title: Direktiva 2012/28/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o određenim dozvoljenim korištenjima djela siročadi  Tekst značajan za EGP

text:
               17/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               253

         32012L0028

               L 299/5

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.10.2012.

      DIREKTIVA 2012/28/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 25. listopada 2012.
   o određenim dozvoljenim korištenjima djela siročadi
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1. te članke 62. i 114.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Javnosti dostupne knjižnice, obrazovne institucije i muzeji kao i arhivi, institucije za filmsku ili audio baštinu te javne organizacije za radiodifuziju osnovane u državama članicama provode sveobuhvatnu digitalizaciju svojih zbirki i arhiva s ciljem stvaranja europskih digitalnih knjižnica. Doprinose očuvanju i širenju europske kulturne baštine, što je također značajno za stvaranje europskih digitalnih knjižnica kao što je Europeana. Tehnologije za opsežnu digitalizaciju tiskane građe te pretraživanje i indeksiranje povećavaju pretraživačku vrijednost zbirki knjižnica. Stvaranje velikih internetskih knjižnica olakšava korištenje elektroničkih alata za pretragu i otkrivanje koji otvaraju nove izvore otkrivanja istraživačima i znanstvenicima koji bi se inače morali zadovoljiti tradicionalnijim i analognim metodama pretrage.

               (2)

               Potreba promicanja slobodnog kretanja znanja i inovacija na unutarnjem tržištu važna je sastavnica strategije Europa 2020. kako je utvrđena u komunikaciji Komisije pod naslovom „Europa 2020.: strategija za pametan, održiv i uključiv rast”, koja kao jednu od vodećih inicijativa uključuje razvoj Digitalnog plana za Europu.

               (3)

               Uspostavljanje pravnog okvira koji će olakšati digitalizaciju i širenje djela i druge građe zaštićene autorskim pravom ili srodnim pravima za koju se ne može utvrditi nositelj prava ili se nositelj prava, čak i ako je utvrđen, ne može pronaći – takozvanih djela siročadi – ključna je aktivnost Digitalnog plana za Europu, kako je utvrđen u komunikaciji Komisije pod naslovom „Digitalni plan za Europu”. Ova Direktiva obuhvaća specifičnu problematiku pravnog utvrđivanja statusa djela siročeta i njegovih posljedica u pogledu dozvoljenih korisnika i dozvoljenih korištenje djela ili fonograma koje se smatra djelom siročetom.

               (4)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje specifična rješenja država članica za rješavanje širih pitanja opsežne digitalizacije, kao u slučaju takozvanih nedostupnih djela. Takva rješenja uzimaju u obzir posebnosti različitih vrsta sadržaja i različitih korisnika te se temelje na suglasnosti odgovarajućih zainteresiranih strana. Taj je pristup primijenjen i u memorandumu o suglasnosti u pogledu ključnih načela digitalizacije i osiguravanja raspoloživosti nedostupnih djela koji su 20. rujna 2011., u prisustvu Komisije, potpisali predstavnici europskih knjižnica, autora, izdavača i udruženja za kolektivno ostvarivanje prava. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje taj memorandum o suglasnosti kojim se od država članica i Komisije traži da osiguraju da se u dobrovoljnim sporazumima između korisnika, nositelja prava i organizacija za kolektivno ostvarivanje prava odrazi nužna pravna sigurnost na nacionalnoj i prekograničnoj razini.

               (5)

               Autorsko pravo čini gospodarsku osnovu stvaralačke industrije budući da potiče inovacije, stvaralaštvo, ulaganja i produkciju. Opsežna digitalizacija i širenje djela stoga predstavljaju sredstvo zaštite kulturne baštine Europe. Autorsko pravo predstavlja važan alat u osiguravanju da stvaralački sektor bude nagrađen za svoj rad.

               (6)

               Zbog isključivih prava nositelja prava u pogledu reprodukcije njihovih djela i druge zaštićene građe te njihovog stavljanja na raspolaganje javnosti, kako su usklađena Direktivom 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskih i srodnih prava u informacijskom društvu (3), za digitalizaciju i stavljanje na raspolaganje javnosti nekog djela ili druge zaštićene građe nužna je prethodna suglasnost nositelja prava.

               (7)

               U slučaju djela siročadi nije moguće ishoditi takvu prethodnu suglasnost za postupke reprodukcije ili stavljanja na raspolaganje javnosti.

               (8)

               Različiti pristupi država članica priznavanju statusa djela siročeta mogu predstavljati zapreke funkcioniranju unutarnjeg tržišta te korištenju djela siročadi i prekograničnom pristupu tim djelima. Takvi različiti pristupi osim toga mogu dovesti do ograničenja slobodnog kretanja robe i usluga koji uključuju kulturne sadržaje. Stoga je primjereno osigurati uzajamno priznavanje tog statusa, jer će se na taj način omogućiti pristup djelima siročadi u svim državama članicama.

               (9)

               Zajednički pristup utvrđivanju statusa djela siročeta te dozvoljenih korištenja djela siročadi posebno je potreban kako bi se zajamčila pravna sigurnost na unutarnjem tržištu u pogledu korištenja djela siročadi u javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i u arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju.

               (10)

               Kinematografska ili audiovizualna djela i fonogrami, koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju ili su ih te organizacije proizvele, uključuju i djela siročad. Uzimajući u obzir poseban položaj javnih organizacija za radiodifuziju kao producenata fonograma i audiovizualnih materijala te potrebu donošenja mjera za ograničavanje pojave djela siročadi u budućnosti, primjereno je odrediti i datum prestanka primjene ovo Direktive na djela i fonograme u arhivima organizacija za radiodifuziju.

               (11)

               Za potrebe ove Direktive trebalo bi se smatrati da kinematografska ili audiovizualna djela i fonogrami, koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju i koje su te organizacije proizvele, uključuju kinematografska i audiovizualna djela i fonograme koje su te organizacije naručile za isključivo korištenje od strane tih organizacija ili drugih javnih organizacija za radiodifuziju u koprodukciji. Kinematografska i audiovizualna djela i fonogrami koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju, a koje te organizacije nisu proizvele ili naručile, nego im je na temelju ugovora o licenciji dozvoljeno njihovo korištenje, ne bi trebali biti obuhvaćeni područjem primjene ove Direktive.

               (12)

               Iz razloga međunarodne kurtoazije ova bi se Direktiva trebala primjenjivati samo na djela i fonograme koji su prvotno objavljeni na području države članice ili, u slučaju da nisu objavljeni, prvotno emitirani na području države članice ili, u slučaju da nisu objavljeni ni emitirani, stavljeni na raspolaganje javnosti od strane korisnika ove Direktive uz suglasnost nositelja prava. U potonjem slučaju, ova bi se Direktiva trebala primjenjivati samo pod uvjetom da se opravdano može smatrati da se nositelji prava ne bi protivili korištenjima koja su dozvoljena ovom Direktivom.

               (13)

               Prije nego što se djelo ili fonogram može smatrati djelom siročetom, trebalo bi u dobroj vjeri provesti pažljivu potragu za nositeljima prava na djelo ili fonogram uključujući i nositelje prava na djela i drugu zaštićenu građu koji su umetnuti ili uključeni u to djelo ili fonogram. Državama članicama trebalo bi biti dozvoljeno odlučiti da takvu pažljivu potragu mogu provoditi organizacije iz ove Direktive ili druge organizacije. Takve druge organizacije imaju pravo naplaćivati uslugu provođenja pažljive potrage.

               (14)

               Primjereno je predvidjeti usklađen pristup takvoj pažljivoj potrazi kako bi se osigurala visoka razina zaštite autorskog i srodnih prava unutar Unije. Pažljiva potraga trebala bi uključivati konzultiranje izvora koji pružaju informacije o djelima i drugoj zaštićenoj građi, a koje, u skladu s ovom Direktivom, utvrđuje država članica u kojoj se pažljiva potraga mora provesti. Države članice pritom mogu slijediti smjernice dogovorene unutar radne skupine na visokoj razini za digitalne knjižnice koja je osnovana u okviru inicijative za digitalne knjižnice i2010.

               (15)

               Kako bi se izbjegli dvostruki napori u pogledu potrage, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj su djelo ili fonogram prvotno objavljeni ili, u slučajevima kad nisu objavljeni, u kojoj su prvotno emitirani. Pažljiva potraga u vezi s kinematografskim ili audiovizualnim djelima čiji producent ima sjedište ili uobičajeno boravište u državi članici trebala bi se provoditi u toj državi članici. U slučaju kinematografskih ili audiovizualnih sadržaja koja su nastala u koprodukciji producenata s poslovnim nastanom u različitim državama članicama, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u svakoj od tih država članica. Što se tiče djela i fonograma koji nisu objavljeni ni emitirani nego su stavljeni na raspolaganje javnosti od strane korisnika ove Direktive uz suglasnost nositelja prava, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj organizacija koja je djelo ili fonogram stavila na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava ima poslovni nastan. Pažljiva potraga za nositeljima prava na djela ili drugu zaštićenu građu koja je umetnuta ili uključena u neko djelo ili fonogram trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj se provodi pažljiva potraga za djelo ili fonogram koji sadrže umetnuto ili uključeno djelo ili drugu građu. Trebalo bi konzultirati i izvore informacija u drugim državama ako postoje dokazi na temelju kojih se može zaključiti da se u tim drugim državama mogu pronaći relevantne informacije o nositeljima prava. Provođenjem pažljive potrage mogu se dobiti različite informacije, primjerice evidencije potrage i rezultati potrage. Evidencije potrage trebale bi se čuvati kako bi nadležna organizacija na temelju nje mogla dokazati da je potraga bila pažljiva.

               (16)

               Države članice trebale bi osigurati da nadležne organizacije čuvaju evidencije o svojim pažljivim potragama te da se rezultati takvih potraga, koji posebno uključuju sve nalaze na temelju kojih se djelo ili fonogram mogu smatrati djelom siročetom u smislu ove Direktive, kao i informacije o promjeni statusa i o korištenju djela siročadi od strane tih organizacija, prikupljaju i stavljaju na raspolaganje široj javnosti, posebno putem pohranjivanja relevantnih informacija u internetskoj bazi podataka. Posebno uzimajući u obzir paneuropske razmjere te s ciljem izbjegavanja dvostrukih napora, primjereno je predvidjeti stvaranje jedinstvene internetske baze podataka za Uniju koja bi sadržavala takve podatke i putem koje bi ti podaci na transparentan način bili raspoloživi široj javnosti. To bi i organizacijama koje provode pažljive potrage i nositeljima prava omogućilo lakši pristup takvim informacijama. Ta bi baza podataka također mogla imati značajnu ulogu u sprečavanju i prekidanju mogućih povreda autorskih prava, posebno u slučaju promjena statusa djela siročadi određenih djela ili fonograma. Uredbom (EU) br. 386/2012 (4), Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (dalje u tekstu: „Ured”) povjerene su određene zadaće i aktivnosti, koje se financiraju vlastitim proračunskim sredstvima Ureda, a usmjerene su olakšavanju i potpomaganju aktivnosti nacionalnih tijela, privatnog sektora i institucija Unije u borbi protiv, uključujući sprečavanje, povreda prava intelektualnog vlasništva.
               U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) te Uredbe, te zadaće osobito uključuju osiguravanje mehanizama koji pomažu poboljšanju internetske razmjene relevantnih informacija među nadležnim tijelima država članica te poticanje suradnje među tim tijelima. Stoga je primjereno Uredu povjeriti osnivanje i upravljanje europskom bazom podataka koja sadrži informacije o djelima siročadi iz ove Direktive.

               (17)

               Može postojati više nositelja prava na pojedino djelo ili fonogram, a sama djela i fonogrami mogu uključivati druga djela ili zaštićenu građu. Ova Direktiva ne bi smjela utjecati na prava utvrđenih i pronađenih nositelja prava. Ako je utvrđen i pronađen barem jedan nositelj prava, djelo ili fonogram se ne smatraju djelom siročetom. Korisnicima ove Direktive, korištenje djela ili fonograma čiji jedan nositelja prava ili više njih nisu utvrđeni ili pronađeni, trebalo bi biti dozvoljeno samo ako su za postupke reprodukcije i stavljanja na raspolaganje javnosti, koji su redom obuhvaćeni člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ, dobili dozvolu onih nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni, uključujući i nositelje prava djela i druge zaštićene građe koja je umetnuta ili uključena u ta djela ili fonograme. Nositelji prava koji su utvrđeni i pronađeni tu dozvolu mogu dati samo za prava čiji su nositelji sami, bilo da je riječ o njihovim vlastitim pravima ili pravima koja su na njih prenesena, a ne bi smjeli, u skladu s ovom Direktivom, dati dozvolu za bilo kakvo korištenje u ime nositelja koji nisu utvrđeni i pronađeni. Sukladno tome, kada se nositelji prava koji prethodno nisu bili utvrđeni ili pronađeni pojave kako bi zatražili svoja prava na djelo ili fonogram, korisnici djelo ili fonogram mogu nastaviti ovlašteno koristiti samo ako im ti nositelji prava, u skladu s Direktivom 2001/29/EZ, daju dozvolu za to za prava čiji su nositelji.

               (18)

               Nositelji prava trebali bi imati pravo ukinuti status djela siročeta u slučaju da se pojave kako bi zatražili svoja prava na djelo ili drugu zaštićenu građu. Nositelji koji ukinu status djela siročeta pojedinom djelu ili drugoj zaštićenoj građi trebali bi za dotadašnje korištenje njihovih djela i druge zaštićene građe u skladu s ovom Direktivom primiti pravednu naknadu, koju određuje država članica u kojoj organizacija koja koristi djelo siroče ima poslovni nastan. Odluka o okolnostima pod kojima se isplata takve naknade može organizirati, uključujući i dospijeće te isplate, trebala bi se prepustiti državama članicama. Za potrebe utvrđivanja moguće visine pravedne naknade potrebno je, između ostalog, na odgovarajući način uzeti u obzir ciljeve države članice u području promicanja kulture, nekomercijalnu svrhu korištenja od strane dotičnih organizacija za ostvarivanje ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog značaja, kao što su promicanje učenja i širenje kulture, te moguće štete koje su pretrpjeli nositelji prava.

               (19)

               Ako se, nakon potrage koja nije bila pažljiva, djelo ili fonogram pogrešno utvrde kao djelo siroče, u okviru zakonodavstva država članica ostaju raspoloživa pravna sredstva za slučaj povrede autorskih prava, predviđena važećim nacionalnim odredbama i pravom Unije.

               (20)

               Radi promicanja učenja i širenja kulture, države članice trebale bi donijeti odluku o iznimci ili ograničenju izuzev onih predviđenih člankom 5. Direktive 2001/29/EZ. Ta bi iznimka ili ograničenje određenim organizacijama, utvrđenim člankom 5. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2001/29/EZ, te institucijama za filmsku i audio baštinu koje posluju na neprofitnoj osnovi, kao i javnim organizacijama za radiodifuziju, trebala dopustiti da, u smislu te Direktive, reproduciraju djela siročad i stavljaju ih na raspolaganje javnosti, pod uvjetom da takvim korištenjem ispunjavaju svoje zadaće od javnog interesa, a posebno zadaće očuvanja i obnavljanja svojih zbirki, uključujući i digitalne zbirke, te osiguravanja njihove dostupnosti za kulturne i obrazovne potrebe. Institucije za filmsku ili audio baštinsku građu trebale bi, za potrebe ove Direktive, obuhvaćati organizacije koje su države članice imenovale za prikupljanje, katalogizaciju, očuvanje i obnavljanje filmova i drugih audiovizualnih djela ili fonograma koji čine dio njihove kulturne baštine. Javne organizacije za radiodifuziju trebale bi, za potrebe ove Direktive, obuhvaćati organizacije koje ispunjavaju funkciju javnih usluga, koju povjerava, definira i organizira svaka država članica. Iznimka ili ograničenje na temelju ove Direktive kojima se dozvoljava korištenje djela siročeta ne dovode u pitanje iznimke i ograničenja predviđene člankom 5. Direktive 2001/29/EZ. Mogu se primjenjivati samo u određenim posebnim slučajevima koji nisu u suprotnosti s redovnim korištenjem djela ili druge zaštićene građe i neopravdano ne dovode u pitanje zakonite interese nositelja prava.

               (21)

               S ciljem poticanja digitalizacije, korisnicima ove Direktive trebalo bi omogućiti da ostvaruju prihode na temelju korištenja djela siročadi u skladu s ovom Direktivom radi ostvarivanja ciljeva vezanih uz svoje zadaće od javnog interesa, uključujući i one u okviru sporazuma o javno-privatnom partnerstvu.

               (22)

               Ugovorni aranžmani mogu igrati ulogu u poticanju digitalizacije europske kulturne baštine, što podrazumijeva da bi javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju trebalo omogućiti da, s ciljem dozvoljenih korištenja u smislu ove Direktive, sklapaju sporazume s komercijalnim partnerima za digitalizaciju i stavljanje djela siročadi na raspolaganje javnosti. Ti sporazumi mogu uključivati i financijske doprinose takvih partnera. Takvi sporazumi ne bi smjeli nametati nikakva ograničenja korisnicima ove Direktive u pogledu njihovog korištenja djela siročadi niti komercijalnim partnerima davati ikakva prava na korištenje ili kontrolu korištenja djela siročadi.

               (23)

               Radi poticanja pristupa građana Unije europskoj kulturnoj baštini, također je potrebno osigurati da se djela siročad koja su digitalizirana i stavljena na raspolaganje javnosti u jednoj državi članici mogu isto tako staviti na raspolaganje javnosti u drugim državama članicama. Javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju trebalo bi omogućiti da djelo siroče stave na raspolaganje javnosti u drugim državama članicama.

               (24)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje odredbe država članica u vezi s upravljanjem pravima kao što su proširene kolektivne licence, pravne pretpostavke zastupanja ili prijenosa, kolektivno upravljanje pravima i slični aranžmani ili kombinacije takvih aranžmana, uključujući i njihove primjene na opsežnu digitalizaciju.

               (25)

               S obzirom da države članice ne mogu dostatno ostvariti cilj ove Direktive, odnosno osigurati pravnu sigurnost u pogledu korištenja djela siročadi, te ga se stoga, zbog potrebe ujednačenosti pravila u pogledu korištenja djela siročadi, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u istom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje toga cilja,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet i područje primjene
   1.   Ova se Direktiva odnosi na određena korištenja djela siročadi u javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju, koje su osnovane u državama članicama radi ispunjavanja ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog interesa.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje na:

               (a)

               djela objavljena u obliku knjiga, dnevnih listova, novina, časopisa ili drugih tiskovina koje čine sastavni dio zbirki javnosti dostupnih knjižnica, obrazovnih institucija ili muzeja kao i zbirki arhiva ili institucija za filmsku ili audio baštinu; i

               (b)

               kinematografska ili audiovizualna djela i fonograme koji čine sastavni dio zbirki javnosti dostupnih knjižnica, obrazovnih institucija ili muzeja kao i zbirki arhiva ili institucija za filmsku ili audio baštinu; i

               (c)

               kinematografska ili audiovizualna djela i fonograme koji su nastali u produkciji javnih organizacija za radiodifuziju do zaključno 31. prosinca 2002. i nalaze se u njihovim arhivima;

         koja su zaštićena autorskim ili srodnim pravima i po prvi put objavljena u državi članici ili, u slučaju da nisu objavljena, po prvi put emitirana u državi članici.
   3.   Ova se Direktiva također primjenjuje na djela i fonograme iz stavka 2. koji nikad nisu objavljeni niti emitirani, nego su ih organizacije iz stavka 1. stavile na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava, pod uvjetom da se opravdano može pretpostaviti da se nositelji prava ne bi protivili korištenjima koja su navedena u članku 6. Države članice mogu ograničiti primjenu ovog stavka na djela i fonograme koji su kod tih organizacija pohranjeni prije 29. listopada 2014.
   4.   Ova se Direktiva nadalje primjenjuje na djela i drugu zaštićenu građu koja je umetnuta ili uključena u djela ili fonograme iz stavaka 2. i 3. ili koja čini sastavni dio tih djela ili fonograma.
   5.   Ova Direktiva ne utječe na nikakve aranžmane u pogledu upravljanja pravima na nacionalnoj razini.
   Članak 2.
   Djela siročad
   1.   Djelo ili fonogram smatra se djelom siročetom ako nije utvrđen nijedan od nositelja prava na to djelo ili fonogram ili, čak i ako je utvrđen jedan ili više nositelja prava, nijedan od njih nije pronađen unatoč pažljivoj potrazi za nositeljima prava koja je provedena i evidentirana u skladu s člankom 3.
   2.   U slučaju postojanja više nositelja prava na djelo ili fonogram, od kojih nisu svi utvrđeni, ili čak i ako su utvrđeni, nisu pronađeni usprkos pažljivoj potrazi koja je provedena i evidentirana u skladu s člankom 3., djelo ili fonogram mogu se koristiti u skladu s ovom Direktivom samo ako su za provedbu postupaka reprodukcije i stavljanja na raspolaganje javnosti, koji su redom obuhvaćeni člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ, organizacije iz članka 1. stavka 1. dobile dozvolu onih nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni, u pogledu prava čiji su nositelji.
   3.   Stavak 2. ne dovodi u pitanje prava na djelo ili fonogram nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni.
   4.   Članak 5. se mutatis mutandis primjenjuje na nositelje prava na djelima iz stavka 2. koji nisu utvrđeni ni pronađeni.
   5.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanja odredbe nacionalnog zakonodavstva u pogledu djela objavljenih anonimno ili pod pseudonimom.
   Članak 3.
   Pažljiva potraga
   1.   Za potrebe utvrđivanja ubraja li se djelo ili fonogram u djela siročad, organizacije iz članka 1. stavka 1. osiguravaju da se pažljiva potraga provede u dobroj vjeri za svako djelo ili drugu zaštićenu građu, konzultiranjem odgovarajućih izvora za dotičnu kategoriju djela i druge zaštićene građe. Pažljiva potraga provodi se prije korištenja djela ili fonograma.
   2.   Izvore koji su primjereni za svaku dotičnu kategoriju djela ili fonograma utvrđuje svaka država članica nakon savjetovanja s nositeljima prava i korisnicima, a obuhvaćaju najmanje relevantne izvore navedene u Prilogu.
   3.   Pažljiva potraga provodi se u državi članici prve objave ili, ako nije bilo objave, u državi članici prvog emitiranja, osim u slučaju kinematografskih ili audiovizualnih djela čiji producent ima sjedište ili uobičajeno boravište u državi članici, u kojem se slučaju pažljiva potraga provodi u državi članici njegovog sjedišta ili uobičajenog boravišta.
   U slučaju navedenom u članku 1. stavku 3., pažljiva potraga provodi se u državi članici poslovnog nastana organizacije koja je djelo ili fonogram stavila na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava.
   4.   Ako postoje dokazi na temelju kojih se može zaključiti da se relevantne informacije o nositeljima prava mogu pronaći u drugim državama, također se konzultiraju i izvori informacija raspoloživi u tim drugima državama.
   5.   Države članice osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. vode evidencije o svojim pažljivim potragama i da te organizacije nadležnim državnim tijelima dostave sljedeće informacije:

               (a)

               rezultate pažljivih potraga koje su organizacije provele i na temelju kojih je donesen zaključak da se djela ili fonogrami smatraju djelima siročadi;

               (b)

               korištenje djela siročadi od strane tih organizacija u skladu s ovom Direktivom;

               (c)

               sve promjene, u skladu s člankom 5., statusa djela siročadi djela ili fonograma koje organizacije koriste;

               (d)

               važeće kontakt podatke dotične organizacije.

         6.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se informacije iz stavka 5. pohranjuju u jedinstvenoj javno dostupnoj internetskoj bazi podataka koju osniva i kojom upravlja Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (dalje u tekstu: „Ured”) u skladu s Uredbom (EU) br. 386/2012. S tim ciljem, one te informacije prosljeđuju Uredu odmah po njihovom zaprimanju od organizacija iz članka 1. stavka 1.
   Članak 4.
   Uzajamno priznavanje statusa djela siročadi
   Djelo ili fonogram koji se, u skladu s člankom 2., smatra djelom siročetom u jednoj državi članici, smatra se djelom siročetom u svim državama članicama. To se djelo ili fonogram može koristiti ili je dostupno u skladu s ovom Direktivom u svim državama članicama. Isto vrijedi za djela i fonograme iz članka 2. stavka 2. što se tiče prava nositelja prava koji nisu utvrđeni ili pronađeni.
   Članak 5.
   Prestanak statusa djela siročadi
   Države članice osiguravaju da nositelj prava na djelo ili fonogram koje se smatra djelom siročetom u bilo kojem trenutku ima mogućnost okončati status djela siročeta što se tiče vlastitih prava.
   Članak 6.
   Dozvoljena korištenja djela siročadi
   1.   Države članice odlučuju o iznimci ili ograničenju prava reprodukcije i prava stavljanja na raspolaganje javnosti koja su redom predviđena člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ te na taj način osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. djela siročad iz svojih zbirki mogu koristiti na sljedeće načine:

               (a)

               stavljanjem djela siročadi na raspolaganje javnosti, u smislu članka 3. Direktive 2001/29/EZ;

               (b)

               postupcima reprodukcije, u smislu članka 2. Direktive 2001/29/EZ, za potrebe digitalizacije, stavljanja na raspolaganje, indeksiranja, katalogizacije, očuvanja ili obnavljanja.

         2.   Organizacije iz članka 1. stavka 1. djela siročad koriste u skladu sa stavkom 1. ovog članka samo radi postizanja ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog interesa, posebno očuvanja i obnavljanja djela i fonograma koji čine sastavni dio njihovih zbirki te osiguravanja njihove dostupnosti za kulturne i obrazovne potrebe. Organizacije u okviru takvih korištenja mogu ostvarivati prihode, i to isključivo za potrebe pokrivanja svojih troškova digitalizacije djela siročadi i stavljanja tih djela na raspolaganje javnosti.
   3.   Države članice osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. navedu imena utvrđenih autora i drugih nositelja prava prilikom svakog korištenja djela siročeta.
   4.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje ugovorne slobode tih organizacija u okviru provođenja svojih zadaća od javnog interesa, posebno u pogledu sklapanja sporazuma o javno-privatnom partnerstvu.
   5.   Države članice osiguravaju da nositelji prava koji za svoja djela ili drugu zaštićenu građu ukinu status djela siročeta prime pravednu naknadu za dotadašnje korištenje tih djela i druge zaštićene građe od strane organizacija iz članka 1. stavka 1. u skladu s stavkom 1. ovog članka. Odluka o okolnostima pod kojima se takva naknada može organizirati prepuštena je državama članicama. Visina naknade utvrđuje se, u okvirima propisanim zakonodavstvom Unije, na temelju prava države članice u kojoj organizacija koja koristi djelo siroče ima poslovni nastan.
   Članak 7.
   Nastavak primjene drugih pravnih propisa
   Ova Direktiva posebno ne dovodi u pitanje propise o patentnim pravima, žigovima, pravima na dizajn, korisnim modelima, topografijama poluvodičkih proizvoda, izgledu slova, uvjetnom pristupu, pristupu kablu za usluge emitiranja, zaštiti nacionalnih bogatstava, zakonskim uvjetima za pohranu, o ograničenom postupanju i nepoštenom tržišnom natjecanju, poslovnoj tajni, sigurnosti, povjerljivosti, zaštiti podataka i privatnosti, pristupu javnim dokumentima, ugovornom pravu te pravila o slobodi tiska i slobodi izražavanja u medijima.
   Članak 8.
   Vremenska primjena
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na sva djela i fonograme iz članka 1. koji su na dan 29. listopada 2014. ili kasnije zaštićeni zakonodavstvom države članice u području autorskog prava.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje bilo kakve akte sklopljene ili prava stečena prije 29. listopada 2014.
   Članak 9.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 29. listopada 2014. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   Kad države članice donose te odredbe, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine takvog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 10.
   Klauzula o preispitivanju
   Komisija trajno preispituje razvoj izvora informacija u pogledu prava te do 29. listopada 2015., a nakon toga godišnje, podnosi izvješće o mogućem uključivanju u područje primjene ove Direktive nakladnika i djela ili druge zaštićene građe koji trenutačno nisu njome obuhvaćeni, a posebno samostalnih fotografija i drugih slikovnih prikaza.
   Do 29. listopada 2015. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru podnosi izvješće o primjeni ove Direktive, s obzirom na razvoj digitalnih knjižnica.
   Komisija prema potrebi, posebno kako bi se osiguralo funkcioniranje unutarnjeg tržišta, podnosi prijedloge za izmjenu ove Direktive.
   Država članica koja iz valjanih razloga smatra da provedba ove Direktive predstavlja zapreku provedbi nekog od nacionalnih aranžmana iz članka 1. stavka 5. u pogledu prava, o tome, uz podnošenje svih relevantnih dokaza, može izvijestiti Komisiju. Komisija te dokaze uzima u obzir pri sastavljanju izvješća iz drugog stavka ovog članka te prilikom donošenja ocjene o potrebi podnošenja prijedloga za izmjenu ove Direktive.
   Članak 11.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

   Članak 12.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  SL C 376, 22.12.2011., str. 66.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 13. rujna 2012. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 4. listopada 2012.

      (3)  SL L 167, 22.6.2001., str. 10.

      (4)  Uredba (EU) br. 386/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. travnja o povjeravanju Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) zadaća u vezi s provedbom prava intelektualnog vlasništva, uključujući i okupljanje predstavnika javnog i privatnog sektora u okviru Europske promatračnice za povrede prava intelektualnog vlasništva (SL L 129, 16.5.2012., str. 1.)
   PRILOG
   Izvori iz članka 3. stavka 2. uključuju sljedeće:

               1.

               za objavljene knjige:

                           (a)

                           zbirke obveznih primjeraka, knjižnične kataloge i normativne datoteke koje vode knjižnice i druge institucije;

                           (b)

                           udruženja nakladnika i autora u dotičnoj zemlji;

                           (c)

                           postojeće baze podataka i registre, WATCH (Writers, Artists and their Copyright Holders), ISBN (International Standard Book Number) i baze podataka o knjigama u tisku;

                           (d)

                           baze podataka nadležnih udruženja za kolektivno ostvarivanje prava, posebno organizacija za prava reproduciranja;

                           (e)

                           izvore koji povezuju višestruke baze podataka i registre, uključujući VIAF (Virtual International Authority Files) i ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works);

               2.

               za novine, časopise, dnevne listove i periodične publikacije:

                           (a)

                           ISSN (International Standard Serial Number) za periodične publikacije;

                           (b)

                           kazala i kataloge iz knjižnica i zbirki;

                           (c)

                           zbirke obveznih primjeraka;

                           (d)

                           udruženja nakladnika te udruženja autora i novinara u dotičnoj državi;

                           (e)

                           baze podataka nadležnih udruženja za kolektivno ostvarivanje prava, posebno organizacija za prava reproduciranja;

               3.

               za vizualna djela, uključujući likovna umjetnička djela, fotografije, ilustracije, nacrte, arhitekturu, skice kasnijih djela i druga slična djela koja se nalaze u knjigama, dnevnim listovima, novinama i časopisima te u drugim djelima:

                           (a)

                           izvore navedene pod točkama 1. i 2.;

                           (b)

                           baze podataka nadležnih udruženja za kolektivno ostvarivanje prava, posebno za vizualne umjetnosti, uključujući i organizacije za prava reproduciranja;

                           (c)

                           prema potrebi, baze podataka agencija za arhiviranje slika;

               4.

               za audiovizualna djela i fonograme:

                           (a)

                           zbirke obveznih primjeraka;

                           (b)

                           udruženja producenata u dotičnoj državi;

                           (c)

                           baze podataka institucija za filmsku ili audio baštinu i nacionalnih knjižnica;

                           (d)

                           baze podataka s relevantnim normama i oznakama kao što je ISAN (International Standard Audiovisual Number) za audiovizualnu građu, ISWC (International Standard Music Work Code) za glazbena djela i ISRC (International Standard Recording Code) za fonograme;

                           (e)

                           baze podataka nadležnih udruženja za kolektivno ostvarivanje prava, osobito za autore, izvođače, producente fonograma i producente audiovizualnih djela;

                           (f)

                           popise suradnika i druge informacije,koje se pojavljuju na omotu djela;

                           (g)

                           baze podataka drugih udruženja koje predstavljaju određenu kategoriju nositelja prava.


title: 79/802/EEZ: Direktiva Komisije od 6. rujna 1979. o robi stavljenoj u unutarnju proizvodnju koja u slučaju uvoza za puštanje u slobodan promet ima pravo na povoljnije tarifne uvjete zbog njezine uporabe u posebnu svrhu (79/802/EEZ)

text:
               02/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               9

         31979L0802

               L 237/29

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.09.1979.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 6. rujna 1979.
   o robi stavljenoj u unutarnju proizvodnju koja u slučaju uvoza za puštanje u slobodan promet ima pravo na povoljnije tarifne uvjete zbog njezine uporabe u posebnu svrhu
   (79/802/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 69/73/EEZ od 4. ožujka 1969. o usklađivanju odredbi predviđenih zakonima i drugim propisima u vezi s unutarnjom proizvodnjom (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 76/119/EEZ (2), a posebno njezin članak 28.,
   budući da se prema članku 16. Direktive 69/73/EEZ carine izračunavaju za dobivene proizvode, međuproizvode ili robu u nepromijenjenom stanju prema stopi ili iznosu, koji se za robu stavljenu u unutarnju proizvodnju primjenjuju na dan zaprimanja odgovarajuće carinske isprave od strane nadležnih tijela;
   budući da se za određenu robu smiju, ako se ona pusti u slobodan promet zbog njezine uporabe u posebnu svrhu, na što je prethodno upućeno a u skladu s odgovarajućim odredbama Zajednice, koristiti povoljniji tarifni uvjeti pri uvozu u obliku primjene sniženih carinskih stopa;
   budući da bi trebalo biti jasno da, kada se ta ista roba stavlja u unutarnju proizvodnju kako bi se dobili dobiveni proizvodi koji predstavljaju uporabu u posebnu svrhu na što je prethodno upućeno, carinska stopa koja se obračunava prema članku 16. Direktive 69/73/EEZ odgovara povoljnijim tarifnim uvjetima, ako je predmetna roba zaista stavljena u uporabu u posebnu svrhu, koja dopušta korištenje takvih povoljnih uvjeta u skladu s odgovarajućim odredbama Zajednice ili ta roba podliježe uvjetima koje je Zajednica predvidjela za odobravanje navedenih uvjeta;
   budući da se ova snižena stopa mora primijeniti i kada roba pri stavljanju u unutarnju proizvodnju nije bila prijavljena pod tarifni podbroj za koji su predviđeni povoljniji tarifni uvjeti zbog uporabe u posebnu svrhu;
   budući da se u određenim slučajevima može dogoditi da se roba stavljena u unutarnju proizvodnju ne daje za uporabu u posebnu svrhu za koju su predviđeni povoljniji tarifni uvjeti; budući da stoga tijela smiju zahtijevati polog ili osiguranje u visini punog iznosa carina koje se obično obračunavaju ako je odobreno puštanje dobivenih proizvoda, međuproizvoda ili robe u nepromijenjenom stanju u slobodan promet;
   budući da rok unutar kojega se roba mora staviti u odgovarajuću uporabu u posebnu svrhu, za koju su predviđeni povoljniji tarifni uvjeti, počinje teći na dan kada nadležna tijela zaprime deklaraciju o puštanju robe u slobodan promet; budući da, u slučaju unutarnje proizvodnje taj rok stoga počinje teći u trenutku kada nadležna tijela zaprime carinsku ispravu koja se odnosi na stavljanje robe u unutarnju proizvodnju;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Odbora za carinske postupke proizvodnje,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Carine koje se obračunavaju prema članku 16. Direktive 69/73/EEZ za robu koja je u trenutku kada je stavljena u unutarnju proizvodnju ispunjavala uvjete za primjenu povoljnijih tarifnih uvjeta zbog njezine uporabe u posebnu svrhu, izračunavaju se prema stopi koja odgovara tim povoljnijim tarifnim uvjetima, ako:

               (a)

               je ta roba zaista stavljena u uporabu u posebnu svrhu koja dopušta korištenje takvih uvjeta u skladu s odgovarajućim odredbama Zajednice;
               ili

               (b)

               ta roba podliježe uvjetima koje je Zajednica predvidjela za odobravanje navedenih uvjeta.

         2.   Odredbe stavka 1. primjenjuju se i onda kada pri stavljanju robe u unutarnju proizvodnju, ista nije bila prijavljena pod tarifni podbroj koji predviđa povoljnije tarifne uvjete zbog uporabe u posebne svrhe, pod uvjetom da to dopuštaju potrebne nadzorne mjere.
   3.   Kada je roba prijavljena za stavljanje u unutarnju proizvodnju pod tarifnim podbrojem za koji su predviđeni povoljniji tarifni uvjeti zbog uporabe u posebnu svrhu, nadležna tijela smiju zahtijevati polog ili osiguranje u visini punog iznosa carina koje se obično moraju obračunati ako se odobri puštanje dobivenih proizvoda, međuproizvoda ili robe u nepromijenjenom stanju u slobodan promet, bez da se roba stavi u uporabu u posebnu svrhu za koju su predviđeni povoljniji tarifni uvjeti.
   Članak 2.
   1.   Odredbe članka 1. stavka 1. primjenjuju se samo onda kada se roba stavlja u uporabu u posebnu svrhu koja je propisana za odobravanje povoljnijih tarifnih uvjeta prije isteka roka koji je s tim u vezi određen u uredbama koje propisuju uvjete za odobravanje povoljnijih mjera za tu robu. Taj rok počinje teći u trenutku kada nadležna tijela zaprime carinsku ispravu koja se odnosi na stavljanje robe u unutarnju proizvodnju.
   2.   Međutim, nadležna tijela mogu produljiti rok iz stavka 1. ako se roba ne stavi u odgovarajuću uporabu u posebnu svrhu zbog nepredvidivih okolnosti, više sile ili tehničkih zahtjeva vezanih uz obradu ili preradu robe.
   Članak 3.
   1.   Države članice će donijeti potrebne odredbe kako bi se uskladile s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 1980. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Komisija prosljeđuje ovu obavijest drugim državama članicama.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. rujna 1979.

            Za Komisiju

         Étienne DAVIGNON

            Član Komisije

      (1)  SL L 58, 8.3.1969., str. 1.

      (2)  SL L 24, 30.1.1976., str. 58.


title: Direktiva 2001/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o sustavima grijanja u motornim vozilima i njihovim prikolicama, o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 78/548/EEZ

text:
               13/Sv. 021

               HR

               Službeni list Europske unije

               41

         32001L0056

               L 292/21

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.09.2001.

      DIREKTIVA 2001/56/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 27. rujna 2001.
   o sustavima grijanja u motornim vozilima i njihovim prikolicama, o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 78/548/EEZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske Zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 78/548/EEZ od 12. lipnja 1978. o usklađivanju zakonodavstava država članica vezano za sustave grijanja u putničkom prostoru motornih vozila (4) donesena je kao jedna od posebnih direktiva o postupku EZ homologacije tipa koji je uveden Direktivom Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (5). Slijedom toga, odredbe predviđene Direktivom 70/156/EEZ o sustavima, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama vozila primjenjuju se na Direktivu 78/548/EEZ.

               (2)

               Posebno prema članku 3. stavku 4. i članku 4. stavku 3. Direktive 70/156/EEZ uz svaku posebnu direktivu prilaže se obrazac s podacima koji sadrži relevantne stavke Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ, te također certifikat o homologaciji tipa na temelju Priloga VI. istoj Direktivi kako bi se takva homologacija tipa mogla računalno obraditi.

               (3)

               S obzirom na tehnički napredak, grijači koji rade na principu izgaranja, koje obično pokreće dizelsko gorivo, benzinsko gorivo ili ukapljeni naftni plin, sada se ugrađuju u mnoge tipove vozila kako bi se osiguralo grijanje putničkog prostora (npr. u autobusima), prostora za teret (npr. u kamionima i prikolicama) ili prostora za spavanje (npr. u kamionima ili kamp - kućicama) tako da opskrba grijanjem bude djelotvorna, bez buke i ispuštanja plinova povezanih s radom pogonskog motora kada je vozilo parkirano. Iz sigurnosnih razloga, potrebno je proširiti opseg tako da uključuje uvjete za grijače koji rade na principu izgaranja, i njihovu ugradnju. Ti uvjeti trebaju odgovarati najvišim standardima u skladu s današnjom tehnologijom.

               (4)

               Potrebno je regulirati homologaciju tipa za grijače koji rade na principu izgaranja kao sastavne dijelove, te za vozila u kojima je takav grijač već ugrađen.

               (5)

               Bit će potrebno dopuniti ovu Direktivu prilogom o dodatnim sigurnosnim uvjetima za grijače koji rade na principu izgaranja na ukapljeni naftni plin (UNP).

               (6)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (7)

               Radi jasnoće uputno je Direktivu 78/548/EEZ staviti izvan snage i zamijeniti ju ovom Direktivom,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U smislu ove Direktive, „vozilo” znači svako vozilo na koje se primjenjuje Direktiva 70/156/EEZ.
   Članak 2.
   Nijedna država članica ne smije odbiti EZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa vozila ili tipa sustava za grijanje zbog koji se odnose na sustav grijanja putničkog prostora ili prostora za teret, ako sustav zadovoljava uvjete navedene u prilozima.
   Članak 3.
   Nijedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ni korištenje bilo kojeg vozila, kao ni prodaju, stavljanje u uporabu ni korištenje bilo kojeg sustava grijanja zbog koji se odnose na sustav grijanja putničkog prostora ili prostora za teret, ako sustav zadovoljava uvjete navedene u prilozima.
   Članak 4.
   1.   S učinkom od 9. svibnja 2003. države članice ne smiju, zbog koji se odnose na sustave za grijanje:

               —

               odbiti, u pogledu tipa vozila ili sustava za grijanje, EZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa, ni

               —

               zabraniti prodaju, registraciju ni stavljanje u uporabu vozila, ni prodaju ni stavljanje u uporabu sustava za grijanje,

         ako je takav sustav u skladu s uvjetima ove Direktive.
   2.   S učinkom od 9. svibnja 2004. države članice:

               —

               ne dodjeljuju EZ homologaciju tipa, i

               —

               mogu odbiti dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa,

         za tip vozila zbog koji se odnose na sustave za grijanje, ili za tip grijača s unutarnjim izgaranjem, ako nisu ispunjeni uvjeti ove Direktive.
   3.   S učinkom od 9. svibnja 2005. države članice:

               —

               smatraju potvrde o sukladnosti priložene uz nova vozila u skladu s odredbama Direktive 70/156/EEZ nevažećima u smislu članka 7. stavka 1. iste, i

               —

               mogu odbiti prodaju, registraciju i stavljanje u uporabu novih vozila,

         zbog koji se odnose na sustave za grijanje ako nisu ispunjeni uvjeti ove Direktive.
   Ovaj stavak se ne primjenjuje na tipove vozila opremljene sustavom grijanja temeljenom na otpadnoj toplini gdje se kao prijenosni medij koristi voda.
   4.   S učinkom od 9. svibnja 2005. uvjeti ove Direktive koji se odnose na grijače koji rade na principu izgaranja kao sastavne dijelove primjenjuju se u smislu članka 7. stavka 2. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 5.
   Najkasnije 9. studenoga 2002. Komisija mora razmotriti dodatne sigurnosne uvjete u odnosu na sustave za grijanje motornih vozila na ukapljeni naftni plin (UNP) i, ako to bude prikladno, izmijeniti ovu Direktivu u skladu s postupkom navedenim u članku 6. stavku 2.
   Članak 6.
   1.   Komisiji pomaže Odbor za prilagodbu tehničkom napretku uspostavljen člankom 13. Direktive 70/156/EEZ, koji se dalje u tekstu navodi kao „Odbor”.
   2.   Tamo gdje se upućuje na ovaj stavak primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.
   Razdoblje predviđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ traje tri mjeseca.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Članak 7.
   Direktiva 70/156/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Točka 36. u dijelu 1. Priloga IV. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Predmet

                           Direktiva

                           Upućivanje na Službeni list

                           Primjenjivost

                           M1

                           M2

                           M3

                           N1

                           N2

                           N3

                           O1

                           O2

                           O3

                           O4

                           36. Sustavi grijanja

                           2001/56/EZ

                           L 292 od 9.11.2001.

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X

                           X”

               2.

               U Prilogu XI.:

                           (a)

                           Točka 36. u Dodatku 1. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „Točka

                                       Predmet

                                       Direktiva

                                       M1 ≤ 2 5001 kg

                                       M1 ≥ 2 5001 kg

                                       36

                                       Sustavi grijanja

                                       2001/56/EZ

                                       1

                                       G + P”

                           (b)

                           Točka 36. u Dodatku 2. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „Točka

                                       Predmet

                                       Direktiva

                                       Oklopna vozila kategorije M1

                                       36

                                       Sustavi grijanja

                                       2001/56/EZ

                                       X”

         Članak 8.
   Direktiva 78/548/EEZ stavlja se izvan snage s učinkom od 9. svibnja 2004. Upućivanje na Direktivu 78/548/EEZ tumači se kao upućivanje na ovu Direktivu.
   Članak 9.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 9. svibnja 2003. i odmah o tome obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donose u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 10.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih Zajednica.
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. rujna 2001.

            Za Europski Parlament

            Predsjednik

         N. FONTAINE

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. PICQUÉ

      (1)  SL C 326, 24.10.1998., str. 4. i SL C 116 E, 26.4.2000., str. 2.

      (2)  SL C 101, 12.4.1999., str. 15.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 13. travnja 1999. (SL C 219, 30.7.1999., str. 58.), Zajedničko stajalište Vijeća od 17. studenoga 2000. (SL C 36, 2.2.2001., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 14. ožujka 2001. (još nije objavljena u Službenom listu). Odluka Vijeća od 26. lipnja 2001.

      (4)  SL L 168, 26.6.1978., str. 40.

      (5)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća SL L 11, 16.1.1999., str. 25.).

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.
   POPIS PRILOGA

               Prilog I.

            Administrativne odredbe za EZ homologaciju tipa

               Dodatak 1.:

            Obrazac s podacima – EZ homologacija tipa za vozilo

               Dodatak 2.:

            Certifikat o EZ homologaciji tipa (za vozilo)

               Dodatak 3.:

            Obrazac s podacima – EZ homologacija tipa za sastavni dio

               Dodatak 4.:

            Certifikat o EZ homologaciji tipa (za sastavni dio)

               Dodatak 5.:

            Oznaka EZ homologacije tipa za sastavne dijelove

               Prilog II.

            Područje primjene, definicije i uvjeti

               Prilog III.

            Zahtjevi za sustave grijanja koji koriste otpadnu toplinu — zrak

               Prilog IV.

            Postupak ispitivanja kakvoće zraka

               Prilog V.

            Postupak ispitivanja temperature

               Prilog VI.

            Postupak ispitivanja za ispušne plinove

               Prilog VII.

            Zahtjevi za grijače koji rade na principu izgaranja i njihova ugradnja

               Prilog VIII.

            Sigurnosni uvjeti za grijače koji rade na principu izgaranja a koriste UNP
         PRILOG I.
   ADMINISTRATIVNE ODREDBE ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA
   1.   ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA VOZILA
   1.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 70/156/EEZ o tipu vozila s obzirom na njegov sustav grijanja podnosi proizvođač.
   1.2.   Model obrasca s podacima dan je u Dodatku 1.
   1.3.   Tehničkoj službi odgovornoj za provođenje homologacijskih ispitivanja mora se podnijeti sljedeće:
   1.3.1.   vozilo uzorak za tip koji se odobrava.
   2.   DODJELA EZ HOMOLOGACIJE TIPA ZA TIP VOZILA
   2.1.   Ako su ispunjeni odgovarajući uvjeti, dodjeljuje se EZ homologacija tipa na temelju članka 4. stavka 3. Direktive 70/156/EEZ.
   2.2.   Model obrasca certifikata o EZ homologaciji tipa dan je u Dodatku 2.
   2.3.   Broj odobrenja u skladu s Prilogom VII. Direktivi 70/156/EEZ dodjeljuje se svakom odobrenom tipu vozila. Ista država članica ne dodjeljuje isti broj različitom tipu vozila.
   3.   ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA ZA TIP GRIJAČA KOJI RADI NA PRINCIPU IZGARANJA
   3.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa na temelju članka 3. stavka 4. Direktive 70/156/EEZ o tipu grijača koji radi na principu izgaranja kao sastavnom dijelu podnosi proizvođač tog sustava grijanja.
   3.2.   Model obrasca s podacima je dan u Dodatku 3.
   3.3.   Tehničkoj službi odgovornoj za provođenje homologacijskih ispitivanja mora se podnijeti sljedeće:
   3.3.1.   grijač uzorak za tip koji se odobrava.
   4.   DODJELA EZ HOMOLOGACIJE TIPA ZA TIP GRIJAČA KOJI RADI NA PRINCIPU IZGARANJA
   4.1.   Ako su ispunjeni odgovarajući uvjeti, dodjeljuje se EZ homologacija tipa na temelju članka 4. stavka 3., te članka 4. stavka 4., ako je primjenjiv, Direktive 70/156/EEZ.
   4.2.   Model obrasca certifikata o EZ homologaciji tipa dan je u Dodatku 4.
   4.3.   Broj odobrenja u skladu s Prilogom VII. Direktivi 70/156/EEZ dodjeljuje se svakom odobrenom tipu grijača koji radi na principu izgaranja. Ista država članica ne dodjeljuje isti broj različitom tipu grijača koji radi na principu izgaranja.
   4.4.   Svaki grijač usklađen s odobrenim tipom na temelju ove Direktive nositi će znak EZ homologacije tipa navedenog u Dodatku 5.
   5.   MODIFIKACIJE TIPA I IZMJENE ODOBRENJA
   5.1.   U slučaju modifikacija tipa vozila ili tipa grijača odobrenog na temelju ove Direktive, primjenjuju se odredbe članka 5. Direktive 70/156/EEZ.
   6.   USKLAĐIVANJE PROIZVODNJE
   6.1.   Poduzimaju se mjere radi osiguravanja usklađenosti proizvodnje u skladu s odredbama predviđenim člankom 10. Direktive 70/156/EEZ.
   PRILOG II.
   PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE I UVJETI
   1.   PODRUČJE PRIMJENE
   1.1.   Ova se Direktiva primjenjuje na vozila u kategorijama M, N i O u koje se ugrađuje sustav grijanja.
   2.   DEFINICIJE
   U smislu ove Direktive:
   2.1.   „Sustav grijanja” znači bilo koji tip uređaja konstruiran radi podizanja temperature u unutarnjosti vozila, uključujući i prostor za teret.
   2.2.   „Grijač koji radi na principu izgaranja” znači uređaj koji koristi tekuće ili plinsko gorivo, a ne otpadnu toplinu motora upotrijebljenu za pokretanje vozila.
   2.3.   „Tip vozila s obzirom na sustav grijanja” znači vozila koja se ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:

               —

               princip (i) funkcioniranja sustava za grijanje,

               —

               tip grijača koji radi na principu izgaranja, ako ih ima.

         2.4.   „Tip grijača koji radi na principu izgaranja” znači uređaje koji se ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su:

               —

               vrsta goriva (npr. tekuće ili plinovito),

               —

               medij prijenosa (npr. zrak ili voda),

               —

               položaj unutar vozila (npr. putnički prostor ili prostor za teret).

         2.5.   „Sustav grijanja otpadnom toplinom” znači bilo koji tip uređaja koji koristi otpadnu toplinu iz motora koji pokreće vozilo kako bi podigao temperaturu unutarnjosti vozila, gdje se kao medij prijenosa koriste voda, ulje ili zrak.
   2.6.   „Unutrašnjost” znači unutarnjost vozila koja se koristi za smještaj putnika i/ili tereta.
   2.7.   „Sustav grijanja za putnički prostor” znači bilo koji tip uređaja konstruiran kako bi podigao temperaturu u putničkom prostoru.
   2.8.   „Sustav grijanja za teretni prostor” znači bilo koji tip uređaja konstruiran kako bi podigao temperaturu prostora za teret.
   2.9.   „Putnički prostor” znači unutarnji dio vozila koji se koristi za smještaj vozača i putnika.
   2.10.   „Plinovito gorivo” uključuje goriva koja su pri normalnoj temperaturi i tlaku (288,2 K i 101,33 kPa) plinovita, kao što je ukapljeni naftni plin (UNP) i stlačeni prirodni plin (KPP).
   2.11.   „Pregrijavanje” znači stanje koje nastaje kada je otvor koji služi za dovod zraka za grijanje prema grijaču potpuno blokiran.
   3.   UVJETI ZA SUSTAVE GRIJANJA
   3.1.   Prostor za putnike u svakom vozilu kategorija M i N treba biti opremljen sustavom grijanja.
   Opći uvjeti za sustave grijanja su slijedeći:

               —

               zagrijani zrak koji ulazi u prostor za putnike ne smije biti zagađeniji od zraka pri ulasku u otvor vozila,

               —

               tijekom vožnje vozač i putnici ne smiju doći u dodir s dijelovima vozila ili zagrijanim zrakom koji bi mogao prouzročiti opekline,

               —

               emisije ispušnih plinova iz grijača koji radi na principu izgaranja moraju biti unutar prihvatljivih vrijednosti.

         Postupci ispitivanja za provjeru svakog od tih uvjeta navedeni su u prilozima IV., V. i VI.
   3.2.1.   Sljedeća tablica pokazuje koji se prilozi odnose na svaki tip sustava grijanja unutar svake kategorije vozila:

               Sustav grijanja

               Kategorija vozila

               Prilog IV
               Kakvoća zraka

               Prilog V
               Temperatura

               Prilog VI
               Ispust

               Prilog VIII
               Sigurnost UNP

               Otpadna toplina motora – voda

               M

               N

               O

               Otpadna toplina motora – zrak
               Vidjeti napomenu 1.

               M

               1

               1

               N

               1

               1

               O

               Otpadna toplina motora – ulje

               M

               1

               1

               N

               1

               1

               O

               Grijač na plinsko gorivo
               Vidjeti napomene 2. i 3.

               M

               1

               1

               1

               1

               N

               1

               1

               1

               1

               O

               1

               1

               1

               1

               Grijač na tekuće gorivo
               Vidjeti napomenu 3.

               M

               1

               1

               1

               N

               1

               1

               1

               O

               1

               1

               1

         3.3.   Ostali uvjeti za grijače koji rade na principu izgaranja i njihovo ugrađivanje u vozila predviđeni su Prilogom VII.

      Napomena 1.: Vozila koja su u skladu s uvjetima iz Priloga III. su izuzeta od ovih uvjeta za ispitivanje.

      Napomena 2.: Novi Prilog VIII. „Sigurnosni uvjeti za UNP grijače” dodat će se ovoj Direktivi u skladu s člankom 5.

      Napomena 3.: Za grijače koji rade na principu izgaranja, a nalaze izvan putničkog prostora i koriste vodu kao prijenosni medij, smatra se da su usklađeni s prilozima IV. i V.
   PRILOG III.
   UVJETI ZA SUSTAVE GRIJANJA KOJI KORISTE OTPADNU TOPLINU – ZRAK
   1.   Uvjeti navedeni u točki 3.2. Priloga II. smatraju se ispunjenima u pogledu sustava grijanja koji uključuju izmjenjivač topline, čijim primarnim krugom prolaze ispušni plinovi ili zagađeni zrak, ako su zadovoljeni sljedeći uvjeti:

               2.   stjenke primarnog kruga izmjenjivača topline moraju biti nepropusne pod bilo kojim tlakom koji je manji ili jednak 2 bara;

               3.   stjenke primarnog kruga izmjenjivača topline ne smiju sadržavati bilo kakve sastavne dijelove koje je moguće odvojiti;

               ako su izrađene od nelegiranog čelika, debljina stjenki izmjenjivača topline na mjestu gdje se odvija izmjenjivanje topline mora biti najmanje 2 mm;
               4.1.   u slučajevima gdje se koriste drugi materijali (uključujući složene ili obložene materijale), debljina stjenke mora biti takva da osigura da izmjenjivač topline ima jednak vijek trajanja kao i u slučaju spomenutom pod točkom 4.;
               4.2.   ako je stjenka izmjenjivača topline na mjestu gdje se odvija izmjenjivanje topline emajlirana, na takvom emajliranom dijelu debljina stjenke mora biti barem 1 mm, a emajlirani sloj mora biti postojan, nepropustan i neporozan;

               cijev koja vodi ispušne plinove mora imati područje za ispitivanje korozije dužine najmanje 30 mm, koje mora biti smješteno neposredno uz izmjenjivač topline u smjeru ispuštanja plinova, nepokriveno i lako dostupno;
               5.1.   stjenka tog područja za ispitivanje korozije ne smije biti deblja od cijevi za ispuštanje plinova smještene unutar izmjenjivača topline, a materijali i svojstva površine tog dijela moraju biti usporedivi s materijalima i svojstvima površine navedenih cijevi;
               5.2.   ako izmjenjivač topline čini jednu cjelinu s prigušivačem ispuha vozila, vanjska stjenka prigušivača treba se smatrati područjem usklađenim s točkom 5.1 u slučaju pojave korozije.

         Kod sustava grijanja koji djeluju na principu otpadne topline i upotrebljavaju rashladni zrak iz motora u svrhu grijanja, uvjeti navedeni u točki 3.2. Priloga II. smatraju se ispunjenima bez uporabe izmjenjivača topline ako zadovoljavaju sljedeće:

               —

               rashladni zrak koji se koristi za grijanje dolazi u dodir samo s površinama motora koje ne sadržavaju ni jedan odvojivi dio, i

               —

               spojevi između stjenki ovog kruga rashladnog zraka i površina koje se upotrebljavaju za prijenos topline su nepropusne za plin i otporne na ulje.

         Ti uvjeti smatraju se ispunjenima ako, na primjer:
   6.1.   ovojnica oko svake svjećice za paljenje otklanja svako propuštanje plina izvan kruga grijanog zraka;
   6.2.   spoj između glave cilindra i ispušnog kolektora smješten je izvan kruga grijanog zraka;

               postoji dvostruka zaštita protiv propuštanja između glave cilindra i cilindra, a bilo kakvo propuštanje iz tog spoja je otklonjeno izvan kruga grijanog zraka, ili

               zaštita protiv propuštanja između glave cilindra i cilindra kad su matice glave cilindra u hladnome stanju zategnute jednom trećinom nazivnog steznog momenta koji propisuje proizvođač, još uvijek drži (ne propušta), ili

               područje gdje se glava cilindra spaja s cilindrom smješteno je izvan kruga grijanog zraka.

         PRILOG IV.
   POSTUPAK ISPITIVANJA KAKVOĆE ZRAKA
   Kod vozila kao cjeline treba obaviti sljedeća ispitivanja:
   1.1.   Grijač treba raditi jedan sat pri najvećoj snazi u uvjetima mirnog vremena (brzina vjetra ≤ 2 m/s) dok su svi prozori zatvoreni i, kod grijača koji rade na principu izgaranja, s isključenim pogonskim motorom. Ako se grijač nakon postavljanja na najveću snagu automatski isključi za manje od sata, mjerenja se mogu obaviti prije isključivanja.
   1.2.   Omjer CO (ugljik monoksida) u okolnom zraku se mjeri tako da se uzmu uzorci s:

               (a)

               u točki izvan vozila koja je što je moguće bliže ulaznomu otvoru zagrijanog zraka; i

               (b)

               u točki unutar vozila koja je manje od 1 metra od izlaznog otvora zagrijanog zraka.

         1.3.   Vrijednost se mora očitavati za vrijeme uzorkovanja od 10 minuta.
   1.4.   Vrijednost očitana na položaju (b) može imati samo do 20 ppm CO viša od vrijednosti očitane na položaju (a).
   Ispitivanje grijača koji radi na principu izgaranja kao sastavnog dijela treba obaviti u skladu sa zahtjevima iz priloga V., VI. i točke 1.3. Priloga VII.
   2.1.   Primarni krug izmjenjivača topline mora biti podvrgnut ispitivanju propuštanja kako bi se osiguralo da zagađeni zrak ne može ući u grijani zrak namijenjen putničkom prostoru.
   2.2.   Ovaj uvjet se smatra ispunjenim ako, pri tlaku od 0,5 hPa na mjerilu tlaka brzina puštanja iz izmjenjivača topline iznosi ≤ 30 dm3/h.
   PRILOG V.
   POSTUPAK ISPITIVANJA TEMPERATURE
   1.   Grijač treba raditi jedan sat pri najvećoj snazi u uvjetima mirnog vremena (brzina vjetra ≤ = 2 m/s), dok su svi prozori zatvoreni. Ipak, ako se nakon postavljanja na najveću snagu grijač automatski isključi za manje od sata, mjerenja se mogu obaviti prije isključivanja. Ako se zrak za grijanje usisava izvana, ispitivanje se mora provesti pri okolnoj temperaturi većoj od 15 °C.
   Temperatura površine bilo kojeg dijela sustava grijanja koja može doći u doticaj s vozačem vozila tijekom uobičajene uporabe na cesti mora se mjeriti kontaktnim termometrom. Temperatura takvog dijela ili dijelova ne smije prelaziti 70 °C kod neobloženog metala ili 80 °C kod ostalih materijala.
   2.1.   Što se tiče dijela ili dijelova sustava grijanja iza vozačevog sjedala, kod pregrijavanja, temperatura ne smije prijeći 110 °C.
   3.1.   Kod vozila kategorija M1 i N, temperatura nijednog dijela sustava koji može doći u doticaj s putnicima koji sjede tijekom uobičajene uporabe vozila na cesti, izuzevši rešetku izlaznog otvora, ne smije prijeći 110 °C.
   3.2.   Kod vozila kategorije M2 i M3, temperatura dijela sustava koji može doći u doticaj s putnicima koji sjede tijekom uobičajene uporabe vozila na cesti ne smije prijeći 70 °C kod neobloženog metala ili 80 °C kod ostalih materijala.
   4.   Temperatura zagrijanog zraka koji ulazi u prostor za putnike ne smije prijeći 150 °C pri mjerenju u središtu otvora.
   PRILOG VI.
   POSTUPAK ISPITIVANJA ZA ISPUŠNE PLINOVE
   1.   Grijač treba raditi jedan sat pri najvećoj snazi u uvjetima mirnog vremena (brzina vjetra ≤ = 2 m/s) i pri okolnoj temperaturi od 20 ± 10 °C. Ako se grijač nakon postavljanja na najveću snagu automatski isključi za manje od jednog sata, mjerenja se mogu provesti prije isključivanja.
   2.   Vrijednosti suhih i nerazrijeđenih ispušnih plinova, izmjerene uz uporabu prikladnog mjernog instrumenta, ne smiju prelaziti vrijednosti navedene u sljedećoj tablici:

               Parametar

               Grijači na plinovita goriva

               Grijači na tekuća goriva

               CO

               ≤ 0,1 % vol.

               ≤ 0,1 % vol.

               NOx

               ≤ 200 ppm

               ≤ 200 ppm

               HC

               ≤ 100 ppm

               ≤ 100 ppm

               referentna jedinica Bacharach (1)

               ≤ 1

               ≤ 4

         3.   Ispitivanje se ponavlja u uvjetima koji odgovaraju brzini vozila od 100 km/h. U tim uvjetima vrijednost CO ne smije prelaziti 0,2 % vol. Ako je ispitivanje provedeno na grijaču kao sastavnom dijelu, onda ga nije potrebno ponavljati na tipu vozila u koje je ugrađen grijač.

      (1)  Upotrebljava se referentna jedinica Bacharach ASTM D 2156
   PRILOG VII.
   ZAHTJEVI ZA GRIJAČE KOJI RADE NA PRINCIPU IZGARANJA I NJIHOVA UGRADNJA
   1.   OPĆI UVJETI
   1.1.   Upute za rad i održavanje priložene su uz svaki grijač, a kod grijača namijenjenih tržištu dijelova za naknadnu ugradnju treba priložiti i upute za ugradnju.
   1.2.   Sigurnosna oprema se ugrađuje (bilo kao dio grijača koji radi na principu izgaranja ili dio vozila) u svrhu kontrole rada svakoga grijača koji radi na principu izgaranja u hitnim slučajevima. Ona se konstruira tako da, ako nema plamena pri paljenju ili ako se plamen ugasi tijekom rada, vrijeme paljenja i uključivanja dovoda goriva ne prelazi četiri minute kod grijača na tekuće gorivo ili plinovito gorivo, jednu minutu ako je uređaj za kontrolu plamena termoelektričan, ili 10 sekundi ako je automatski.
   1.3.   Komora za izgaranje i izmjenjivač topline kod grijača koji kao medij prijenosa koriste vodu moraju moći podnositi tlak dvostruko veći od uobičajenog tlaka pri radu ili tlak od 2 bara (mjerilo), odnosno veći od ta dva. Ispitivanje tlaka treba biti navedeno u obrascu s podacima.
   1.4.   Grijač mora imati natpis proizvođača s istaknutim imenom proizvođača, brojem i tipom modela zajedno s procijenjenom snagom u kilovatima. Također se mora navesti i tip goriva i, gdje je to važno, radni napon i tlak plina.
   1.5.   Isključivanje upuhivača zraka za izgaranje s odgodom

   1.5.1.   Ako je upuhivač zraka za izgaranje ugrađen, mora biti osigurano odgođeno isključivanje u slučaju pregrijavanja i u slučaju prekida dovoda goriva.
   1.5.2.   Mogu se primijeniti i druge mjere za sprečavanje štete od zapaljenja i korozije ispuha ako proizvođač tijelu koje izdaje odobrenja osigura prihvatljive dokaze o njihovom jednako vrijednom učinku.
   1.6.   Zahtjevi za električnu opremu

   1.6.1.   Svi tehnički zahtjevi na koje utječe napon moraju biti unutar napona koji odstupa za ± 16 % od radnog napona. Ako postoji zaštita od premalog i/ili prevelikog napona, ti zahtjevi moraju biti zadovoljeni kod radnog napona i u neposrednoj blizini mjesta isključenja.
   1.7.   Upozorno svjetlo

   1.7.1.   Jasno vidljiva upozorna svjetiljka u vidnom polju osobe koja upravlja vozilom pokazuje kada je grijač uključen ili isključen.
   2.   UVJETI ZA UGRADNJU U VOZILO
   2.1.   Područje primjene

   2.1.1.   U skladu s točkom 2.1.2., grijači koji rade na principu izgaranja moraju se ugrađivati prema uvjetima navedenim u ovom Prilogu.
   2.1.2.   Smatra se da vozila kategorije O koja imaju grijače na tekuće gorivo ispunjavaju uvjete ovog Priloga.
   2.2.   Položaj grijača

   2.2.1.   Dijelovi trupa i drugi sastavni dijelovi u blizini grijača moraju se zaštititi od prevelike topline i od mogućnosti onečišćenja gorivom ili uljem.
   2.2.2.   Grijač koji radi na principu unutarnjeg izgaranja čak i u slučaju pregrijavanja ne smije predstavljati opasnost od požara. Ovaj uvjet smatra se ispunjenim ako je ugradnja takva da osigurava prikladnu udaljenost od svih dijelova i odgovarajuću ventilaciju tako da se koriste materijali otporni na vatru ili toplinska zaštita.
   2.2.3.   Kod vozila kategorije M2 i M3, grijač ne smije biti smješten u putničkom prostoru. Ipak, može se koristiti i tijesni omotač instalacije izveden u skladu s uvjetima iz točke 2.2.2.
   2.2.4.   Natpis naveden u točki 1.4., ili njegova kopija, mora biti postavljen tako da se može lako pročitati kad je grijač ugrađen u vozilo.
   2.2.5.   Pri namještanju grijača treba poduzeti sve razumne mjere predostrožnosti kako bi se rizik ozljeđivanja ili oštećivanja osobnog vlasništva sveo na najmanju mjeru.
   2.3.   Dovod goriva

   2.3.1.   Nastavak za punjenje gorivom ne smije biti smješten u prostoru za putnike, te mora imati djelotvoran poklopac kako bi se spriječilo izlijevanje goriva.
   2.3.2.   Kod grijača na tekuće gorivo, gdje postoji dovod odvojen od onog za napajanje vozila, mora biti jasno naznačena vrsta goriva i nastavak za punjenje.
   2.3.3.   Uputa o tomu da grijač mora biti isključen prije ponovnog punjenja mora biti pričvršćena kod nastavka za punjenje. Osim toga proizvođač mora priložiti odgovarajuće upute za uporabu.
   2.4.   Ispušni sustav

   2.4.1.   Ispušni otvor mora biti smješten tako da spriječi ulazak ispušnih plinova u vozilo kroz ventilatore, otvore za zagrijani zrak ili otvorene prozore.
   2.5.   Ulazni otvor za zrak za izgaranje

   2.5.1.   Zrak za komoru za izgaranje u grijaču ne smije se usisavati iz putničkog prostora unutar vozila.
   2.5.2.   Otvor za zrak mora biti smješten ili zaštićen tako da ga nije moguće zatvoriti otpacima ili prtljagom.
   2.6.   Ulazni otvor zraka za grijanje

   2.6.1.   Zrak koji se koristi za zagrijavanje mora biti svjež ili zrak koji kruži unutar vozila, te mora biti usisan iz čistog okružja gdje nema mogućnosti da bude onečišćen ispušnim plinovima iz pogonskog motora, grijača koji radi na principu izgaranja ili drugog izvora unutar vozila.
   2.6.2.   Cijev za dovod zraka mora biti zaštićena mrežom ili drugim prikladnim sredstvima.
   2.7.   Izlazni otvor zraka za grijanje

   2.7.1.   Vodovi kojima se vrući zrak vodi kroz vozilo moraju biti smješteni tako da ne mogu prouzročiti ozljede ili oštećenje ako se dotakne.
   2.7.2.   Otvor za izlaz zraka mora biti smješten ili zaštićen tako da ga nije moguće zatvoriti otpacima ili prtljagom.
   2.8.   Automatsko upravljanje sustavom grijanja

   Sustav grijanja mora se automatski isključiti, a dovod goriva mora se zaustaviti u roku od pet sekundi nakon što motor vozila prestane raditi. Ako je ručni uređaj već aktiviran, sustav grijanja može nastaviti raditi.
   PRILOG VIII.
   SIGURNOSNI UVJETI ZA GRIJAČE KOJI RADE NA PRINCIPU IZGARANJA, A KORISTE UNP
   (Vidjeti Prilog II., točku 3.3., napomenu 2.)