title: Direktiva Vijeća (EU) 2017/952 od 29. svibnja 2017. o izmjeni Direktive (EU) 2016/1164 u pogledu hibridnih neusklađenosti s trećim zemljama

text:
               7.6.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 144/1

         DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2017/952
   od 29. svibnja 2017.
   o izmjeni Direktive (EU) 2016/1164 u pogledu hibridnih neusklađenosti s trećim zemljama
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 115.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:

               (1)

               Nužno je obnoviti povjerenje u pravednost poreznih sustava i vladama omogućiti učinkovito ostvarivanje njihova poreznog suvereniteta. Stoga je Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) izdala preporuke za konkretne mjere u kontekstu inicijative protiv smanjenja porezne osnovice i premještanja dobiti (BEPS).

               (2)

               Završna izvješća o 15 mjera OECD-a protiv BEPS-a objavljena su 5. listopada 2015. Vijeće je pozdravilo te rezultate u svojim zaključcima od 8. prosinca 2015. U zaključcima Vijeća istaknuta je potreba za pronalaženjem zajedničkih, ali i fleksibilnih, rješenja na razini Unije u skladu sa zaključcima OECD-a o BEPS-u.

               (3)

               Kao odgovor na potrebu za pravednijim oporezivanjem, a posebno kako bi se poduzele daljnje mjere na temelju zaključaka OECD-a o BEPS-u, Komisija je 28. siječnja 2016. predstavila paket mjera za borbu protiv izbjegavanja poreza. U okviru tog paketa mjera donesena je Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 (3) u vezi s pravilima protiv izbjegavanja poreza.

               (4)

               Direktivom (EU) 2016/1164 predviđen je okvir za suzbijanje hibridnih neusklađenosti.

               (5)

               Potrebno je uspostaviti pravila kojima se na što sveobuhvatniji način neutraliziraju hibridne neusklađenosti. Imajući u vidu da su Direktivom (EU) 2016/1164 obuhvaćene samo hibridne neusklađenosti koje nastaju u interakciji sustavâ oporezivanja dobiti u državama članicama, Vijeće Ecofin 12. srpnja 2016. izdalo je izjavu kojom od Komisije traži da do listopada 2016. uputi prijedlog o hibridnim neusklađenostima koje uključuju treće zemlje radi utvrđivanja pravila koja su usklađena s pravilima preporučenima u Završnom izvješću OECD-a za 2015. o neutraliziranju učinaka aranžmana hibridne neusklađenosti u vezi s mjerom 2. („izvješće OECD-a o BEPS-u u vezi s mjerom 2.”) te koja nisu manje djelotvorna od tih pravila, a s ciljem postizanja dogovora do kraja 2016.

               (6)

               U Direktivi (EU) 2016/1164 priznaje se da je, među ostalim, ključno nastaviti raditi na drugim hibridnim neusklađenostima, poput onih koje se odnose na stalne poslovne jedinice. S obzirom na to, izuzetno je važno da su u toj direktivi uređene i hibridne neusklađenosti kod stalnih poslovnih jedinica.

               (7)

               Kako bi se osigurao okvir koji je usklađen s izvješćem OECD-a o BEPS-u u vezi s mjerom 2. te koji nije manje djelotvoran od njega, izuzetno je važno da se u Direktivu (EU) 2016/1164 uključe i pravila o hibridnim prijenosima i uvezenim neusklađenostima te da se njome obuhvati cijeli niz ishoda u kojima dolazi do dvostrukih odbitaka, kako bi se porezne obveznike spriječilo da iskorištavaju preostale pravne praznine.

               (8)

               Direktiva (EU) 2016/1164 sadržava pravila o hibridnim neusklađenostima među državama članicama te bi stoga trebala uključivati i pravila o hibridnim neusklađenostima s trećim zemljama ako je najmanje jedna od uključenih strana obveznik poreza na dobit ili, u slučaju obrnutih hibrida, subjekt u državi članici, kao i pravila o uvezenim neusklađenostima. Slijedom toga bi se pravila o hibridnim neusklađenostima i neusklađenostima porezne rezidentnosti trebala primjenjivati na sve porezne obveznike koji podliježu porezu na dobit u državi članici, uključujući stalne poslovne jedinice, ili aranžmane koji se smatraju stalnim poslovnim jedinicama, subjekata koji su rezidenti trećih zemalja. Pravila o obrnutim hibridnim neusklađenostima trebala bi se primjenjivati na sve subjekte koje pojedina država članica smatra transparentnima u porezne svrhe.

               (9)

               Pravilima o hibridnim neusklađenostima trebalo bi urediti situacije neusklađenosti koje su rezultat dvostrukih odbitaka, razlika u definicijama financijskih instrumenata, plaćanja i subjekata ili rezultat raspodjela plaćanjâ. Budući da bi hibridne neusklađenosti mogle dovesti do dvostrukog odbitka ili odbitka bez uključivanja, potrebno je utvrditi pravila na temelju kojih dotična država članica uskraćuje odbitak za plaćanje, troškove ili gubitke odnosno zahtijeva od poreznog obveznika da plaćanje uključi u svoj oporeziv prihod, prema potrebi. No ta pravila primjenjuju se samo na plaćanja koja se mogu odbiti te se njima ne bi trebalo utjecati na opće značajke poreznog sustava, neovisno o tome radi li se o klasičnom sustavu ili o sustavu imputacije.

               (10)

               Hibridne neusklađenosti kod stalnih poslovnih jedinica nastaju ako različita pravila za raspodjelu prihoda i rashoda među različitim dijelovima istog subjekta u jurisdikciji stalne poslovne jedinice i jurisdikciji rezidentnosti dovode do neusklađenosti u poreznim ishodima te obuhvaćaju slučajeve u kojima neusklađenost nastaje zbog činjenice da stalna poslovna jedinica nije uzeta u obzir u skladu sa zakonima jurisdikcije podružnice. Te neusklađenosti mogu dovesti do dvostrukog odbitka ili odbitka bez uključivanja te bi ih stoga trebalo ukloniti. U slučaju stalnih poslovnih jedinica koje nisu uzete u obzir, država članica u kojoj je porezni obveznik rezident trebala bi uključiti prihod koji bi se inače pripisao stalnoj poslovnoj jedinici.

               (11)

               Sve prilagodbe koje je u okviru ove Direktive potrebno provesti u načelu ne bi trebale utjecati na raspodjelu pravâ oporezivanja među jurisdikcijama utvrđenu ugovorom o dvostrukom oporezivanju.

               (12)

               Kako bi se osigurala proporcionalnost, potrebno je urediti samo one slučajeve u kojima postoji znatan rizik od izbjegavanja oporezivanja uporabom hibridnih neusklađenosti. Stoga je primjereno obuhvatiti hibridne neusklađenosti koje nastaju između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica istog subjekta, hibridne neusklađenosti koje nastaju između poreznog obveznika i njegovih povezanih društava ili među povezanim društvima te one koje proizlaze iz strukturiranog aranžmana koji uključuje poreznog obveznika.

               (13)

               Neusklađenosti koje osobito proizlaze iz hibridne naravi subjekata trebalo bi urediti samo kada jedno od povezanih društava ima najmanje stvarnu kontrolu nad ostalim povezanim društvima. Slijedom toga bi u tim slučajevima trebalo zahtijevati da udio koji povezano društvo posjeduje u poreznom obvezniku ili u drugom povezanom društvu odnosno udio koji porezni obveznik ili drugo povezano društvo posjeduje u povezanom društvu, u glasačkim pravima, vlasništvu kapitala ili pravu na sudjelovanju u dobiti, mora biti 50 posto ili veći. Za potrebe primjene tog zahtjeva trebalo bi objediniti vlasništvo ili prava osoba koje djeluju zajednički.

               (14)

               Kako bi se predvidjela dostatno sveobuhvatna definicija „povezanog društva” za potrebe pravilâ o hibridnim neusklađenostima, tom definicijom trebalo bi obuhvatiti i subjekt koji je dio iste konsolidirane grupe za potrebe računovodstva, društvo u kojem porezni obveznik ima znatan utjecaj na upravljanje te, obratno, društvo koje ima znatan utjecaj na upravljanje poreznog obveznika.

               (15)

               Potrebno je urediti četiri kategorije hibridnih neusklađenosti: prvo, hibridne neusklađenosti koje su rezultat plaćanja u okviru financijskog instrumenta; drugo, hibridne neusklađenosti koje su posljedica razlika u raspodjeli plaćanjâ hibridnom subjektu ili stalnoj poslovnoj jedinici, među ostalim kao rezultat plaćanjâ stalnoj poslovnoj jedinici koja nije uzeta u obzir; treće, hibridne neusklađenosti koje su rezultat plaćanjâ hibridnog subjekta njegovu vlasniku ili pretpostavljena plaćanja između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica; naposljetku, dvostruki odbitci koji su rezultat plaćanjâ hibridnog subjekta ili stalne poslovne jedinice.

               (16)

               U pogledu plaćanjâ u okviru financijskog instrumenta, hibridna neusklađenost mogla bi nastati kada se odbitak bez uključivanja može pripisati razlikama u definiciji instrumenta ili plaćanjâ u okviru njega. Ako vrsta plaćanja ispunjava uvjet za dvostruku poreznu olakšicu u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja, kao što su oslobođenje od poreza, smanjenje porezne stope ili svaki odbitak ili povrat poreza, trebalo bi smatrati da plaćanje dovodi do hibridne neusklađenosti u visini nastalog premalo oporezovanog iznosa. No ne bi trebalo smatrati da plaćanje u okviru financijskog instrumenta dovodi do hibridne neusklađenosti kada se odobrena porezna olakšica u jurisdikciji primatelja plaćanja isključivo temelji na poreznom statusu primatelja plaćanja ili na činjenici da instrument podliježe uvjetima posebnog režima.

               (17)

               Kako bi se izbjegli neželjeni ishodi zbog interakcije pravila o hibridnim financijskim instrumentima i zahtjeva bankama u pogledu sposobnosti pokrivanja gubitaka te ne dovodeći u pitanje pravila o državnim potporama, države članice trebale bi moći izuzeti iz područja primjene ove Direktive instrumente unutar grupe koji su izdani isključivo u svrhu udovoljavanja zahtjevima izdavatelja u pogledu sposobnosti pokrivanja gubitaka, a ne u svrhu izbjegavanja poreza.

               (18)

               U pogledu plaćanjâ hibridnom subjektu ili stalnoj poslovnoj jedinici, hibridna neusklađenost mogla bi nastati ako je odbitak bez uključivanja rezultat razlika u pravilima kojima se uređuje raspodjela tog plaćanja između hibridnog subjekta i njegova vlasnika u slučaju plaćanja hibridnom subjektu, između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica u slučaju pretpostavljenog plaćanja stalnoj poslovnoj jedinici. Definicija hibridne neusklađenosti trebala bi se primjenjivati samo ako je neusklađenost rezultat razlika u pravilima kojima se uređuje raspodjela plaćanjâ u skladu sa zakonima dviju jurisdikcija te plaćanje ne bi trebalo dovesti do hibridne neusklađenosti koja bi ionako nastala jer je primatelj plaćanja oslobođen od poreza u skladu sa zakonima bilo koje jurisdikcije primatelja plaćanja.

               (19)

               Definicijom hibridne neusklađenosti trebalo bi obuhvatiti i odbitke bez uključivanja koji su rezultat plaćanjâ stalnoj poslovnoj jedinici koja nije uzeta u obzir. Stalna poslovna jedinica koja nije uzeta u obzir jest svaki aranžman koji se u skladu sa zakonima jurisdikcije sjedišta smatra razlogom za dodjelu statusa stalne poslovne jedinice, no koji se u skladu sa zakonima druge jurisdikcije ne smatra stalnom poslovnom jedinicom. No pravilo o hibridnoj neusklađenosti ne bi se trebalo primjenjivati ako bi neusklađenost ionako nastala jer je primatelj plaćanja oslobođen od poreza u skladu sa zakonima bilo koje jurisdikcije primatelja plaćanja.

               (20)

               U pogledu plaćanjâ hibridnog subjekta njegovu vlasniku ili pretpostavljenih plaćanjâ između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica, hibridna neusklađenost mogla bi nastati kada je odbitak bez uključivanja rezultat plaćanja ili pretpostavljenog plaćanja koje se ne priznaje u jurisdikciji primatelja plaćanja. U tom slučaju, kada je neusklađenost posljedica neraspodjele plaćanja ili pretpostavljenog plaćanja, jurisdikcija primatelja plaćanja jest jurisdikcija u kojoj se plaćanje ili pretpostavljeno plaćanje smatra zaprimljenim u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja. Kao što je slučaj s ostalim neusklađenostima u pogledu hibridnih subjekata i podružnica koje rezultiraju odbitcima bez uključivanja, hibridne neusklađenosti ne bi trebale nastati kada je primatelj plaćanja oslobođen od poreza u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja. Međutim, što se tiče te kategorije hibridnih neusklađenosti, neusklađenost bi nastala samo u onoj mjeri u kojoj se u jurisdikciji platitelja omogućuje prijeboj odbitka u odnosu na plaćanje ili pretpostavljeno plaćanje s iznosom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje. Ako se u jurisdikciji platitelja omogućuje prijenos odbitka u sljedeće porezno razdoblje, zahtjev za svakom prilagodbom na temelju ove Direktive mogao bi se odgoditi do trenutka stvarnog prijeboja odbitka s prihodom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje u jurisdikciji platitelja.

               (21)

               Definicijom hibridne neusklađenosti trebalo bi obuhvatiti i dvostruke odbitke, neovisno o tome nastaju li kao rezultat plaćanjâ, troškova koji se ne smatraju plaćanjima u skladu s domaćim pravom ili kao rezultat gubitaka zbog amortizacije. Kao što je slučaj s pretpostavljenim plaćanjima i plaćanjima hibridnog subjekta koja primatelj plaćanja nije uzeo u obzir, hibridna neusklađenost trebala bi, međutim, nastati samo u onoj mjeri u kojoj se u jurisdikciji platitelja omogućuje prijeboj odbitka s iznosom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje. Ako se stoga u jurisdikciji platitelja omogućuje prijenos odbitka u sljedeće porezno razdoblje, zahtjev za prilagodbom na temelju ove Direktive mogao bi se odgoditi do trenutka stvarnog prijeboja odbitka s prihodom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje u jurisdikciji platitelja.

               (22)

               Razlike u poreznim ishodima koje se isključivo mogu pripisati razlikama u vrijednosti pripisanoj plaćanju, među ostalim uporabom transfernih cijena, ne bi trebale biti obuhvaćene područjem primjene hibridne neusklađenosti. Nadalje, budući da jurisdikcije primjenjuju različita porezna razdoblja i imaju različita pravila za priznavanje trenutka u kojem su stavke prihoda ostvarene odnosno stavke rashoda nastale, općenito ne bi trebalo smatrati da te vremenske razlike dovode do neusklađenosti u poreznim ishodima. Međutim, trebalo bi smatrati da plaćanje u okviru financijskog instrumenta, koje se može odbiti i čije se uključivanje u prihod ne može u razumnom roku opravdano očekivati, dovodi do hibridne neusklađenosti ako se taj odbitak bez uključivanja može pripisati razlikama u definiciji financijskog instrumenta ili plaćanjima u okviru njega. Trebalo bi smatrati da bi neusklađenost mogla nastati ako plaćanje u okviru financijskog instrumenta nije uključeno u prihod u razumnom roku. Takvo plaćanje trebalo bi se smatrati uključenim u prihod u razumnom roku ako ga je primatelj plaćanja uključio u roku od 12 mjeseci od kraja poreznog razdoblja platitelja ili kako je određeno načelom nepristrane transakcije. Države članice mogle bi zahtijevati da plaćanje bude uključeno u utvrđenom roku kako bi se izbjeglo nastajanje neusklađenosti i osigurala porezna kontrola.

               (23)

               Hibridni prijenosi mogli bi dovesti do razlike u poreznom tretmanu ako se, kao rezultat aranžmana za prijenos financijskog instrumenta, smatralo da je odnosni prinos na taj instrument dobilo više strana koje sudjeluju u aranžmanu. U tim slučajevima plaćanje u okviru hibridnog prijenosa moglo bi dovesti do odbitka za platitelja dok ga primatelj plaćanja smatra prinosom na odnosni instrument. Ta razlika u poreznom tretmanu mogla bi dovesti do odbitka bez uključivanja ili do stvaranja viška poreznog odbitka za porez po odbitku na odnosni instrument. Stoga bi takve neusklađenosti trebalo ukloniti. U slučaju odbitka bez uključivanja trebala bi se primjenjivati ista pravila kao i za neutraliziranje neusklađenosti proizašlih iz plaćanjâ u okviru hibridnog financijskog instrumenta. U slučaju hibridnih prijenosa koji su strukturirani tako da se njima stvara višak poreznih odbitaka, dotična država članica trebala bi spriječiti platitelja da se koristi viškom poreznog odbitka kako bi stekao poreznu prednost, među ostalim primjenom općeg pravila o suzbijanju zlouporabe u skladu s člankom 6. Direktive (EU) 2016/1164.

               (24)

               Potrebno je predvidjeti pravilo koje državama članicama omogućuje suzbijanje nepodudarnosti u prenošenju i provedbi ove Direktive iz kojih nastaju hibridne neusklađenosti unatoč činjenici da države članice djeluju u skladu s ovom Direktivom. Ako dođe do takve situacije i primarno pravilo predviđeno u ovoj Direktivi se ne primjenjuje, trebalo bi primijeniti sekundarno pravilo. Međutim, primarna i sekundarna pravila primjenjuju se samo na hibridne neusklađenosti kako su definirane ovom Direktivom te ne bi trebala utjecati na opće značajke poreznog sustava države članice.

               (25)

               Uvezenim neusklađenostima učinak hibridne neusklađenosti među stranama u trećim zemljama prenosi se u jurisdikciju države članice uporabom nehibridnog instrumenta, čime se potkopava učinkovitost pravilâ za neutraliziranje hibridnih neusklađenosti. Plaćanje koje se može odbiti u državi članici može se upotrijebiti za financiranje rashoda koji uključuje hibridnu neusklađenost. Radi suzbijanja takvih uvezenih neusklađenosti potrebno je uključiti pravila kojima se zabranjuje odbitak plaćanja ako je za pripadajući prihod iz tog plaćanja izravno ili neizravno izvršen prijeboj s odbitkom koji je nastao na temelju hibridne neusklađenosti i koji dovodi do dvostrukog odbitka ili odbitka bez uključivanja među trećim zemljama.

               (26)

               Neusklađenost dvostruke rezidentnosti mogla bi dovesti do dvostrukog odbitka ako se plaćanje poreznog obveznika s dvostrukom rezidentnosti odbije u skladu sa zakonima obiju jurisdikcija u kojima je porezni obveznik rezident. Budući da bi mogle dovesti do dvostrukog odbitka, neusklađenosti dvostruke rezidentnosti trebale bi biti obuhvaćene područjem primjene ove Direktive. Država članica trebala bi uskratiti drugi odbitak koji nastaje u pogledu trgovačkog društva dvostruke rezidentnosti u mjeri u kojoj se tim plaćanjem izvršava prijeboj s iznosom koji se ne smatra prihodom u skladu sa zakonima druge jurisdikcije.

               (27)

               Cilj je ove Direktive povećati otpornost unutarnjeg tržišta u cjelini, u odnosu na hibridne neusklađenosti. To se ne može dostatno ostvariti pojedinačnim djelovanjem država članica jer su nacionalni sustavi poreza na dobit različiti te bi se neovisnim djelovanjem država članica samo ponovila postojeća fragmentacija unutarnjeg tržišta u području izravnog oporezivanja. Time bi se stoga omogućilo daljnje postojanje neučinkovitosti i narušavanja koji proizlaze iz interakcije različitih nacionalnih mjera. To bi rezultiralo pomanjkanjem koordinacije. Uzimajući u obzir prekograničnu narav hibridnih neusklađenosti i potrebu za donošenjem djelotvornih rješenja za unutarnje tržište kao cjeline, taj se cilj može na bolji način ostvariti na razini Unije. Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja. Utvrđivanjem potrebne razine zaštite unutarnjeg tržišta ovom se Direktivom nastoji postići samo osnovni stupanj koordinacije unutar Unije koji je potreban za ostvarenje njezina cilja.

               (28)

               Pri provedbi ove Direktive države članice trebale bi se koristiti primjenjivim objašnjenjima i primjerima iz izvješća OECD-a o BEPS-u u vezi s mjerom 2. kao izvorom prikaza ili tumačenja u onoj mjeri u kojoj su oni u skladu s odredbama ove Direktive i s pravom Unije.

               (29)

               Pravila o hibridnim neusklađenostima iz članka 9. stavka 1. i članka 9. stavka 2. primjenjuju se samo u onoj mjeri u kojoj situacija koja uključuje poreznog obveznika dovodi do neusklađenosti. Do neusklađenosti ne bi trebalo doći ako aranžman podliježe prilagodbi na temelju članka 9. stavka 5. ili članka 9.a, i, u skladu s tim, aranžmani koji podliježu prilagodbi na temelju tih dijelova ove Direktive ne bi trebali podlijegati bilo kakvoj daljnjoj prilagodbi u okviru pravila o hibridnim neusklađenostima.

               (30)

               Ako odredbe druge direktive, poput onih iz Direktive Vijeća 2011/96/EU (4), dovode do neutraliziranja neusklađenosti u poreznim ishodima, ne bi trebalo biti mjesta primjeni pravila o hibridnim neusklađenostima predviđenih ovom Direktivom.

               (31)

               Komisija bi trebala ocijeniti provedbu te Direktive pet godina nakon njezina stupanja na snagu i o tome izvijestiti Vijeće. Države članice trebale bi priopćiti Komisiji sve informacije potrebne za to ocjenjivanje.

               (32)

               Direktivu (EU) 2016/1164 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva (EU) 2016/1164 mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 1.
               Područje primjene
               1.   Ova se Direktiva primjenjuje na sve porezne obveznike koji podliježu plaćanju poreza na dobit u jednoj ili više država članica, uključujući stalne poslovne jedinice u jednoj ili više država članica subjekata koji su u svrhu oporezivanja rezidenti treće zemlje.
               2.   Članak 9.a primjenjuje se i na sve subjekte koje država članica smatra transparentnima u porezne svrhe.”.

               2.

               Članak 2. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u točki 4. zadnji podstavak zamjenjuje se sljedećim:
                           „Za potrebe članaka 9. i 9.a:

                                       (a)

                                       ako do neusklađenosti dolazi na temelju točke 9. prvog podstavka podtočke (b), (c), (d), (e) ili (g) ovog članka, ili ako se zahtijeva prilagodba u skladu s člankom 9. stavkom 3. ili člankom 9.a, definicija povezanog društva mijenja se tako da se zahtjev za udjelom od 25 posto zamjenjuje zahtjevom za udjelom od 50 posto;

                                       (b)

                                       smatra se da osoba koja djeluje zajedno s drugom osobom u pogledu glasačkih prava u subjektu ili u pogledu vlasništva kapitala subjekta ima udio u svim glasačkim pravima tog subjekta koje ima druga osoba odnosno da ima udio u cjelokupnom vlasništvu kapitala tog subjekta koji drži druga osoba;

                                       (c)

                                       povezano društvo znači i subjekt koji je dio iste konsolidirane grupe za potrebe financijskog računovodstva kao i porezni obveznik, društvo u kojemu porezni obveznik ima znatan utjecaj na upravljanje ili društvo koje ima znatan utjecaj na upravljanje poreznog obveznika.”;

                           (b)

                           točka 9. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „9.

                                       ‚hibridna neusklađenost’ znači situacija koja uključuje poreznog obveznika ili, u odnosu na članak 9. stavak 3., subjekt ako:

                                                   (a)

                                                   plaćanje u okviru financijskog instrumenta dovodi do odbitka bez uključivanja te:

                                                               i.

                                                               takvo plaćanje nije uključeno u razumnom roku; i

                                                               ii.

                                                               neusklađenost se može pripisati razlikama u definicijama instrumenta ili plaćanja u okviru njega.

                                                         Za potrebe prvog podstavka, smatra se da je plaćanje u okviru financijskog instrumenta uključeno u prihod u razumnom roku ako:

                                                               i.

                                                               jurisdikcija primatelja plaćanja uključuje plaćanje u poreznom razdoblju koje započinje u roku od 12 mjeseci od kraja poreznog razdoblja platitelja; ili

                                                               ii.

                                                               je razumno očekivati da će jurisdikcija primatelja plaćanja uključiti plaćanje u budućem poreznom razdoblju te uvjeti plaćanja odgovaraju onima za koje bi se očekivalo da bi se dogovorili među neovisnim društvima;

                                                   (b)

                                                   plaćanje hibridnom subjektu dovodi do odbitka bez uključivanja te je ta neusklađenost rezultat razlika u raspodjeli plaćanjâ hibridnom subjektu u skladu sa zakonima jurisdikcije poslovnog nastana ili registracije hibridnog subjekta i jurisdikcije svake osobe s udjelom u tom hibridnom subjektu;

                                                   (c)

                                                   plaćanje subjektu s jednom stalnom poslovnom jedinicom ili više njih dovodi do odbitka bez uključivanja te je ta neusklađenost rezultat razlika u raspodjeli plaćanjâ između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica istog subjekta u skladu sa zakonima jurisdikcija u kojima subjekt posluje;

                                                   (d)

                                                   plaćanje dovodi do odbitka bez uključivanja kao rezultat plaćanja stalnoj poslovnoj jedinici koja nije uzeta u obzir;

                                                   (e)

                                                   plaćanje hibridnog subjekta dovodi do odbitka bez uključivanja te je ta neusklađenost rezultat činjenice da, u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja, plaćanje nije uzeto u obzir;

                                                   (f)

                                                   pretpostavljeno plaćanje između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dvije ili više stalnih poslovnih jedinica dovodi do odbitka bez uključivanja te je ta neusklađenost rezultat činjenice da, u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja, plaćanje nije uzeto u obzir; ili

                                                   (g)

                                                   dolazi do dvostrukog odbitka.

                                             Za potrebe ove točke 9.:

                                                   (a)

                                                   plaćanje, koje odgovara odnosnom prinosu na preneseni financijski instrument, ne dovodi do hibridne neusklađenosti u okviru prvog podstavka podtočke (a) ako financijski trgovac obavlja plaćanje u okviru tržišnog hibridnog prijenosa uz uvjet da je u jurisdikciji platitelja financijski trgovac obvezan u prihod uključiti sve iznose primljene u vezi s prenesenim financijskim instrumentom;

                                                   (b)

                                                   hibridna neusklađenost nastaje u skladu s prvim podstavkom podtočkom (e), (f) ili (g) samo u mjeri u kojoj se u jurisdikciji platitelja omogućuje prijeboj odbitka s iznosom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje;

                                                   (c)

                                                   neusklađenost se ne smatra hibridnom neusklađenosti ako ne nastaje među povezanim društvima, između poreznog obveznika i povezanog društva, između sjedišta i stalne poslovne jedinice, između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica istog subjekta ili u okviru strukturiranog aranžmana.

                                             Za potrebe ove točke 9. te članaka 9., 9.a i 9.b:

                                                   (a)

                                                   ‚neusklađenost’ znači dvostruki odbitak ili odbitak bez uključivanja;

                                                   (b)

                                                   ‚dvostruki odbitak’ znači odbitak istog plaćanja, troškova ili gubitaka u jurisdikciji iz koje potječe plaćanje, u kojoj su nastali troškovi ili u kojoj su pretrpljeni gubitci (jurisdikcija platitelja) i u drugoj jurisdikciji (jurisdikcija ulagatelja). U slučaju plaćanja hibridnog subjekta ili stalne poslovne jedinice jurisdikcija platitelja jest jurisdikcija u kojoj hibridni subjekt ili stalna poslovna jedinica imaju poslovni nastan ili jurisdikcija u kojoj su smješteni;

                                                   (c)

                                                   ‚odbitak bez uključivanja’ znači odbitak plaćanja ili pretpostavljenog plaćanja između sjedišta i stalne poslovne jedinice ili između dviju ili više stalnih poslovnih jedinica u svakoj jurisdikciji za koju se smatra da je u njoj izvršeno to plaćanje ili pretpostavljeno plaćanje (jurisdikcija platitelja) bez pripadajućeg uključivanja tog plaćanja ili pretpostavljenog plaćanja u porezne svrhe u jurisdikciji primatelja plaćanja. Jurisdikcija primatelja plaćanja jest svaka jurisdikcija u kojoj je to plaćanje ili pretpostavljeno plaćanje zaprimljeno ili se smatra zaprimljenim u skladu sa zakonima bilo koje druge jurisdikcije;

                                                   (d)

                                                   ‚odbitak’ znači iznos za koji se smatra da se može odbiti od oporezivog prihoda u skladu sa zakonima jurisdikcije platitelja ili jurisdikcije ulagatelja. Izraz ‚koji se može odbiti’ tumači se u skladu s tim;

                                                   (e)

                                                   ‚uključivanje’ znači iznos koji se uzima u obzir u oporezivom prihodu u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja. Plaćanje u okviru financijskog instrumenta ne smatra se uključenim u mjeri u kojoj plaćanje ispunjava uvjete za bilo koju poreznu olakšicu isključivo zbog načina na koji se to plaćanje definira u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja. Izraz ‚uključen’ tumači se u skladu s tim;

                                                   (f)

                                                   ‚porezna olakšica’ znači oslobođenje od poreza, smanjenje porezne stope ili svaki porezni odbitak ili povrat poreza (koji ne uključuju odbitak za poreze po odbitku);

                                                   (g)

                                                   ‚prihod koji se dvostruko uključuje’ znači svaka stavka prihoda koja se uključuje u skladu sa zakonima obiju jurisdikcija u kojima je nastala neusklađenost;

                                                   (h)

                                                   ‚osoba’ znači fizička osoba ili subjekt;

                                                   (i)

                                                   ‚hibridni subjekt’ znači svaki subjekt ili aranžman koji se smatra oporezivim subjektom u skladu sa zakonima jedne jurisdikcije i čiji se prihod ili rashod smatra prihodom ili rashodom jedne osobe ili više njih u skladu sa zakonima druge jurisdikcije;

                                                   (j)

                                                   ‚financijski instrument’ znači svaki instrument u mjeri u kojoj dovodi do povrata na financijska sredstva ili vlastiti kapital, a koji se oporezuje u skladu s pravilima za oporezivanje dužničkog kapitala, vlasničkog kapitala ili izvedenica u skladu sa zakonima jurisdikcije primatelja plaćanja ili jurisdikcije platitelja te obuhvaća hibridni prijenos;

                                                   (k)

                                                   ‚financijski trgovac’ je osoba ili subjekt koji u okviru svojeg poslovanja redovito kupuje i prodaje financijske instrumente za vlastiti račun u svrhu ostvarivanja dobiti;

                                                   (l)

                                                   ‚hibridni prijenos’ znači svaki aranžman za prijenos financijskog instrumenta ako se, u porezne svrhe, za odnosni prinos na preneseni financijski instrument smatra da ga je istodobno dobilo više strana koje sudjeluju u tom aranžmanu;

                                                   (m)

                                                   ‚tržišni hibridni prijenos’ znači svaki hibridni prijenos koji financijski trgovac provodi u okviru svojeg redovnog poslovanja, a ne kao dio strukturiranog aranžmana;

                                                   (n)

                                                   ‚stalna poslovna jedinica koja nije uzeta u obzir’ znači svaki aranžman koji se u skladu sa zakonima jurisdikcije sjedišta smatra razlogom za dodjelu statusa stalne poslovne jedinice te koji se u skladu sa zakonima druge jurisdikcije ne smatra razlogom za dodjelu statusa stalne poslovne jedinice;”;

                           (c)

                           dodaju se sljedeće točke:

                                       „10.

                                       ‚konsolidirana grupa za potrebe financijskog računovodstva’ znači grupa koja se sastoji od svih subjekata koji su u potpunosti uključeni u konsolidirane financijske izvještaje sastavljene u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja ili nacionalnim sustavom financijskog izvještavanja države članice;

                                       11.

                                       ‚strukturirani aranžman’ znači aranžman koji uključuje hibridnu neusklađenost u kojem je cijena te neusklađenosti uvrštena u uvjete aranžmana ili aranžman koji je osmišljen kako bi njime nastala hibridna neusklađenost, osim ako se od poreznog obveznika ili povezanog društva nije moglo u razumnoj mjeri očekivati da su upoznati s postojanjem hibridne neusklađenosti i nisu imali udjela u vrijednosti porezne olakšice nastale iz hibridne neusklađenosti.”.

               3.

               Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 5. točki (a) podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „ii.

                                       sva imovina i obveze vrednuju se uporabom iste metode kao u konsolidiranim financijskim izvještajima sastavljenima u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja ili nacionalnim sustavom financijskog izvještavanja države članice;”;

                           (b)

                           stavak 8. zamjenjuje se sljedećim:
                           „8.   Za potrebe stavaka od 1. do 7., poreznom obvezniku može se odobriti upotreba konsolidiranih financijskih izvještaja sastavljenih u skladu s računovodstvenim standardima različitima od Međunarodnih standarda financijskog izvještavanja ili nacionalnog sustava financijskog izvještavanja države članice.”.

               4.

               Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 9.
               Hibridne neusklađenosti
               1.   U mjeri u kojoj hibridna neusklađenost rezultira dvostrukim odbitkom:

                           (a)

                           odbitak se uskraćuje u državi članici koja je jurisdikcija ulagatelja; i

                           (b)

                           ako se odbitak ne uskraćuje u jurisdikciji ulagatelja, odbitak se uskraćuje u državi članici koja je jurisdikcija platitelja.

                     Ipak svaki takav odbitak može se prebiti s prihodom koji se dvostruko uključuje, neovisno o tome nastaje li u tekućem ili narednom poreznom razdoblju.
               2.   U mjeri u kojoj hibridna neusklađenost rezultira odbitkom bez uključivanja:

                           (a)

                           odbitak se uskraćuje u državi članici koja je jurisdikcija platitelja; i

                           (b)

                           ako se odbitak ne uskraćuje u jurisdikciji platitelja, iznos plaćanja koji bi inače doveo do neusklađenosti uključuje se u prihod u državi članici koja je jurisdikcija primatelja plaćanja.

                     3.   Država članica uskraćuje odbitak za svako plaćanje poreznog obveznika u mjeri u kojoj se takvim plaćanjem izravno ili neizravno financira rashod koji se može odbiti i koji dovodi do hibridne neusklađenosti na temelju transakcije ili niza transakcija među povezanim društvima ili koje se sklapaju kao dio strukturiranog aranžmana, osim u mjeri u kojoj je jedna od jurisdikcija uključenih u transakciju ili niz transakcija provela istovjetnu prilagodbu u pogledu takve hibridne neusklađenosti.
               4.   Država članica može izuzeti iz područja primjene:

                           (a)

                           stavka 2. točke (b) ovog članka hibridne neusklađenosti kako su utvrđene u članku 2. točki 9. prvom podstavku podtočki (b), (c), (d) ili (f);

                           (b)

                           stavka 2. točaka (a) i (b) ovog članka hibridne neusklađenosti koje proizlaze iz plaćanja kamata u okviru financijskog instrumenta povezanom društvu ako:

                                       i.

                                       financijski instrument sadržava značajke konverzije, sanacije vlastitim sredstvima ili otpisa;

                                       ii.

                                       je financijski instrument izdan isključivo u svrhu zadovoljavanja zahtjeva u pogledu sposobnosti pokrivanja gubitaka koji se primjenjuju na bankarski sektor te se financijski instrument priznaje kao takav u zahtjevima u pogledu sposobnosti pokrivanja gubitaka za poreznog obveznika;

                                       iii.

                                       je financijski instrument izdan:

                                                   —

                                                   u vezi s financijskim instrumentima sa značajkama konverzije, sanacije vlastitim sredstvima ili otpisa na razini matičnog društva,

                                                   —

                                                   na razini potrebnoj da se zadovolje primjenjivi zahtjevi u pogledu sposobnosti pokrivanja gubitaka,

                                                   —

                                                   ne kao dio strukturiranog aranžmana; i

                                       iv.

                                       ukupni neto odbitak konsolidirane grupe u okviru aranžmana ne premašuje iznos koji bi nastao da je porezni obveznik takav financijski instrument izravno izdao na tržištu.

                                 Točka (b) primjenjuje se do 31. prosinca 2022.

                     5.   U mjeri u kojoj hibridna neusklađenost uključuje prihod stalne poslovne jedinice koja nije uzeta u obzir koji ne podliježe porezu u državi članici u kojoj je porezni obveznik rezident u porezne svrhe, ta država članica zahtijeva od poreznog obveznika uključivanje prihoda koji bi se inače pripisao stalnoj poslovnoj jedinici koja nije uzeta u obzir. To se primjenjuje ako se od države članice ne zahtijeva da prihod izuzme u skladu s ugovorom o dvostrukom oporezivanju koji je država članica sklopila s trećom zemljom.
               6.   U mjeri u kojoj je hibridni prijenos osmišljen kako bi njime nastala olakšica za porez po odbitku za plaćanje koje proizlazi iz prenesenog financijskog instrumenta u korist više uključenih strana, država članica poreznog obveznika ograničava korist od takve olakšice razmjerno neto oporezivom prihodu u pogledu tog plaćanja.”.

               5.

               Umeću se sljedeći članci:
               „Članak 9.a
               Obrnute hibridne neusklađenosti
               1.   Ako se jedan ili više povezanih nerezidentnih subjekata koji drže ukupno izravan ili neizravan udio od najmanje 50 posto glasačkih prava, kapitala ili prava na sudjelovanje u dobiti u hibridnom subjektu, koji je osnovan ili ima poslovni nastan u državi članici, nalaze u jurisdikciji ili jurisdikcijama u kojima se hibridni subjekt smatra poreznim obveznikom, hibridni subjekt smatra se rezidentom te države članice i njegov se prihod oporezuje u onoj mjeri u kojoj se taj prihod ne oporezuje na drugi način u okviru zakona države članice ili bilo koje druge jurisdikcije.
               2.   Stavak 1. ne primjenjuje se na subjekte za zajednička ulaganja. Za potrebe ovog članka, ‚subjekt za zajednička ulaganja’ znači investicijski fond ili subjekt s velikim brojem ulagatelja, raznovrsnim portfeljem vrijednosnih papira te koji u zemlji svojeg poslovnog nastana podliježe propisima o zaštiti ulagatelja.
               Članak 9.b
               Neusklađenosti porezne rezidentnosti
               U mjeri u kojoj se odbitak od plaćanja, troškova ili gubitaka poreznog obveznika koji je u porezne svrhe rezident u dvije ili više jurisdikcija može odbiti od porezne osnovice u objema jurisdikcijama, država članica poreznog obveznika uskraćuje odbitak u mjeri u kojoj se u drugoj jurisdikciji omogućuje prijeboj drugog odbitka s prihodom koji nije prihod koji se dvostruko uključuje. Ako su obje jurisdikcije države članice, odbitak uskraćuje država članica za koju se smatra da u njoj porezni obveznik nije rezident u skladu s ugovorom o dvostrukom oporezivanju između dotičnih dviju država članica.”.

               6.

               U članku 10. stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
               „Odstupajući od prvog podstavka, Komisija ocjenjuje provedbu članaka 9. i 9.b, a posebno posljedice izuzeća iz članka 9. stavka 4. točke (b), do 1. siječnja 2022. i o tome izvješćuje Vijeće.”.

               7.

               U članku 11. umeće se sljedeći stavak:
               „5.a   Odstupajući od stavka 1., države članice do 31. prosinca 2019. donose i objavljuju zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s člankom 9. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
               One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2020.
               Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.”.

         Članak 2.
   1.   Države članice do 31. prosinca 2019. donose i objavljuju zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2020.
   Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   3.   Odstupajući od stavka 1., države članice do 31. prosinca 2021. donose i objavljuju zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s člankom 9.a Direktive (EU) 2016/1164. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2022.
   Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. svibnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. CARDONA

      (1)  Mišljenje od 27. travnja 2017. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Mišljenje od 14. prosinca 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  Direktiva Vijeća (EU) 2016/1164 od 12. srpnja 2016. o utvrđivanju pravila protiv praksi izbjegavanja poreza kojima se izravno utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (SL L 193, 19.7.2016., str. 1.).

      (4)  Direktiva Vijeća 2011/96/EU od 30. studenoga 2011. o zajedničkom sustavu oporezivanja koji se primjenjuje na matična društva i društva kćeri iz različitih država članica (SL L 345, 29.12.2011., str. 8.).


title: Direktiva Vijeća 2013/23/EU od 13. svibnja 2013. o prilagođavanju određenih direktiva u području financijskih usluga zbog pristupanja Republike Hrvatske

text:
               06/Sv. 012

               HR

               Službeni list Europske unije

               300

         32013L0023

               L 158/362

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.05.2013.

         DIREKTIVA VIJEĆA 2013/23/EU
   od 13. svibnja 2013.
   o prilagođavanju određenih direktiva u području financijskih usluga zbog pristupanja Republike Hrvatske
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 3. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 50.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 50. Akta o pristupanju Hrvatske, u slučaju kada akti institucija doneseni prije pristupanja zahtijevaju prilagodbu zbog pristupanja, a potrebne prilagodbe nisu predviđene u navedenom Aktu o pristupanju ili njegovim prilozima, Vijeće odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije s tim ciljem donosi potrebne akte, ako izvorni akt nije donijela Komisija.

               (2)

               Završni akt konferencije na kojoj je sastavljen i donesen Ugovor o pristupanju Hrvatske ukazao je da su visoke ugovorne stranke postigle politički sporazum o nizu prilagodbi akata institucija koji su potrebni zbog pristupanja te su pozvale Vijeće i Komisiju da prije pristupanja usvoje ove prilagodbe, koje su dopunjene i ažurirane prema potrebi kako bi se uzeo u obzir razvoj prava Unije.

               (3)

               Direktive 73/239/EEZ (1), 2002/83/EZ (2), 2005/68/EZ (3) i 2009/138/EZ (4) trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktive 73/239/EEZ, 2002/83/EZ, 2005/68/EZ i 2009/138/EZ mijenjaju se kako je određeno u Prilogu ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice najkasnije do datuma pristupanja Hrvatske Uniji donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od datuma pristupanja Hrvatske Uniji.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu pod uvjetom stupanja na snagu Ugovora o pristupanju Hrvatske i od datuma njegovog stupanja na snagu.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. COVENEY

      (1)  Prva direktiva Vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na pokretanje i obavljanje poslova izravnog osiguranja osim životnog osiguranja (SL L 228, 16.8.1973., str. 3.).

      (2)  Direktiva 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (SL L 345, 19.12.2002., str. 1.).

      (3)  Direktiva 2005/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2005. o reosiguranju (SL L 323, 9.12.2005., str. 1.).

      (4)  Direktiva 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (SL L 335, 17.12.2009., str. 1.).
   PRILOG

               1.

               U članku 8. stavku 1. točki (a) Direktive 73/239/EEZ dodaje se sljedeće:

                           „—

                           u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’, ‚društvo za uzajamno osiguranje’.”

               2.

               Direktiva 2002/83/EZ mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u članku 6. stavku 1. točki (a) nakon unosa za Francusku Republiku umeće se sljedeće:

                                       „—

                                       u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’, ‚društvo za uzajamno osiguranje’,”;

                           (b)

                           u članku 18. stavku 3. nakon pete alineje umeće se sljedeće:

                                       „—

                                       1. srpnja 2013. u slučaju društava kojima je izdano odobrenje za rad u Hrvatskoj, i”.

               3.

               U Prilogu I. Direktivi 2005/68/EZ nakon unosa za Francusku Republiku umeće se sljedeće:

                           „—

                           u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’,”.

               4.

               Direktiva 2009/138/EZ mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u prvom podstavku članka 73. stavka 5. umeće se sljedeća točka:

                                       „(ea)

                                       1. srpnja 2013. za društva koja su odobrenje dobila u Hrvatskoj;”;

                           (b)

                           Prilog III. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       u dijelu A umeće se sljedeća točka:

                                                   „(10.a)

                                                   u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’, ‚društvo za uzajamno osiguranje’;”;

                                       ii.

                                       u dijelu B umeće se sljedeća točka:

                                                   „(10.a)

                                                   u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’, ‚društvo za uzajamno osiguranje’;”;

                                       iii.

                                       u dijelu C umeće se sljedeća točka:

                                                   „(10.a)

                                                   u slučaju Republike Hrvatske: ‚dioničko društvo’;”.


title: 82/624/EEZ: Direktiva Komisije od 1. srpnja 1982. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/765/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na alkoholometre i alkoholne areometre

text:
               13/Sv. 057

               HR

               Službeni list Europske unije

               9

         31982L0624

               L 252/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               01.07.1982.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 1. srpnja 1982.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/765/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na alkoholometre i alkoholne areometre
   (82/624/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 71/316/EEZ od 26. srpnja 1971. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zajedničke odredbe za mjerne instrumente i za metode mjeriteljskog nadzora (1), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Grčke, a posebno njezin članak 17.,
   budući da su od donošenja Direktive 76/765/EEZ (2) razvijene nove tehnike u području toplomjera koji se upotrebljavaju za određivanje alkoholne jakosti; budući da stoga treba na odgovarajući način izmijeniti tu Direktivu;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu direktiva tehničkom napretku radi uklanjanja tehničkih prepreka u trgovanju mjernim instrumentima,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Tekst odjeljka 9. Priloga Direktivi 76/765/EEZ zamjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. svibnja 1983. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 3.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 1. srpnja 1982.

            Za Komisiju

         Karl-Heinz NARJES

            Član Komisije

      (1)  SL L 202, 6.9.1971., str. 1.

      (2)  SL L 262, 27.9.1976., str. 143.

   PRILOG
   9.   TOPLOMJERI KOJI SE UPOTREBLJAVAJU PRI ODREĐIVANJU ALKOHOLNE JAKOSTI
   9.1.   Toplomjeri ugrađeni u instrument koji se upotrebljava za određivanje alkoholne jakosti
   Ako instrument koji se upotrebljava za određivanje alkoholne jakosti pripada razredu II. ili III., u njega se može ugraditi toplomjer s primjenom rastezanja žive i sa staklenim kućištem.
   9.1.1.   Toplomjer mora biti gradiran do 0,1 ili 0,2 ili 0,5 °C i ljestvica ne mora imati oznaku na 0 °C.
   9.1.2.   Najmanji razmak na ljestvici mora biti:

               0,8 mm u slučaju toplomjera gradiranih do 0,1 i 0,2 °C,

               1,0 m u slučaju toplomjera gradiranih do 0,5 °C.

         9.1.3.   Debljina crta ne smije biti veća od jedne petine razmaka na ljestvici.
   9.1.4.   Najveća je dopuštena pogreška, pozitivna ili negativna:

               0,10 °C ako je toplomjer gradiran do 0,1 °C,

               0,20 °C ako je toplomjer gradiran do 0,2 ili 0,5 °C.

         9.1.5.   Tijekom EEZ prve ovjere pogreška ugrađenog toplomjera određuje se na temelju najmanje tri točke u području ljestvice.
   9.2.   Toplomjeri koji nisu ugrađeni u instrument koji se upotrebljava za određivanje alkoholne jakosti
   9.2.1.   Ako se za određivanje alkoholne jakosti upotrebljava instrument razreda I., toplomjer koji se s njime koristi mora biti:

               —

               toplomjer s primjenom otpora metala koji omogućuje određivanje temperature mješavine vode i alkohola s najvećom dopuštenom pogreškom od ± 0,10 °C,

               —

               ili toplomjer s primjenom rastezanja žive i staklenim kućištem gradiran do 0,1 ili 0,5 °C.

         Živini toplomjeri moraju na ljestvici imati oznaku na 0 °C, najmanji razmak na ljestvici mora biti 0,8 mm i debljina crta ne smije biti veća od jedne petine razmaka na ljestvici.
   Najveća je dopuštena pogreška, pozitivna ili negativna, jedan podjeljak ljestvice.
   9.2.2.   Ako se za određivanje alkoholne jakosti upotrebljava instrument razreda II. ili III., toplomjer koji se s njime koristi mora biti s primjenom rastezanja žive i sa staklenim kućištem.
   9.2.2.1.   Toplomjer mora biti gradiran do 0,1 ili 0,2 ili 0,5 °C. Ljestvica mora imati oznaku na 0 °C.
   9.2.2.2.   Najmanji razmak na ljestvici mora biti:

               0,8 mm u slučaju toplomjera gradiranih do 0,1 ili 0,2 °C,

               1,0 mm u slučaju toplomjera gradiranih do 0,5 °C.

         9.2.2.3.   Debljina crta ne smije biti veća od jedne petine razmaka na ljestvici.
   9.2.2.4.   Najveća je dopuštena pogreška:

               ± 0,10 °C ako je toplomjer gradiran do 0,1 °C,

               ± 0,20 °C ako je toplomjer gradiran do 0,2 ili 0,5 °C.


title: Direktiva Vijeća 2013/18/EU od 13. svibnja 2013. o prilagodbi Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora zbog pristupanja Republike Hrvatske

text:
               12/Sv. 5

               HR

               Službeni list Europske unije

               273

         32013L0018

               L 158/230

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 2013/18/EU
   od 13. svibnja 2013.
   o prilagodbi Direktive 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora zbog pristupanja Republike Hrvatske
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 3. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 50.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 50. Akta o pristupanju Hrvatske, ako je akte institucija koji su doneseni prije pristupanja potrebno prilagoditi zbog pristupanja, a potrebne prilagodbe nisu predviđene u tom aktu o pristupanju ili njegovim prilozima, Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, u tu svrhu donosi potrebne akte ako Komisija nije donijela izvorni akt.

               (2)

               U Završnom aktu Konferencije na kojoj je sastavljen i usvojen Ugovor o pristupanju Hrvatske navodi se da su visoke ugovorne stranke postigle politički dogovor o nizu prilagodbi akata koje su donijele institucije, a potrebne su zbog pristupanja, te su pozvale Vijeće i Komisiju da te prilagodbe usvoje prije pristupanja, upotpunjene i ažurirane prema potrebi, kako bi se uzeo u obzir razvoj prava Unije.

               (3)

               Direktivu 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U Prilogu I. dijelu A Direktive 2009/28/EZ, u tablicu se nakon unosa za Francusku umeće sljedeće:

                  „Hrvatska

                  12,6 %

                  20 %”

   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do datuma pristupanja Hrvatske Uniji. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od datuma pristupanja Hrvatske Uniji.
   Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu podložno stupanju na snagu Ugovora o pristupanju Hrvatske i na dan njegovog stupanja na snagu.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. COVENEY

      (1)  SL L 140, 5.6.2009., str. 16.


title: Direktiva Vijeća 93/109/EZ od 6. prosinca 1993. o utvrđivanju detaljnih aranžmana za ostvarivanje aktivnog i pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament za građane Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani

text:
               20/Sv. 1

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31993L0109

               L 329/34

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 93/109/EZ
   od 6. prosinca 1993.
   o utvrđivanju detaljnih aranžmana za ostvarivanje aktivnog i pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament za građane Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 8.b stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da Ugovor o Europskoj uniji označuje novu fazu u procesu stvaranja sve tješnje povezane unije među narodima Europe; budući da je jedna od njezinih zadaća uređenje odnosa među narodima država članica na dosljedan i solidaran način; budući da se u njezine temeljne ciljeve ubraja jačanje zaštite prava i interesa državljana njezinih država članica uvođenjem građanstva Unije;
   budući da se u tu svrhu glavom II. Ugovora o Europskoj uniji, kojom se mijenja Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice s ciljem osnivanja Europske zajednice, uvodi građanstvo Unije za sve državljane država članica te im se na toj osnovi priznaju brojna prava;
   budući da je aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta, utvrđeno u članku 8.b stavku 2. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, primjer primjene načela nediskriminacije među državljanima i nedržavljanima i logičan rezultat prava slobodnog kretanja i boravka sadržanog u članku 8.a tog Ugovora;
   budući da se članak 8.b stavak 2. Ugovora o EZ-u odnosi jedino na mogućnost ostvarivanja aktivnog i pasivnog biračkog prava na izborima za Europski parlament, ne dovodeći u pitanje članak 138. stavak 3. Ugovora o EZ-u koji predviđa uspostavu jedinstvenog postupka za te izbore u svim državama članicama; budući da on u osnovi teži ukidanju zahtjeva za državljanstvom koji trenutačno treba ispunjavati u većini država članica radi ostvarivanja tih prava;
   budući da primjena članka 8.b stavka 2. Ugovora o EZ-u ne pretpostavlja usklađivanje izbornih sustava država članica; budući da, kako bi se vodilo računa o načelu proporcionalnosti utvrđenom u članku 3.b trećem stavku Ugovora o EZ-u, sadržaj zakonodavstva Zajednice u tom području ne smije prelaziti ono što je potrebno kako bi se ostvario cilj iz članka 8.b stavka 2. Ugovora o EZ-u;
   budući da je svrha članka 8.b stavka 2. Ugovora o EZ-u osigurati da svi građani Unije, bez obzira na to jesu li državljani države članice u kojoj borave ili nisu, mogu u toj državi ostvarivati svoje aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament pod jednakim uvjetima; budući da bi, prema tome, uvjeti koji vrijede za nedržavljane, uključujući one koji se odnose na razdoblje i dokazivanje boravka, trebali biti jednaki onima, ako postoje, koji vrijede za državljane dotične države članice;
   budući da članak 8.b stavak 2. Ugovora o EZ-u predviđa aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta, bez zamjene istog za aktivno i pasivno biračko pravo u državi članici čiji je građanin Unije državljanin; budući da se sloboda građana Unije da odaberu državu članicu u kojoj će sudjelovati na europskim izborima mora poštovati, istodobno osiguravajući da se ta sloboda ne zlouporabi od strane ljudi koji glasuju ili se kandidiraju u više nego jednoj državi;
   budući da svako odstupanje od općih pravila ove Direktive mora, na temelju članka 8.b stavka 2. Ugovora o EZ-u, biti opravdano problemima svojstvenima određenoj državi članici; budući da svako odstupanje mora, po svojoj naravi, biti podvrgnuto preispitivanju;
   budući da takvi specifični problemi mogu nastati u državi članici u kojoj je udio građana Unije glasačke dobi koji u njoj borave ali nisu njezini državljani značajno iznad prosjeka; budući da su odstupanja opravdana tamo gdje takvi građani čine više od 20 % ukupnog biračkog tijela; budući da se takva odstupanja moraju temeljiti na kriteriju duljine boravka;
   budući da građanstvo Unije ima svrhu omogućiti građanima Unije da se bolje integriraju u njihovu zemlju domaćina te da je u tom kontekstu u skladu s namjerama autora Ugovora da se izbjegne bilo kakva polarizacija između lista kandidata državljana i nedržavljana;
   budući da se taj rizik polarizacije odnosi osobito na državu članicu u kojoj udio građana Unije glasačke dobi koji nisu državljani prelazi 20 % ukupnog broja građana Unije koji su glasačke dobi i koji tamo borave te je stoga važno da ta država članica može donijeti, u skladu s člankom 8.b Ugovora, posebne odredbe koje se odnose na sastav lista kandidata;
   budući da se mora voditi računa o činjenici da, u nekim državama članicama, državljani drugih država članica koji tamo borave imaju pravo glasa na izborima za nacionalni parlament te da se sukladno tome određene odredbe ove Direktive mogu u tim državama članicama ne primjenjivati,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   1.   Ovom se Direktivom utvrđuju detaljni aranžmani kojima građani Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani mogu ostvariti aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament.
   2.   Ništa u ovoj Direktivi ne utječe na odredbe pojedine države članice u vezi s aktivnim i pasivnim biračkim pravom njezinih državljana koji borave izvan njezinog izbornog područja.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „izbori za Europski parlament” znači opći neposredni izbori predstavnika u Europski parlament u skladu s Aktom od 20. rujna 1976. (2);

               2.

               „izborno područje” znači područje države članice na kojem u skladu s gornjim Aktom i, unutar tog okvira, u skladu s izbornim zakonodavstvom te države članice, članove Europskog parlamenta biraju ljudi u toj državi članici;

               3.

               „država članica boravišta” znači država članica u kojoj građanin Unije boravi, ali čiji nije državljanin;

               4.

               „matična država članica” znači država članica čiji je građanin Unije državljanin;

               5.

               „birač Zajednice” znači bilo koji građanin Unije koji ima aktivno biračko pravo na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta u skladu s ovom Direktivom;

               6.

               „građanin Zajednice s pasivnim biračkim pravom” znači bilo koji građanin Unije koji ima pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta u skladu s ovom Direktivom;

               7.

               „popis birača” znači službeni registar svih birača s pravom glasa u određenoj izbornoj jedinici ili na određenom mjestu, koji sastavlja i ažurira nadležno tijelo na temelju izbornog zakonodavstva države članice boravišta ili registar stanovništva ako naznačuje postojanje biračkog prava;

               8.

               „referentni datum” znači dan ili dani na koji (na koje) građani Unije, na temelju prava države članice boravišta, moraju ispunjavati zahtjeve za glasovanjem ili kandidiranjem u toj državi;

               9.

               „formalna izjava” znači izjava dotične osobe, netočnost koje je izlaže sankcijama sukladno primjenjivom nacionalnom zakonodavstvu.

         Članak 3.
   Svaka osoba koja na referentni datum:

               (a)

               jest građanin Unije u smislu članka 8. stavka 1. drugog podstavka Ugovora;

               (b)

               nije državljanin države članice boravišta, ali u odnosu na aktivno i pasivno biračko pravo zadovoljava iste uvjete kao i one koje ta država zakonodavstvom nameće svojim državljanima,

         ima aktivno i pasivno biračko pravo na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta osim ako su joj ta prava oduzeta na temelju članaka 6. i 7.
   Ako državljani države članice boravišta moraju biti državljani određeno minimalno razdoblje kako bi imali pasivno biračko pravo, za građane Unije smatra se da su ispunili taj uvjet ako su bili državljani države članice u jednakom razdoblju.
   Članak 4.
   1.   Birači Zajednice ostvaruju svoje aktivno biračko pravo ili u državi članici boravišta ili u svojoj matičnoj državi članici. Nijedna osoba ne može glasovati više od jedanput na istim izborima.
   2.   Nijedna osoba ne može biti kandidat na istim izborima u više od jedne države članice.
   Članak 5.
   Ako, da bi imali aktivno ili pasivno biračko pravo, državljani države članice boravišta moraju određeno minimalno razdoblje imati boravište na izbornom području te države, za birače Zajednice i građane Zajednice s pasivnim biračkim pravom smatra se da su ispunili taj uvjet ako su tijekom jednakog razdoblja imali boravište u drugim državama članicama. Ova se odredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje bilo kakve specifične uvjete u odnosu na duljinu boravka u određenoj izbornoj jedinici ili na određenom mjestu.
   Članak 6.
   1.   Bilo koji građanin Unije koji boravi u državi članici čiji nije državljanin i kojemu je, pojedinačnom kaznenopravnom ili građanskopravnom odlukom, oduzeto pasivno biračko pravo prema pravu države članice boravišta ili pravu njegove matične države članice, spriječen je ostvarivati to pravo u državi članici boravišta na izborima za Europski parlament.
   2.   Kandidatura bilo kojeg građanina Unije na izborima za Europski parlament u državi članici boravišta proglašava se neprihvatljivom ako taj građanin ne može predočiti potvrdu iz članka 10. stavka 2.
   Članak 7.
   1.   Država članica boravišta može provjeriti je li građanima Unije koji su izrazili želju da tamo ostvare svoje aktivno biračko pravo oduzeto to pravo u matičnoj državi članici pojedinačnom građanskopravnom ili kaznenopravnom odlukom.
   2.   Za potrebe stavka 1. ovog članka, država članica boravišta može obavijestiti matičnu državu članicu o izjavi iz članka 9. stavka 2. U tu se svrhu relevantne i uobičajeno dostupne informacije iz matične države članice dostavljaju pravodobno i na odgovarajući način; takve informacije mogu uključivati samo detalje koji su strogo neophodni za provedbu ovog članka i mogu se koristiti samo u tu svrhu. Ako dostavljene informacije osporavaju sadržaj izjave, država članica boravišta poduzima odgovarajuće korake da spriječi dotičnu osobu da glasuje.
   3.   Matična država članica može, pravodobno i na odgovarajući način, dostaviti državi članici boravišta bilo kakvu informaciju potrebnu za provedbu ovog članka.
   Članak 8.
   1.   Birač Zajednice ostvaruje svoje aktivno biračko pravo u državi članici boravišta ako je izrazio želju da to učini.
   2.   Ako je glasovanje u državi članici boravišta obvezno, tada su birači Zajednice koji su izrazili želju da to učine obvezni glasovati.
   POGLAVLJE II.

      OSTVARIVANJE AKTIVNOG I PASIVNOG BIRAČKOG PRAVA

   Članak 9.
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi omogućile biraču Zajednice, koji je izrazio takvu želju, da bude upisan u popis birača pravodobno prije dana izbora.
   2.   Kako bi mu ime bilo upisano u popis birača, birač Zajednice podnosi iste dokumente kao i birač koji je državljanin. On također podnosi formalnu izjavu u kojoj navodi:

               (a)

               svoje državljanstvo i svoju adresu na izbornom području države članice boravišta;

               (b)

               gdje je to primjenjivo, mjesto ili izbornu jedinicu u matičnoj državi članici na popisu birača u koji je njegovo ime posljednje upisano, i

               (c)

               da će ostvarivati svoje aktivno biračko pravo samo u državi članici boravišta.

         3.   Država članica boravišta može također zahtijevati od birača Zajednice da:

               (a)

               u svojoj izjavi iz stavka 2. navede da mu nije oduzeto aktivno biračko pravo u matičnoj državi članici;

               (b)

               predoči valjanu identifikacijsku ispravu, i

               (c)

               navede datum od kojeg boravi u toj državi ili nekoj drugoj državi članici.

         4.   Birači Zajednice koji su upisani u popis birača ostaju na njemu pod jednakim uvjetima kao i birači koji su državljani sve do trenutka kada zatraže da budu brisani ili do trenutka kada se automatski izbrišu jer više ne ispunjavaju zahtjeve za ostvarivanje aktivnog biračkog prava.
   Članak 10.
   1.   Kada podnosi zahtjev za kandidiranje, građanin Zajednice podnosi iste dokazne isprave kao i kandidat koji je državljanin. On također podnosi formalnu izjavu u kojoj navodi:

               (a)

               svoje državljanstvo i svoju adresu na izbornom području države članice boravišta;

               (b)

               da se istodobno ne kandidira na izborima za Europski parlament u bilo kojoj drugoj državi članici, i

               (c)

               gdje je to primjenjivo, mjesto ili izbornu jedinicu u matičnoj državi članici na popisu birača u koji je njegovo ime posljednje upisano.

         2.   Kada podnosi zahtjev za kandidiranje, građanin Zajednice mora također predočiti potvrdu nadležnih administrativnih tijela u njegovoj matičnoj državi članici da mu nije oduzeto pasivno biračko pravo u toj državi članici ili da tim tijelima takvo oduzimanje nije poznato.
   3.   Država članica boravišta može također zahtijevati od građanina Zajednice s pasivnim biračkim pravom da predoči valjanu identifikacijsku ispravu. Također može zahtijevati da navede datum od kojeg je državljanin države članice.
   Članak 11.
   1.   Država članica boravišta obavješćuje dotičnu osobu o radnjama koje su poduzete u pogledu njezinog zahtjeva za upis u popis birača ili o odluci u vezi s prihvatljivošću njezinog zahtjeva za kandidiranje.
   2.   Ako se osobi odbije upis u popis birača ili zahtjev za kandidiranje, ona ima pravo na pravna sredstva pod jednakim uvjetima kako to zakonodavstvo države članice boravišta propisuje za osobe s aktivnim i pasivnim biračkim pravom koji su njezini državljani.
   Članak 12.
   Država članica boravišta pravodobno i na odgovarajući način obavješćuje birače Zajednice i građane Zajednice s pasivnim biračkim pravom o uvjetima i detaljnim aranžmanima za ostvarivanje aktivnog i pasivnog biračkog prava na izborima u toj državi.
   Članak 13.
   Države članice razmjenjuju informacije potrebne za provedbu članka 4. U tu svrhu država članica boravišta, na temelju formalne izjave iz članaka 9. i 10., dostavlja matičnoj državi članici, pravodobno prije dana izbora, informacije o državljanima potonje države članice koji su upisani u popis birača ili se kandidiraju. Matična država članica u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom poduzima odgovarajuće mjere kako bi osigurala da njezini državljani ne glasuju više od jedanput ili da se ne kandidiraju u više od jedne države članice.
   POGLAVLJE III.

      ODSTUPANJA I PRIJELAZNE ODREDBE

   Članak 14.
   1.   Ako 1. siječnja 1993. u nekoj državi članici udio građana Unije glasačke dobi koji u njoj borave, ali nisu njezini državljani premašuje 20 % od ukupnog broja građana Unije koji tamo borave, a glasačke su dobi, ta država članica može, odstupajući od članaka 3., 9. i 10.:

               (a)

               ograničiti aktivno biračko pravo na birače Zajednice koji borave u toj državi članici tijekom određenog minimalnog razdoblja, a koje ne smije premašiti pet godina;

               (b)

               ograničiti pasivno biračko pravo na građane Zajednice s pasivnim biračkim pravom koji borave u toj državi članici tijekom određenog minimalnog razdoblja, a koje ne smije premašiti 10 godina.

         Ovim se odredbama ne dovode u pitanje odgovarajuće mjere koje ta država članica može poduzeti u pogledu sastava lista kandidata i koje su namijenjene posebno poticanju integracije građana Unije koji nisu državljani.
   Međutim, birači Zajednice i građani Zajednice s pasivnim biračkim pravom koji, zahvaljujući činjenici da borave izvan matične države članice ili zbog trajanja takvog boravka, nemaju aktivno ili pasivno biračko pravo u matičnoj državi članici, ne podliježu gore navedenim uvjetima u pogledu duljine boravka.
   2.   Ako 1. veljače 1994. zakonodavstvo države članice propisuje da državljani druge države članice koji tamo borave imaju pravo glasa za nacionalni parlament te države i da u tu svrhu mogu biti upisani u popis birača te države pod potpuno jednakim uvjetima kao i birači državljani, prva se država članica može, odstupajući od ove Direktive, suzdržati od primjene članaka 6. do 13. u odnosu na takve državljane.
   3.   Do 31. prosinca 1997., i nakon toga 18 mjeseci prije svakih izbora za Europski parlament, Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće u kojemu provjerava je li dodjela odstupanja sukladno članku 8.b stavku 2. Ugovora o EZ-u dotičnim državama članicama još uvijek opravdana te, ovisno o slučaju, predlaže da se izvrše potrebne prilagodbe.
   Države članice koje primjenjuju odstupanja na temelju stavka 1. dostavljaju Komisiji sva potrebna obrazloženja.
   Članak 15.
   Za četvrte neposredne izbore za Europski parlament vrijede sljedeće posebne odredbe:

               (a)

               građani Unije koji na dan 15. veljače 1994. već imaju aktivno biračko pravo u državi članici boravišta i čija se imena javljaju u popisu birača u državi članici boravišta ne podliježu formalnostima utvrđenima u članku 9.;

               (b)

               države članice u kojima su popisi birača dovršeni prije 15. veljače 1994. poduzimaju potrebne korake kako bi omogućile biračima Zajednice koji tamo žele ostvariti svoje aktivno biračko pravo da svoja imena upišu u popis birača pravodobno prije dana izbora;

               (c)

               države članice koje ne sastave posebne popise birača, ali naznačuju postojanje biračkog prava u registru stanovništva te u kojima glasovanje nije obvezno mogu također primijeniti ovaj sustav na birače Zajednice koji se javljaju u tom popisu i koji, nakon što su pojedinačno obaviješteni o svojim pravima, nisu izrazili želju da svoje aktivno biračko pravo ostvare u matičnoj državi članici. One matičnoj državi članici šalju dokument koji pokazuje želju tih birača da glasuju u državi članici boravišta;

               (d)

               države članice u kojima je unutarnji postupak imenovanja kandidata za političke stranke i grupe reguliran zakonom mogu propisati da bilo koji takav postupak koji je, u skladu s tim zakonom, bio otvoren prije 1. veljače 1994., kao i odluke donesene u tom okviru, ostanu važećima.

         POGLAVLJE IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 16.
   Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću do 31. prosinca 1995. o primjeni ove Direktive na izbore za Europski parlament od lipnja 1994. Na temelju navedenog izvješća Vijeće, odlučujući jednoglasno na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, može usvojiti odredbe o izmjeni ove Direktive.
   Članak 17.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. veljače 1994. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   Članak 18.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 19.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. prosinca 1993.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         W. CLAES

      (1)  SL C 329, 6.12.1993.

      (2)  SL L 278, 8.10.1976., str. 5.


title: Direktiva 2008/10/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o izmjeni Direktive 2004/39/EZ o tržištima financijskih instrumenata, u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji

text:
               06/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               43

         32008L0010

               L 076/33

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.03.2008.

      DIREKTIVA 2008/10/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 11. ožujka 2008.
   o izmjeni Direktive 2004/39/EZ o tržištima financijskih instrumenata, u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 47. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) predviđa da je potrebno donijeti određene mjere u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (5).

               (2)

               Odluka Vijeća 1999/468/EZ izmijenjena je Odlukom 2006/512/EZ, kojom se uvodi regulatorni postupak s kontrolom za donošenje mjera općeg opsega namijenjenih izmjenama elemenata koji nisu ključni temeljnog akta donesenog u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora, između ostalog, brisanjem nekih od tih elemenata ili dopunjavanjem akta novim elementima koji nisu ključni.

               (3)

               U skladu s izjavom Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (6) koja se odnosi na Odluku 2006/512/EZ, kako bi regulatorni postupak s kontrolom bio primjenljiv na akte donesene u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora koji su već na snazi, ti akti moraju biti prilagođeni u skladu s važećim postupcima.

               (4)

               Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje mjera potrebnih za provedbu Direktive 2004/39/EZ kako bi se uzeli u obzir tehnički napreci na financijskim tržištima i osigurala ujednačena primjena predmetne Direktive. Te su mjere namijenjene prilagodbi definicija ili izmjeni područja primjene izuzeća na temelju te Direktive; razradi ili dopuni odredbi predmetne Direktive koje se odnose na organizacijske zahtjeve ili poslovne uvjete uvedene za investicijska društva ili kreditne institucije; te dodavanju detaljnih objašnjenja o obvezama u vezi s transparentnosti prije i nakon trgovanja koje se uvedene za različita mjesta trgovanja u skladu s tom Direktivom. Budući da su te mjere općeg opsega i da su namijenjene izmjenama elemenata koji nisu ključni Direktive 2004/39/EZ tako da se ona dopuni novim elementima koji nisu ključni, potrebno ih je donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom, koji je predviđen člankom 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (5)

               Direktiva 2004/39/EZ predviđa vremensko ograničenje koje se odnosi na provedbene ovlasti dodijeljene Komisiji. U svojoj izjavi koja se odnosi na Odluku 2006/512/EZ Europski parlament, Vijeće i Komisija izjavili su da Odluka 2006/512/EZ predstavlja horizontalno rješenje koje zadovoljava želju Europskog parlamenta da kontrolira provedbu akata donesenih u postupku suodlučivanja i da bi, prema tome, provedbene ovlasti trebale biti dodijeljene Komisiji bez vremenskog ograničenja. Europski parlament i Vijeće također su izjavili da će osigurati što brže usvajanje prijedloga za stavljanje izvan snage odredbi u aktima koje predviđaju vremensko ograničenje za dodjeljivanje provedbenih ovlasti Komisiji. Budući da je regulatorni postupak s kontrolom uveden, trebalo bi izbrisati odredbu u Direktivi 2004/39/EZ koja predviđa to vremensko ograničenje.

               (6)

               Komisija bi trebala u redovitim vremenskim razmacima ocjenjivati djelovanje odredbi koje se odnose na provedbene ovlasti koje su joj dodijeljene kako bi se Europskom parlamentu i Vijeću omogućilo da odrede je li opseg tih ovlasti i postupovnih uvjeta uvedenih za Komisiju primjeren i osigurava li i učinkovitost i demokratsku odgovornost.

               (7)

               Direktivu 2004/39/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (8)

               Budući da su izmjene Direktive 2004/39/EZ izvršene ovom Direktivom tehničke prirode i da se odnose samo na postupak odbora, države članice ne trebaju ih prenijeti u nacionalno zakonodavstvo. Radi toga nije potrebno propisati odredbe,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene
   Direktiva 2004/39/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 2. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeća rečenica:
                           „Te mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               2.

               Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u točki 2. stavka 1. brišu se riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,”;

                           (b)

                           stavak 2. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       izraz „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” briše se;

                                       ii.

                                       dodaje se sljedeći podstavak:
                                       „Mjere iz ovog članka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               3.

               Članak 13. stavak 10. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeća rečenica:
                           „Te mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               4.

               U drugom i trećem podstavku članka 15. stavka 3. riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,”; zamjenjuju se s „u skladu s regulatornim postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 3.,”

               5.

               Članak 18. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               6.

               Članak 19. stavak 10. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               7.

               Članak 21. stavak 6. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           izrazi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               8.

               Članak 22. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               9.

               Članak 24. stavak 5. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               10.

               Članak 25. stavak 7. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeća rečenica:
                           „Te mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               11.

               Članak 27. stavak 7. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               12.

               Članak 28. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               13.

               Članak 29. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u prvom podstavku, riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               14.

               Članak 30. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u prvom podstavku, riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               15.

               Članak 40. stavak 6. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               16.

               Članak 44. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               17.

               Članak 45. stavak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz prvog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               18.

               Članak 56. stavak 5. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,” brišu se;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Te mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom utvrđenim u članku 64. stavku 2.”

               19.

               U članku 58. stavku 4. riječi „u skladu s postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 2.,”; zamjenjuju se sa „u skladu s regulatornim postupkom utvrđenim u članku 64. stavku 3.,”

               20.

               Članak 64. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.   Prilikom pozivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5.a stavci od 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.”;

                           (b)

                           stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
                           „3.   Prilikom pozivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
                           Utvrđuje se da razdoblje propisano u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ iznosi tri mjeseca.”;

                           (c)

                           dodaje se sljedeći stavak:
                           „4.   Do 31. prosinca 2010., a nakon toga najmanje svake tri godine, Komisija preispituje odredbe koje se odnose na njezine provedbene ovlasti i podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o djelovanju tih ovlasti. Izvješće posebno ispituje potrebu Komisije za predlaganjem izmjena ove Direktive kako bi se osigurao odgovarajući opseg provedbenih ovlasti koje su dodijeljene Komisiji. Zaključak o tome jesu li izmjene potrebne ili ne popraćen je detaljnim obrazloženjem. Ako je potrebno, uz izvješće se prilaže zakonodavni prijedlog za izmjenu odredbi kojima se Komisiji dodjeljuju provedbene ovlasti.”

         Članak 2.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 45.

      (2)  SL C 39, 23.2.2007., str. 1.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 14. studenoga 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 3. ožujka 2008.

      (4)  SL L 145, 30.4.2004., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2007/44/EZ (SL L 247, 21.9.2007., str. 1.).

      (5)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (6)  SL C 255, 21.10.2006., str. 1.