili smanjenja rizika u skladu s člancima 5. i 6.,

               —

               vodi računa o savjetima specijalista medicine rada ili druge odgovarajuće kvalificirane osobe ili nadležnog tijela inspekcije pri provedbi svih mjera potrebnih za otklanjanje ili smanjenje rizika u skladu s člankom 6., uključujući mogućnost preraspodjele radnika na drugo radno mjesto gdje ne postoji rizik od daljnje izloženosti, i

               —

               organizira stalni zdravstveni nadzor i liječničke preglede svih radnika izloženih na sličan način. U takvim slučajevima nadležni liječnik ili specijalist medicine rada ili nadležno tijelo inspekcije može predložiti liječnički pregled za izloženu osobu.

         Članak 11.
   Savjetovanje i suradnja s radnicima
   Savjetovanje i suradnja s radnicima i/ili njihovim povjerenicima za zaštitu na radu o pitanjima koje obuhvaća ova Direktiva uključujući i njezine priloge, obavlja se u skladu s člankom 11. Direktive 89/391/EEZ.
   Članak 12.
   Prilagodbe priloga, priprema i usvajanje tehničkih smjernica
   1.   Prilagodbe priloga isključivo su tehničke prirode u skladu s:

               —

               donošenjem direktiva u području tehničkog usklađivanja i standardizacije koje se odnose na kemijska sredstva, i/ili

               —

               tehničkim napretkom, promjenama međunarodnih standarda ili specifikacija i novim saznanjima koja se odnose na kemijska sredstva,

         usvajaju se u skladu s postupkom određenim u članku 17. Direktive 89/391/EEZ.
   2.   Komisija sastavlja praktične neobvezujuće smjernice. Te se smjernice odnose na teme iz članaka 3., 4., 5. i 6. i Priloga II., odjeljak 1.
   Komisija prvo konzultira Savjetodavni odbor za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu u skladu s Odlukom 74/325/EEZ.
   U kontekstu primjene ove Direktive, države članice što je više moguće vode računa o ovim smjernicama u sastavljanju nacionalnih politika za zaštitu zdravlja i sigurnosti radnika.
   Članak 13.
   Stavljanje izvan snage i izmjena ranijih direktiva
   1.   Direktive 80/1107/EEZ, 82/605/EEZ i 88/364/EEZ stavljaju se izvan snage na datum iz članka 14. stavka 1.
   2.   Direktiva Vijeća 83/477/EEZ od 19. rujna 1983. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem azbestu na radu (druga pojedinačna direktiva u smislu članka 8. Direktive 80/1107/EEZ) (21), mijenja se kako slijedi:

               (a)

               u prvoj rečenici članka 1. stavka 1., brišu se sljedeće riječi:
               „koja je druga pojedinačna direktiva u smislu članka 8. Direktive 80/1107/EEZ”;

               (b)

               Članak 9. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Izmjene potrebne za prilagođavanje priloga ovoj Direktivi tehničkom napretku donose se u skladu s postupkom određenim u članku 17. Direktive Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (22).

               (c)

               u drugom podstavku članka 15. stavka 1. riječi „u skladu s postupkom određenim u članku 10. Direktive 80/1107/EEZ” zamjenjuju se s
               „u skladu s postupkom određenim u članku 17. Direktive 89/391/EEZ”.

         3.   Direktiva Vijeća 86/188/EEZ od 12. svibnja 1986. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izloženosti buci na radu (23) mijenja se kako slijedi:

               (a)

               u članku 1. stavku 1., brišu se sljedeće riječi:
               „koja je treća pojedinačna direktiva u smislu Direktive 80/1107/EEZ”;

               (b)

               u članku 12. stavku 2., drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Prilozi I. i II. prilagođavaju se tehničkom napretku u skladu s postupkom određenim u članku 17. Direktive Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (24).

         4.   Svako drugo upućivanje u Direktivi 83/477/EEZ i Direktivi 86/188/EEZ na Direktivu 80/1107/EEZ zastarjelo je od datuma stavljanja izvan snage navedene Direktive.
   5.   Direktive 91/322/EEZ i 96/94/EZ ostaju na snazi.
   POGLAVLJE IV

      Završne odredbe

   Članak 14.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije od 5. svibnja 2001. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove odredaba nacionalnog prava koje su već donijele ili koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 15.
   Države članice svakih pet godina izvješćuju Komisiju o praktičnoj provedbi ove Direktive, navodeći stajališta poslodavaca i radnika.
   Komisija o tome obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Gospodarski i socijalni odbor.
   Članak 16.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 17.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 7. travnja 1998.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. BLUNKETT

      (1)  SL C 165, 16.6.1993., str. 4.

      (2)  SL C 34, 2.2.1994., str. 42.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 20. travnja 1994. (SL C 128, 9.5.1994., str. 167.), Zajedničko stajalište Vijeća od 7. listopada 1997. (SL C 375, 10.12.1997., str. 2.) i Odluka Europskog parlamenta od 17. veljače 1998. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  SL L 327, 3.12.1980., str. 8. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 88/642/EEZ (SL L 356, 24.12.1988., str. 74.).

      (5)  SL L 247, 23.8.1982., str. 12.

      (6)  SL L 247, 23.8.1982., str. 12.

      (7)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.

      (8)  SL 196, 16.8.1967., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 96/56/EZ (SL L 236, 18.9.1996., str. 35.).

      (9)  SL L 187, 16.7.1988., str. 14. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 96/65/EZ (SL L 265, 18.10.1996., str. 15.).

      (10)  SL L 275, 5.10.1990., str. 35.

      (11)  SL L 245, 26.8.1992., str. 23.

      (12)  SL L 177, 5.7.1991., str. 22.

      (13)  SL L 338, 28.12.1996., str. 86.

      (14)  SL L 185, 9.7.1974., str. 15. Odluka kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.

      (15)  SL L 196, 26.7.1990., str. 1.

      (16)  Direktiva Vijeća 94/55/EZ od 21. studenoga 1994. o usklađivanju zakonodavstva država članica u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu (SL L 319, 12.12.1994., str. 7.). Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 96/86/EZ (SL L 335, 24.12.1996., str. 43.).

      (17)  Direktiva Vijeća 96/49/EZ od 23. srpnja 1996. o usklađivanju zakonodavstva država članica u vezi s prijevozom opasnih tvari željeznicom (SL L 235, 17.9.1996., str. 25.). Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 96/87/EZ (SL L 335, 24.12.1996., str. 45.).

      (18)  Direktiva Vijeća 93/75/EEZ od 13. rujna 1993. o minimalnim zahtjevima za brodove koji uplovljavaju u luke Zajednice ili ih napuštaju i prevoze opasne ili onečišćujuće tvari (SL L 247, 5.10.1993., str. 19.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/34/EZ (SL L 158, 17.6.1997., str. 40.).

      (19)  SL L 100, 19.4.1994., str. 1.

      (20)  SL L 154, 5.6.1992., str. 1.

      (21)  SL L 263, 24.9.1983., str. 25. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 91/382/EEZ (SL L 206, 29.7.1991., str. 16.).

      (22)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.”;

      (23)  SL L 137, 24.5.1986., str. 28.

      (24)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.”
   PRILOG I.
   POPIS OBVEZUJUĆIH GRANIČNIH VRIJEDNOSTI PROFESIONALNE IZLOŽENOSTI

               Naziv sredstva

               EINECS br. (1)

               CAS br. (2)

               Granična vrijednost profesionalne izloženosti u trajanju od 8 h (3)

               Granična vrijednost kratkotrajne profesionalne
               izloženosti (6)

               mg/m3
                   (4)

               ppm (5)

               mg/m3

               ppm

               Anorgansko olovo i njegovi spojevi

               0,15

      (1)  EINECS: Europski popis postojećih trgovačkih kemijskih tvari.

      (2)  CAS: Chemical Abstract Service (Međunarodni popis kemijskih tvari).

      (3)  Izmjerena ili izračunana s obzirom na referentno razdoblje od osam sati, vremenski ponderirani prosjek.

      (4)  mg/m3 = miligrami po kubičnom metru zraka pri 20 °C i 101,3 kPa.

      (5)  ppm = dijelova na milijun volumnih dijelova u zraku (ml/m3).

      (6)  Granična vrijednost iznad koje ne bi smjelo biti izlaganja i koja se odnosi na razdoblje od 15 minuta osim ako je drukčije određeno.
   PRILOG II.
   OBVEZUJUĆE BIOLOŠKE GRANIČNE VRIJEDNOSTI I MJERE ZDRAVSTVENOG NADZORA
   1.   Olovo i njegovi ionski spojevi

   1.1.   Biološko praćenje mora uključivati mjerenje razine olova u krvi (PbB) uporabom apsorpcijske spektrometrije ili metode koja daje jednakovrijedne rezultate. Obvezujuća biološka granična vrijednost je:
   70 μg Pb/100 ml krvi
   1.2   Zdravstveni nadzor se provodi ako je:

               —

               izloženost koncentraciji olova u zraku veća od 0,075 mg/m3, izračunano kao vremenski proračunati prosjek u 40 sati tjedno, ili

               —

               razina olova u krvi izmjerena kod pojedinih radnika veća od 40 μg Pb/100 ml krvi.

         1.3   Praktične smjernice za biološko praćenje i zdravstveni nadzor treba izraditi u skladu s člankom 12. stavkom 2. One moraju uključivati preporuke za biološke pokazatelje (npr. ALAU, ZPP, ALAD) i strategije za biološko praćenje.
   PRILOG III.
   ZABRANE
   Zabranjena je proizvodnja, izrada ili uporaba kemijskih sredstava na radu i djelatnosti koje uključuju dolje navedena kemijska sredstva. Zabrana se ne primjenjuje ako je kemijsko sredstvo sastavni dio drugog kemijskog sredstva ili otpadaka, pod uvjetom da je njegova pojedinačna koncentracija niža od određene granične vrijednosti.
   (a)   Kemijska sredstva

               EINECS br. (1)

               CAS br. (2)

               Naziv sredstva

               Granična koncentracija za izuzimanje

               202–080–4

               91–59–8

               2-naftilamin i njegove soli

               0,1 % w/w

               202–177–1

               92–67–1

               4-aminodifenil i njegove soli

               0,1 % w/w

               202–199–1

               92–87–5

               benzidin i njegove soli

               0,1 % w/w

               202–204–7

               92–93–3

               4-nitrodifenil

               0,1 % w/w

         (b)   Radne aktivnosti

   Nijedna.

      (1)  EINECS: Europski popis postojećih trgovačkih kemijskih tvari.

      (2)  CAS: Chemical Abstract Service (Međunarodni popis kemijskih tvari).