title: Direktiva Komisije 2003/90/EZ od 6. listopada 2003. o utvrđivanju provedbenih mjera za potrebe članka 7. Direktive Vijeća 2002/53/EZ u pogledu minimalnih karakteristika koje se moraju obuhvatiti ispitivanjem i minimalnih uvjeta za pregled nekih sorata poljoprivrednih biljnih vrsta  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 058

               HR

               Službeni list Europske unije

               108

         32003L0090

               L 254/7

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.10.2003.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2003/90/EZ
   od 6. listopada 2003.
   o utvrđivanju provedbenih mjera za potrebe članka 7. Direktive Vijeća 2002/53/EZ u pogledu minimalnih karakteristika koje se moraju obuhvatiti ispitivanjem i minimalnih uvjeta za pregled nekih sorata poljoprivrednih biljnih vrsta
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2002/53/EEZ od 13. lipnja 2002. o zajedničkom katalogu sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (1), a posebno njezin članak 7. stavak 2. točke (a) i (b),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Komisije 72/180/EEZ od 14. travnja 1972. o utvrđivanju obilježja i minimalnih uvjeta za pregled sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (2), kako je izmijenjena Direktivom 2002/8/EZ (3), utvrdila je, u pogledu službenog prihvaćanja sorata u katalozima država članica, minimalne karakteristike koje treba obuhvatiti pregledima različitih vrsta, kao i minimalne zahtjeve za obavljanje pregleda.

               (2)

               Smjernice za ispitivanje koje se odnose na uvjete za pregled sorata izdalo je Upravno vijeće Ureda Zajednice za raznolikost bilja (CPVO), osnovanog Uredbom Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice (4), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1650/2003 (5), u odnosu na neke vrste.

               (3)

               Smjernice za ispitivanje koje utvrđuju uvjete za preglede sorata postoje na međunarodnoj razini. Međunarodna unija za zaštitu biljnih sorata (UPOV) razradila je smjernice za ispitivanje.

               (4)

               Direktiva 72/180/EEZ izmijenjena je Direktivom 2002/8/EZ kako bi se osigurala sukladnost između smjernica za ispitivanje CPVO-a i uvjeta za ispitivanje sorata s ciljem njihovog prihvaćanja u nacionalnim katalozima sorata država članica u mjeri u kojoj su utvrđene smjernice za ispitivanje CPVO-a. CPVO je nakon toga izdao smjernice za više drugih vrsta.

               (5)

               Primjereno je osigurati sukladnost između smjernica za ispitivanje CPVO-a i uvjeta za sorte s ciljem njihovog prihvaćanja u nacionalne kataloge država članica.

               (6)

               Primjereno je temeljiti sustav Zajednice na smjernicama UPOV-a za ispitivanje, u mjeri u kojoj CPVO još nije razradio posebne smjernice. Nacionalno pravo primjenjuje se na vrste koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom.

               (7)

               Direktivu 72/180/EEZ stoga treba staviti izvan snage.

               (8)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice predviđaju uključenje u nacionalni katalog, u smislu članka 3. stavka 1. Direktive 2002/53/EZ, sorata poljoprivrednih biljnih vrsta koje udovoljavaju zahtjevima utvrđenima u stavcima 2. i 3.
   2.   U smislu prepoznatljivosti, postojanosti i ujednačenosti:

               (a)

               vrste navedene u Prilogu I. moraju ispuniti uvjete navedene u „Protokolima za ispitivanje prepoznatljivosti, ujednačenosti i postojanosti” Upravnog vijeća Ureda Zajednice za raznolikost bilja (CPVO) navedenog u tom Prilogu;

               (b)

               vrste navedene u Prilogu II. moraju zadovoljiti smjernice za ispitivanje za provedbu ispitivanja prepoznatljivosti, ujednačenosti i postojanosti Međunarodne unije za zaštitu biljnih sorata (UPOV) navedene u tom Prilogu.

         3.   U pogledu vrijednosti za uzgoj ili uporabu, sorte moraju ispunjavati uvjete utvrđene u Prilogu III., ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 2. Direktive.
   Članak 2.
   Koriste se sve sortne karakteristike u smislu članka 1. stavka 2. točke (a) i sva obilježja koja su označena zvjezdicom (*) u smjernicama za ispitivanje iz članka 1. stavka 2. točke (b), pod uvjetom da praćenje obilježja nije onemogućeno iskazivanjem neke druge karakteristike i pod uvjetom da iskazivanje obilježja ne priječe uvjeti okruženja u kojem se ispitivanje provodi.
   Članak 3.
   Države članice osiguravaju da, u pogledu vrsta navedenih u prilozima I. i II., minimalni zahtjevi za provedbu ispitivanja u odnosu na nacrt pokusa i uvjete rasta, kako su utvrđeni u smjernicama za ispitivanje iz tih Priloga, budu ispunjeni u trenutku pregleda.
   Članak 4.
   Uredba 72/180/EEZ stavlja se izvan snage.
   Članak 5.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. ožujka 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba domaćeg prava koje donesu u području obuhvaćenom ovom Direktivom.
   Članak 6.
   1.   U slučaju kada, po stupanju ove Direktive na snagu, sorte nisu prihvaćene za upis u Zajednički katalog sorata poljoprivrednih biljnih vrsta, a službeni pregledi su započeli prije tog datuma u skladu s odredbama bilo

               (a)

               Direktive 72/180/EEZ; ili

               (b)

               smjernica CPVO-a navedenih u Prilogu I. ili smjernica UPOV-a navedenih u Prilogu II., prema vrstama,

         smatrat će se da dotične sorte udovoljavaju zahtjevima ove Direktive.
   2.   Stavak 1. se primjenjuje samo ako pokusi ukazuju da sorte udovoljavaju pravilima propisanim ili u

               (a)

               Direktivi 72/180/EEZ; ili

               (b)

               u smjernicama CPVO-a navedenim u Prilogu I. ili smjernicama UPOV-a navedenim u Prilogu II., prema sortama,

         Članak 7.
   Ova Direktiva stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 8.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. listopada 2003.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 193, 20.7.2002., str. 1.

      (2)  SL L 108, 8.5.1972., str. 8.

      (3)  SL L 37, 7.2.2002., str. 7.

      (4)  SL L 227, 1.9.1994., str. 1.

      (5)  SL L 245, 29.9.2003., str. 28.
   PRILOG I.
   POPIS VRSTA KOJE MORAJU UDOVOLJAVATI SMJERNICAMA CPVO-a

               Suncokret, protokol TP-8 od 31.10.2002.

               Durum pšenica, protokol TP-120 od 27.3.2002.

               Ječam, protokol TP-19 od 27.3.2002.

               Kukuruz, protokol TP-02 od 15.1.2001.

               Raž, protokol TP-58 od 31.10.2002.

               Krumpir, protokol TP-23 od 27.3.2002.

               Pšenica, protokol TP-03/2 od 27.3.2002.

         Tekst navedenih protokola nalazi se na internetskoj stranici CPVO-a (www.cpvo.eu.int).
   PRILOG II.
   POPIS VRSTA KOJE MORAJU UDOVOLJAVATI SMJERNICAMA UPOV-a

               Stočna repa, smjernica TG/150/3 od 4.11.1994.

               Rosulja pasja, smjernica TG/30/6 od 12.10.1990.

               Rosulja bijela, smjernica TG/30/6 od 12.10.1990.

               Rosulja vriježasta, smjernica TG/30/6 od 12.10.1990.

               Obična rosulja, smjernica TG/30/6 od 12.10.1990.

               Stoklasa štraderova, smjernica TG/180/3 od 4.4.2001.

               Stoklasa zobena, smjernica TG/180/3 od 4.4.2001.

               Klupčasta oštrica, smjernica TG/31/8 od 17.4.2002.

               Vlasulja barska, smjernica TG/39/8 od 17.4.2002.

               Vlasulja ovčja, smjernica TG/67/4 od 12.11.1980.

               Vlasulja livadna, smjernica TG/39/8 od 17.4.2002.

               Vlasulja nacrvena, smjernica TG/67/4 od 12.11.1980.

               Ljulj talijanski, smjernica TG/4/7 od 12.10.1990.

               Ljulj engleski, smjernica TG/4/7 od 12.10.1990.

               Ljulj oldenburški, smjernica TG/4/7 od 12.10.1990.

               Mačji repak, smjernica TG/34/6 od 7.11.1984.

               Vlasnjača livadna, smjernica TG/33/6 od 12.10.1990.

               Lupina bijela slatka, smjernica TG/66/3 od 14.11.1979.

               Lupina uskolisna, smjernica TG/66/3 od 14.11.1979.

               Lupina slatka, smjernica TG/66/3 od 14.11.1979. Lucerna, smjernica TG/6/4 od 21.10.1988.

               Stočni grašak, smjernica TG/7/9 od 4.11.1994. (i ispravak od 18.10.1996.)

               Djetelina crvena, smjernica TG/5/7 od 4.4.2001.

               Djetelina bijela, smjernica TG/38/7 od 9.4.2003.

               Stočni bob, smjernica TG/8/6 od 17.4.2002.

               Grahorica jara, smjernica TG/32/6 od 21.10.1988.

               Stočna koraba, smjernica TG/89/6 od 4.4.2001.

               Uljana rotkva, smjernica TG/178/3 od 4.4.2001.

               Orašac/Kikiriki, smjernica TG/93/3 od 13.11.1985.

               Krmna ogrštica, smjernica TG/185/3 od 17.4.2002.

               Uljana repica, smjernica TG/36/6 od 18.10.1996. (i ispravak 17.4.2002.)

               Šafranika, smjernica TG/134/3 od 12.10.1990.

               Pamuk, smjernica TG/88/6 od 4.4.2001.

               Lan/sjeme lana, smjernica TG/57/6 od 20.10.1995.

               Mak opijumski, smjernica TG/166/3 od 24.3.1999.

               Gorušica bijela, smjernica TG/179/3 od 4.4.2001.

               Soja za zrno, smjernica TG/80/6 od 1.4.1998.

               Zob, smjernica TG/20/10 od 1.10.1994.

               Riža, smjernica TG/16/4 od 13.11.1985.

               Sirak, smjernica TG/122/3 od 6.10.1989.

               Tritikale, smjernica TG/121/3 od 6.10.1989.

         Tekst navedenih protokola nalazi se na internetskoj stranici UPOV-a (www.upov.int).
   PRILOG III.
   OBILJEŽJA U POGLEDU ISPITIVANJA VRIJEDNOSTI ZA UZGOJ ILI UPORABU

               1.

               Prinos.

               2.

               Otpornost na štetne organizme.

               3.

               Ponašanje u pogledu činitelja u fizičkom okolišu.

               4.

               Obilježja kakvoće.
               Primijenjene metode se navode prilikom dostavljanja rezultata.


title: Direktiva 2009/139/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o propisanim oznakama za motorna vozila na dva ili tri kotača (kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
                  07/Sv. 20

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  156

            32009L0139

                  L 322/3

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA 2009/139/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 25. studenoga 2009.
      o propisanim oznakama za motorna vozila na dva ili tri kotača
      (kodificirana verzija)
      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
      u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
      budući da:

                  (1)

                  Direktiva Vijeća 93/34/EEZ od 14. lipnja 1993. o propisanim oznakama za motorna vozila na dva ili tri kotača (3) nekoliko je puta znatno izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalizacije navedenu bi Direktivu trebalo kodificirati.

                  (2)

                  Direktiva 93/34/EEZ je jedna od pojedinačnih direktiva sustava EZ homologacije tipa iz Direktive Vijeća 92/61/EEZ od 30. lipnja 1992. o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača, kako je zamijenjena Direktivom 2002/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. ožujka 2002. o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača (5), i propisuje tehničke propise za projektiranje i konstrukciju motornih vozila na dva ili tri kotača s obzirom na propisane oznake. Ti se tehnički propisi odnose na usklađivanje zakonodavstava država članica kako bi se omogućila primjena postupka EZ homologacije tipa iz Direktive 2002/24/EZ na svaku vrstu vozila. Zbog toga se odredbe utvrđene Direktivom 2002/24/EZ o sustavima vozila, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama primjenjuju na ovu Direktivu.

                  (3)

                  S obzirom na propisane oznake za motorna vozila na dva ili tri kotača, ova Direktiva ne bi trebala sprečavati pojedine države članice da, na nediskriminirajućoj osnovi, zadrže posebne obavezne odredbe radi primjene prometnih propisa, pod uvjetom da takvi posebni zahtjevi vrijede za upotrebu ovih vozila, i ne uključuju nikakve izmjene u njihovoj konstrukciji koje bi mogle biti prepreka za homologaciju Zajednice ovog tipa vozila.

                  (4)

                  Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje obveze država članica o rokovima za prenošenje u nacionalno pravo i primjenu direktiva iz Priloga II., dijela B,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Ova se Direktiva primjenjuje na propisane oznake za sve tipove vozila iz članka 1. Direktive 2002/24/EZ.
      Članak 2.
      Postupak za dodjelu EZ homologacije tipa sastavnog dijela u pogledu propisanih oznaka za tip motornog vozila na dva ili tri kotača i uvjeti za slobodno kretanje takvih vozila propisani su u u poglavljima II. i III. Direktive 2002/24/EZ.
      Članak 3.
      Izmjene potrebne za prilagodbu tehničkom napretku zahtjeva Priloga I. donose se u skladu s postupkom iz članka 18. stavka 2. Direktive 2002/24/EZ.
      Članak 4.
      1.   S obzirom na vozila na dva ili tri kotača koja su u skladu s odredbama iz ove Direktive, države članice ne odbijaju dodijeliti EZ homologaciju tipa ili zabranjuju registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu takvog vozila, na temelju propisanih oznaka.
      2.   Države članice na temelju propisanih oznaka odbijaju dodijeliti EZ homologaciju tipa svakom novom tipu motornog vozila na dva ili tri kotača, koji nije u skladu s odredbama utvrđenim ovom Direktivom.
      3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 5.
      Direktiva 93/34/EEZ, kako je izmijenjena direktivama navedenim u Prilogu II., dijelu A, stavlja se izvan snage, ne dovodeći u pitanje obaveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno pravo i primjenu direktiva navedenih u Prilogu II., dijelu B.
      Upute na Direktivu stavljenu izvan snage tumače se kao upute na ovu Direktivu i u skladu su s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
      Članak 6.
      Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Ona se primjenjuje od 1. lipnja 2010.
      Članak 7.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Strassbourgu 25. studenoga 2009.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            J. BUZEK

               Za Vijeće

               Predsjednik

            Å. TORSTENSSON

         (1)  SL C 77, 31.3.2009., str. 41.

         (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 18. studenoga 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 10. studenoga 2009.

         (3)  SL L 188, 29.7.1993., str. 38.

         (4)  Vidjeti Prilog II., dio A.

         (5)  SL L 124, 9.5.2002., str. 1.

         PRILOG I.

            ZAHTJEVI ZA PROPISANE OZNAKE ZA MOTORNA VOZILA NA DVA ILI TRI KOTAČA

         1.   OPĆENITO

                     1.1.

                     Sva vozila moraju biti opremljena pločicom proizvođača i oznakama kako je niže navedeno. Tu pločicu i te oznake mora pričvrstiti proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik.

               2.   PLOČICA S PODACIMA PROIZVOĐAČA

                     2.1.

                     Pločica s podacima proizvođača, primjer koje je prikazan u Dodatku 1. mora biti čvrsto pričvršćena na lako dostupnom mjestu, na dijelu vozila koji se obično ne mijenja tijekom korištenja; tablica mora biti lako čitljiva i sadržavati sljedeće podatke u neizbrisivom obliku, po sljedećem redoslijedu:

                                 2.1.1.

                                 ime proizvođača;

                                 2.1.2.

                                 homologacijska oznaka kako je navedena u članku 8. Direktive 2002/24/EZ;

                                 2.1.3.

                                 identifikacijski broj vozila (VIN);

                                 2.1.4.

                                 razina buke u stanju mirovanja: … dB(A) pri … okr/min.

                     2.2.

                     Homologacijska oznaka predviđena točkom 2.1.2., razina buke u stanju mirovanja i broj okretaja u minuti predviđeni točkom 2.1.4. nisu uključeni u EZ homologaciju tipa sastavnog dijela za propisane oznake. Međutim, ti podaci moraju biti pričvršćeni na sva vozila koja su proizvedena u skladu s homologiranim tipom.

                     2.3.

                     Proizvođači mogu pričvrstiti dodatne podatke ispod obaveznih oznaka ili pored njih, i to izvan jasno označenog pravokutnika, koji sadrži samo podatke predviđene u točkama od 2.1.1. do 2.1.4. (vidjeti Dodatak 1.).

               3.   IDENTIFIKACIJSKI BROJ VOZILA
         Identifikacijski broj vozila sastoji se od strukturirane kombinacije znakova koje proizvođač dodjeljuje svakom vozilu. Svrha te oznake je da se putem proizvođača, bez potrebe za bilo kakvim drugim podacima, omogući nedvosmislena identifikacija vozila u razdoblju od 30 godina. Identifikacijski broj vozila mora zadovoljavati sljedeće zahtjeve:

                     3.1.

                     identifikacijski broj vozila mora biti označen na pločici proizvođača. Također mora biti ukovan ili utisnut, tako da ga nije moguće izbrisati ili izmijeniti, na podvozju ili okviru na lako dostupnom mjestu, i mora se nalaziti na desnoj polovici vozila.

                                 3.1.1.

                                 Identifikacijski broj vozila mora biti sastavljen od sljedeća tri dijela:

                                             3.1.1.1.

                                             prvi dio sastoji se od koda koji je dodijeljen proizvođaču vozila za njegovu identifikaciju. Kod se sastoji od tri znaka (slova ili brojeva) koje dodjeljuje nadležno tijelo u državi u kojoj proizvođač ima registriranu adresu, u skladu s postupkom međunarodne agencije koja zastupa Međunarodnu organizaciju za normizaciju (ISO). Prvi znak označava geografsko područje, drugi znak državu unutar geografskog područja, treći znak određenog proizvođača. Kad proizvođač proizvodi manje od 500 vozila godišnje, treći znak je uvijek 9. Radi identifikacije tog proizvođača, gore spomenuto nadležno tijelo dodjeljuje također treći, četvrti i peti znak trećeg dijela;

                                             3.1.1.2.

                                             drugi dio sastoji se od šest znakova (slova ili brojeva) koji opisuju opće značajke vozila (tip, varijanta i u slučaju mopeda verzija); svaku od tih značajki može predstavljati više znakova: Ako proizvođač ne upotrebljava jedan ili više od tih znakova, u te prostore upišu se slova ili brojke po izboru proizvođača;

                                             3.1.1.3.

                                             treći dio sastoji se od osam znakova, od kojih posljednje četiri znamenke moraju biti brojevi, te moraju zajedno s druga dva dijela omogućivati jasnu identifikaciju određenog vozila. Svako neuporabljeno mjesto mora se popuniti s 0 kako bi se dobio propisani ukupni broj znakova;

                                 3.1.2.

                                 identifikacijski broj vozila mora biti napisan u jednom redu, kad god je to moguće. Početak i kraj svakog reda moraju biti označeni simbolom, koji ne smije biti niti arapski broj niti veliko latinično slovo, niti ga s tim može biti moguće zamijeniti.
                                 Iznimno i zbog tehničkih razloga, identifikacijska oznaka vozila može se napisati u dva reda. Međutim, u tom slučaju ne smije između tri dijela biti prekida i početak i kraj svakog reda moraju biti označeni simbolom koji ne smije biti niti arapski broj niti veliko latinično slovo niti ga s tim može biti moguće zamijeniti.
                                 Dopušteno je također postaviti navedeni simbol u liniji između triju dijelova oznaka (točka 3.1.1.).
                                 Između znakova ne smije biti razmaka.

               4.   ZNAKOVI

                     4.1.

                     Za sve oznake, predviđene u točkama 2. i 3., moraju se upotrebljavati latinična slova i arapski brojevi. Međutim, za podatke predviđene u točkama 2.1.1., 2.1.3. i 3. moraju se upotrebljavati velika tiskana slova.

                     4.2.

                     U identifikacijskom broju vozila:

                                 4.2.1.

                                 zabranjena je uporaba slova I, O i Q, crtica, zvjezdica ili drugih posebnih znakova;

                                 4.2.2.

                                 minimalna visina slova i brojeva mora biti:

                                             4.2.2.1.

                                             4 mm za znakove koji su postavljeni izravno na podvozju, okviru ili nekom drugom sličnom dijelu vozila;

                                             4.2.2.2.

                                             3 mm za znakove postavljene na pločici proizvođača.

            Dodatak 1.

               Primjer pločice s podacima proizvođača

            Primjer naveden dolje nikako ne utječe na podatke koji su stvarno navedeni na pločicama s podacima proizvođača, niti na dimenzije same pločice, brojeva ili slova. Dan je isključivo kao primjer.
            Dodatni podaci, navedeni u točki 2.3., mogu se dodati ispod ili pokraj podataka navedenih u sljedećem pravokutniku.
            STELLA FABBRICA MOTOCICLI
            e3 5364

               3GSKLM3AC8B120000

            80 dB(A) — 3 750 rev/min

               Legenda:

            U gornjem primjeru pločice navedenog vozila proizveo je proizvođač „Stella Fabbrica Motocicli”, a homologirano je u Italiji (e3), pod brojem 5364.
            Identifikacijski broj (3GSKLM3AC8B120000) sadrži sljedeće podatke:

                        —

                        prvi dio (3GS):
                        —   3: geografsko područje (Europa),
                        —   G: država unutar geografskog područja (Njemačka),
                        —   S: proizvođač (Stella Fabbrica Motocicli),

                        —

                        drugi dio (KLM3AC):
                        —   KL: tip vozila,
                        —   M3: varijanta (nadogradnja vozila),
                        —   AC: vrsta (motor vozila),

                        —

                        treći dio (8B120000):

                                    —

                                    :

                                    8B12

                                    :

                                    identifikacija vozila i kombinacija dva druga dijela identifikacijskog broja,

                                    —

                                    :

                                    0000

                                    :

                                    neuporabljena mjesta koja su popunjena s 0 radi dobivanja propisanog ukupnog broja znakova.

                  Buka vozila u stanju mirovanja je 80 dB(A) pri 3 750 o/min.

            Dodatak 2.

               Opisni dokument s obzirom na propisane oznake za tip motornog vozila na dva ili tri kotača

            (priložiti uz zahtjev za EZ homologaciju tipa sastavnog dijela kad je taj zahtjev podnesen odvojeno od zahtjeva za EZ homologaciju tipa vozila)
            Redni br. (dodjeljuje podnositelj zahtjeva): …
            Zahtjev za homologaciju sastavnog dijela s obzirom na propisane oznake za tip motornog vozila na dva ili tri kotača sadrži podatke navedene u dijelu I. odjeljka A Priloga II. Direktivi 2002/24/EZ u točkama:

                        —

                        0.1.,

                        —

                        0.2.,

                        —

                        od 0.4. do 0.6.,

                        —

                        od 9.3.1. do 9.3.3.

            Dodatak 3.
            Ime tijela za homologaciju

               Certifikat o EZ homologaciji tipa sastavnog dijela s obzirom na propisane oznake za tip motornog vozila na dva ili tri kotača

               OBRAZAC

            Br. izvješća: … tehničke službe … datum …
            Broj EZ homologacije tipa sastavnog dijela: … Broj proširenja: …

                        1.

                        Trgovački naziv ili oznaka vozila: …

                        2.

                        Tip vozila: …

                        3.

                        Naziv i adresa proizvođača: …
                        …

                        4.

                        Naziv i adresa predstavnika proizvođača (ako postoji): …
                        …

                        5.

                        Datum kad je vozilo dostavljeno na ispitivanje: …

                        6.

                        EZ homologacija tipa sastavnog dijela je dodijeljena/odbijena (1):

                        7.

                        Mjesto: …

                        8.

                        Datum: …

                        9.

                        Potpis: …

               (1)  Prekrižiti nepotrebno.

         PRILOG II.
         DIO A

            Direktiva stavljena izvan snage i njezine naknadne izmjene

         (iz članka 5.)

                     Direktiva Vijeća 93/34/EEZ
                     (SL L 188, 29.7.1993., str. 38.)

                     Direktiva Komisije 1999/25/EZ
                     (SL L 104, 21.4.1999., str. 19.)

                     Direktiva Komisije 2006/27/EZ
                     (SL L 66, 8.3.2006., str. 7.)

                     samo članak 2. i Prilog II.

               DIO B

            Popis rokova za prenošenje u nacionalno pravo i primjenu

         (iz članka 5.)

                     Direktiva

                     Rok za prenošenje

                     Datum primjene

                     93/34/EEZ

                     14. prosinca 1994.

                     14. lipnja 1995.

                     1999/25/EZ

                     31. prosinca 1999.

                     1. siječnja 2000. (*)

                     2006/27/EZ

                     31. prosinca 2006. (**)

                     —

            (*)  U skladu s člankom 2. Direktive 1999/25/EZ:

            „1.   S učinkom od 1. siječnja 2000. države članice neće, na osnovu propisanih oznaka:

                        —

                        odbiti dodjelu EZ homologaciju tipa za vozila na dva ili tri kotača,

                        —

                        zabraniti registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu motornih vozila na dva ili tri kotača,

                  ako su propisane oznake u skladu sa zahtjevima Direktive Vijeća 93/34/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
            2.   S učinkom od 1. srpnja 2000. države članice odbijaju dodijeliti EZ homologaciju tipa za svaki tip motornog vozila na dva ili tri kotača na temelju propisanih oznaka, ako nisu ispunjeni zahtjevi Direktive 93/34/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.”

            (**)  U skladu s člankom 5. Direktive 2006/27/EZ:

            „1.   S učinkom od 1. siječnja 2007., u vezi s vozilima na dva ili tri kotača koja su u skladu s odredbama direktiva […], odnosno […], kako su izmijenjene ovom Direktivom, države članice neće odbiti dodjelu EZ homologacije tipa ili zabraniti registraciju, prodaju ili početak stavljanja u uporabu takvog vozila, zbog razloga vezanih za sadržaj navedene Direktive.
            2.   S učinkom od 1. srpnja 2007., zbog razloga vezanih za sadržaj navedenih direktiva, države članice odbijaju dodjelu EZ homologacije tipa svakom novom motornom vozilu na dva ili tri kotača koje nije u skladu s odredbama iz direktiva […], 93/34/EEZ, odnosno […], kako su izmijenjene ovom Direktivom.”

         PRILOG III.

            KORELACIJSKA TABLICA

                     Direktiva 93/34/EZ

                     Direktiva 2006/27/EZ

                     Ova Direktiva

                     članci 1., 2. i 3.

                     članci 1., 2. i 3.

                     članak 4. stavak 1.

                     —

                     —

                     članak 5. stavak 1.

                     članak 4. stavak 1.

                     —

                     članak 5. stavak 2.

                     članak 4. stavak 2.

                     članak 4. stavak 2.

                     članak 4. stavak 3.

                     —

                     Članak 5.

                     —

                     Članak 6.

                     Članak 5.

                     Članak 7.

                     Prilog

                     Prilog I.

                     —

                     Prilog II.

                     —

                     Prilog III.


title: 80/68/EEZ: Direktiva Vijeća od 17. prosinca 1979. o zaštiti podzemnih voda od onečišćenja izazvanog određenim opasnim tvarima

text:
               15/Sv. 007

               HR

               Službeni list Europske unije

               10

         31980L0068

               L 020/43

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.12.1979.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 17. prosinca 1979.
   o zaštiti podzemnih voda od onečišćenja izazvanog određenim opasnim tvarima
   (80/68/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 100. i 235.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da postoji žurna potreba za djelovanjem kako bi se podzemne vode Zajednice zaštitile od onečišćenja, posebno onih uzrokovanih nekim otrovnim, postojanim i bioakumulirajućim tvarima;
   budući da program djelovanja Europske zajednice za okoliš iz 1973 (4)., dopunjen programom iz 1977 (5)., predviđa niz mjera za zaštitu podzemnih voda od određenih onečišćujućih tvari;
   budući da se člankom 4. Direktive Vijeća 76/464/EEZ od 4. svibnja 1976. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodeni okoliš Zajednice (6) predviđa provođenje posebne Direktive o podzemnim vodama;
   budući da bilo kakva razlika između odredaba o ispuštanju nekih opasnih tvari u podzemne vode koje su već u primjeni ili u pripremi u državama članicama može stvoriti nejednake uvjete tržišnog natjecanja i tako izravno utjecati na funkcioniranje zajedničkog tržišta; budući da je zato potrebno uskladiti zakone u tom području, kako je predviđeno člankom 100. Ugovora;
   budući da je nužno da to usklađivanje zakona bude popraćeno djelovanjem Zajednice u području zaštite okoliša i poboljšanja kvalitete života; budući da bi u tu svrhu trebalo utvrditi određene posebne odredbe; budući da bi se trebalo pozvati na članak 235. Ugovora jer potrebne ovlasti nisu predviđene Ugovorom;
   budući da bi iz područja primjene ove Direktive trebalo isključiti sljedeće: kućne otpadne vode iz nekih izoliranih obitavališta i ispuštanja koja sadržavaju tvari iz popisa I. i II. u vrlo malim količinama i koncentracijama, radi niskog rizika od onečišćenja i teškoća pri kontroli takvih otpadnih voda; budući da bi trebalo isključiti i ispuštanje tvari koje sadrže radioaktivne tvari, koje će se riješiti zasebnim instrumentom Zajednice;
   budući da je radi osiguravanja djelotvorne zaštite podzemnih voda u Zajednici potrebno spriječiti ispuštanje tvari iz popisa I. i ograničiti ispuštanje tvari iz popisa II.;
   budući da bi trebalo povući razliku između izravnog ispuštanja opasnih tvari u podzemne vode i aktivnosti koje će vjerojatno rezultirati neizravnim ispuštanjima;
   budući da, osim izravnih ispuštanja tvari iz popisa I. koje se automatski zabranjuju, sva ispuštanja moraju podlijegati sustavu odobrenja; budući da se takva odobrenja mogu dati tek nakon procjene okoliša u koji se te tvari ispuštaju;
   budući da bi trebalo osigurati izuzeća od pravila koja zabranjuju ispuštanje tvari iz popisa I. u podzemne vode, nakon izvršene procjene okoliša u koji se te tvari ispuštaju i prije davanja odobrenja, ako se ispuštanje vrši u podzemne vode koje su trajno nepogodne za bilo koju drugu upotrebu, posebno u kućne ili poljoprivredne svrhe;
   budući da bi umjetno dopunjavanje podzemnih voda namijenjenih za javnu vodoopskrbu trebalo podlijegati posebnim pravilima;
   budući da bi nadležna tijela država članica trebala nadzirati usklađenost s uvjetima utvrđenima u odobrenjima i posljedice ispuštanja u podzemne vode;
   budući da bi trebalo voditi popis odobrenja za ispuštanja tvari iz popisa I. u podzemne vode i izravnih ispuštanja tvari iz popisa II. u podzemne vode, te popis odobrenja umjetnih dopunjavanja za potrebe upravljanja podzemnim vodama;
   budući da se, zato što Helenska Republika treba postati članicom Europske ekonomske zajednice 1. siječnja 1981., u skladu s Aktom o uvjetima pristupanja Helenske Republike i prilagodbama Ugovorâ, čini potrebnim da se za tu državu razdoblje koje se državama članicama odobrava za stupanje na snagu zakona i ostalih propisa potrebnih za usklađivanje s ovom Direktivom produži od dvije na četiri godine, imajući na umu nedostatnost tehničke i administrativne infrastrukture te države,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Cilj je ove Direktive spriječiti onečišćavanje podzemnih voda tvarima koje pripadaju porodicama i skupinama tvari iz popisa I. ili II. u Prilogu, dalje u tekstu „tvarima iz popisa I. ili II.”, i koliko god je moguće spriječiti ili otkloniti posljedice onečišćenja do kojeg je već došlo.
   2.   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „podzemne vode” znači sve vode koje su ispod površine zemlje u zoni zasićenja i u izravnom doticaju s tlom ili podzemljem;

               (b)

               „izravno ispuštanje” znači unošenje tvari iz popisa I. ili II. u podzemne vode bez procjeđivanja kroz tlo ili podzemlje;

               (c)

               „neizravno ispuštanje” znači unošenje tvari iz popisa I. ili II. u podzemne vode nakon procjeđivanja kroz tlo ili podzemlje;

               (d)

               „onečišćenje” znači ispuštanje, od strane čovjeka, tvari ili energije u podzemne vode, izravno ili neizravno, s posljedicama koje su takve da ugrožavaju ljudsko zdravlje ili zalihe vode, štete živim resursima i vodenom ekosustavu ili ometaju druge oblike zakonskog korištenja voda.

         Članak 2.
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               ispuštanja kućnih otpadnih voda iz izoliranih obitavališta nepovezanih sa sustavom kanalizacije i smještenih izvan područja koja su zaštićena radi crpljenja vode za ljudsku upotrebu;

               (b)

               ispuštanja za koja nadležna tijela dotične države članice utvrde da sadrže tvari iz popisa I. ili II. u količinama i koncentracijama koje su tako male da ne postoji nikakva sadašnja ili buduća opasnost od pogoršavanja kvalitete podzemnih voda u koje se ispuštaju;

               (c)

               ispuštanja koja sadrže radioaktivne tvari.

         Članak 3.
   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere da:

               (a)

               spriječe unošenje tvari iz popisa I. u podzemne vode; i

               (b)

               ograniče unošenje tvari iz popisa II. da bi izbjegle onečišćenje te vode tim tvarima.

         Članak 4.
   1.   Kako bi se uskladile s obvezom iz članka 3. točke (a), države članice:

               —

               zabranjuju svako izravno ispuštanje tvari iz popisa I.,

               —

               podvrgavaju prethodnom ispitivanju svako odlaganje ili uklanjanje otpadnog materijala u svrhu odlaganja tih tvari, koje bi moglo dovesti do neizravnog ispuštanja. S obzirom na to ispitivanje države članice zabranjuju takvu aktivnost ili daju odobrenje pod uvjetom da se poštuju sve tehničke mjere opreza potrebne da bi se spriječilo takvo ispuštanje,

               —

               poduzimaju sve odgovarajuće mjere koje smatraju potrebnima za sprečavanje bilo kakvog neizravnog ispuštanja tvari iz popisa I. zbog aktivnosti na ili u zemlji osim onih spomenutih u drugoj alineji. One o tim mjerama obavješćuju Komisiju koja, s obzirom na te informacije, može prijedloge za reviziju ove Direktive dostaviti Vijeću.

         2.   Međutim, ako se prethodnim ispitivanjem otkrije da je podzemna voda u koju se planira ispuštati tvari iz popisa I. trajno nepogodna za druge namjene, posebno za kućanstva ili poljoprivredu, države članice mogu odobriti ispuštanje tih tvari pod uvjetom da njihova prisutnost ne sprečava iskorištavanje zemaljskih resursa.
   Ta se odobrenja mogu dati samo ako su poduzete sve tehničke mjere opreza da bi se osiguralo da te tvari ne mogu doprijeti do drugih vodenih sustava ili štetiti drugim eko–sustavima.
   3.   Države članice mogu, nakon prethodnog ispitivanja, zbog ponovnog upuštanja u isti vodonosnik odobriti ispuštanje vode koja se koristi za geotermalne svrhe, vode koja se crpi iz rudnika i kamenoloma ili vode koja se crpi za građevinske radove.
   Članak 5.
   1.   Da bi se uskladile s obvezom iz članka 3. točke (b), države članice uređuju da prethodnim ispitivanjima podliježu:

               —

               sva izravna ispuštanja tvari iz popisa II., da bi se takva ispuštanja ograničila,

               —

               odlaganje ili uklanjanje otpadnog materijala radi odlaganja tih tvari, koji mogu izazvati neizravno ispuštanje.

         S obzirom na to ispitivanje države članice mogu dati odobrenje pod uvjetom da se poštuju sve tehničke mjere opreza za sprečavanje onečišćenja podzemnih voda tim tvarima.
   2.   Nadalje, države članice poduzimaju odgovarajuće mjere koje smatraju potrebnima kako bi ograničile sva neizravna ispuštanja tvari iz popisa II. koja nastaju zbog aktivnosti na ili u tlu, osim aktivnosti navedenih u prvom stavku.
   Članak 6.
   Neovisno o člancima 4. i 5., umjetna dopunjavanja u svrhu upravljanja podzemnim vodama podliježu posebnom odobrenju koje država članica izdaje za svaki slučaj zasebno. Takvo se odobrenje daje samo ako nema rizika od onečišćenja podzemnih voda.
   Članak 7.
   Prethodna ispitivanja iz članaka 4. i 5. uključuju pregled hidrogeoloških uvjeta predmetnog područja, mogućih sposobnosti tla i podzemlja za pročišćavanje i rizika onečišćenja i promjene kvalitete podzemnih voda zbog ispuštanja, te će se njima utvrditi je li ispuštanje tvari u podzemne vode zadovoljavajuće rješenje sa stajališta okoliša.
   Članak 8.
   Nadležna tijela država članica ne mogu izdavati odobrenja iz članaka 4., 5. i 6. dok se ne provjeri da će podzemne vode, a posebno njihova kvaliteta, biti podvrgnute potrebnom nadzoru.
   Članak 9.
   Kada je izravno ispuštanje odobreno u skladu s člankom 4. stavcima 2. i 3. ili člankom 5., ili kada je ispuštanje otpadne vode koje neminovno uzrokuje neizravno ispuštanje odobreno u skladu s člankom 5., tim se odobrenjem posebno utvrđuje:

               —

               mjesto ispuštanja,

               —

               način ispuštanja,

               —

               bitne mjere opreza, s tim da se posebna pozornost obrati na prirodu i koncentraciju tvari prisutnih u ispuštenim otpadnim vodama, značajke prihvatnog okoliša i blizinu slivnih područja, posebno onih za pitku, termalnu i mineralnu vodu,

               —

               maksimalnu dozvoljenu količinu tvari u ispuštanjima, tijekom jednog ili više određenih vremenskih razdoblja i odgovarajuće uvjete u pogledu koncentracija tih tvari,

               —

               postupke koji omogućuju nadzor ispuštanja otpadnih voda u podzemne vode,

               —

               prema potrebi, mjere praćenja podzemnih voda, a posebno njihovu kvalitetu.

         Članak 10.
   Kada je u skladu s člancima 4. i 5. odobreno odlaganje ili uklanjanje koje može izazvati neizravno ispuštanje, tim se odobrenjem posebno utvrđuje:

               —

               mjesto gdje se vrši takvo odlaganje ili uklanjanje otpadnog materijala,

               —

               korišteni načini odlaganja ili uklanjanja otpadnog materijala,

               —

               bitne mjere opreza, s tim da se posebna pozornost obrati na prirodu i koncentraciju tvari prisutnih u ispuštenim otpadnim vodama, značajke prihvatnog okoliša i blizinu slivnih područja, posebno onih za pitku, termalnu i mineralnu vodu,

               —

               maksimalnu dozvoljenu količinu materije koja sadrži tvari iz popisa I. ili II., tijekom jednog ili više određenih vremenskih razdoblja te, gdje je to moguće, samih tih tvari koje se odlažu ili uklanjaju i odgovarajuće uvjete što se tiče koncentracija tih tvari,

               —

               u slučajevima iz članka 4. stavka 1. i članka 5. stavka 1., tehničke mjere opreza koje će se primjenjivati radi sprečavanja bilo kakvog ispuštanja u podzemne vode tvari iz popisa I. i bilo koje onečišćenje takvih voda tvarima iz popisa II.,

               —

               prema potrebi, mjere nadzora podzemne vode, a posebno njezine kvalitete.

         Članak 11.
   Odobrenja iz članaka 4. i 5. mogu se davati samo za ograničeno razdoblje i preispitivat će se najmanje svake četiri godine. Ona tada mogu biti obnovljena, izmijenjena ili povučena.
   Članak 12.
   1.   Ako osoba koja traži odobrenje iz članaka 4. i 5. izjavi da ne može poštovati utvrđene uvjete ili ako je takva situacija očita nadležnom tijelu u predmetnoj državi članici, izdavanje odobrenja se odbija.
   2.   Ako se uvjeti utvrđeni u odobrenju ne poštuju, nadležno tijelo predmetne države članice poduzima odgovarajuće korake da bi osiguralo ispunjavanje tih uvjeta; ako je potrebno, odobrenje se opoziva.
   Članak 13.
   Nadležna tijela država članica prate poštovanje uvjeta utvrđenih u odobrenju i učinke ispuštanja na podzemne vode.
   Članak 14.
   Što se tiče ispuštanja tvari iz popisa I. ili II. do kojih je već došlo u vrijeme priopćenja ove Direktive, države članice mogu odrediti razdoblje koje ne prelazi četiri godine nakon stupanja na snagu odredaba iz članka 21. stavka 1., po isteku kojih predmetna ispuštanja moraju biti u skladu s ovom Direktivom.
   Članak 15.
   Nadležna tijela država članica vode popis odobrenja ispuštanja tvari iz popisa I. iz članka 4., odobrenja izravnih ispuštanja tvari iz popisa II. iz članka 5. i odobrenja iz članka 6.
   Članak 16.
   1.   Za potrebe provedbe ove Direktive države članice dostavljaju Komisiji, na njezin zahtjev i za svaki slučaj zasebno, sve potrebne informacije, a posebno:

               (a)

               rezultate prethodnih ispitivanja iz članaka 4. i 5.;

               (b)

               pojedinosti iz danih odobrenja;

               (c)

               rezultate izvršenih nadzora i inspekcija;

               (d)

               popise predviđene člankom 15.

         2.   Podaci prikupljeni primjenom ovog članka koriste se samo u svrhu za koju su zatražene.
   3.   Komisija i nadležna tijela država članica, njihovi dužnosnici i drugi službenici ne smiju otkrivati informacije koje su stekli sukladno ovoj Direktivi i koje spadaju u vrstu informacija na koje se odnosi obveza profesionalne tajne.
   4.   Odredbe stavaka 2. i 3. ne sprečavaju objavljivanje općih informacija ili izvještaja koji ne sadrže informacije koje se odnose na određene poduzetnike ili udruženja poduzetnika.
   Članak 17.
   U pogledu ispuštanja u prekogranične podzemne vode, nadležno tijelo države članice koja namjerava dati odobrenje za takva ispuštanja obavješćuje druge predmetne države članice prije izdavanja odobrenja. Na zahtjev jedne od predmetnih država članica i prije nego što je izdano odobrenje, održavaju se konzultacije u kojima može sudjelovati Komisija.
   Članak 18.
   Primjena mjera poduzetih na temelju ove Direktive ne smije ni u kom slučaju voditi, bilo izravno ili neizravno, onečišćenju voda iz članka 1.
   Članak 19.
   Kada je primjereno, jedna ili više država članica mogu pojedinačno ili zajednički poduzeti oštrije mjere od onih predviđenih ovom Direktivom.
   Članak 20.
   Vijeće, odlučujući na prijedlog Komisije, na temelju iskustva revidira i prema potrebi dopunjuje popise I. i II., kada je to primjereno, premještajući određene tvari s popisa II. na popis I.
   Članak 21.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom unutar dvije godine od dana njezina priopćavanja. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Međutim, ovo se razdoblje povećava na četiri godine za Helensku Republiku, podložno njezinom pristupanju 1. siječnja 1981.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   3.   Nakon što država članica provede mjere iz stavka 1., odredbe Direktive 76/464/EEZ u vezi s podzemnim vodama više se ne primjenjuju za tu državu članicu.
   Članak 22.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 1979.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. BARRETT

      (1)  SL C 37, 14.2.1978., str. 3.

      (2)  SL C 296, 11.12.1978., str. 35.

      (3)  SL C 283, 27.11.1978., str. 39.

      (4)  SL C 112, 20.12.1973., str. 3.

      (5)  SL C 139, 13.6.1977., str. 3.

      (6)  SL L 129, 18.5.1976., str. 23.
   PRILOG

      POPIS I. PORODICA I SKUPINA TVARI

   Popis I. sadrži pojedinačne tvari koje pripadaju niže navedenim porodicama i skupinama tvari, izuzimajući one koje se smatraju neodgovarajućima za popis I. na temelju niskog rizika toksičnosti, postojanosti i biološke akumulacije.
   Tvari koje su s obzirom na toksičnost, postojanost i biološku akumulaciju primjerene popisu II. treba razvrstati u popis II.
   1.   Organohalogeni spojevi i tvari koje mogu tvoriti takve spojeve u vodenom okolišu.
   2.   Organofosforni spojevi
   3.   Organokositreni spojevi
   4.   Tvari koje sadrže karcinogena, mutagena ili teratogena svojstva u vodenom okolišu ili preko vodnog okoliša (1)

   5.   Živa i njezini spojevi
   6.   Kadmij i njegovi spojevi
   7.   Mineralna ulja i ugljikovodici
   8.   Cijanidi

      POPIS II. PORODICA I SKUPINA TVARI

   Popis II. sadrži pojedinačne tvari i kategorije tvari koje pripadaju porodicama i skupinama dolje navedenih tvari, koje mogu imati štetan utjecaj na podzemne vode.
   1.   Sljedeći metaloidi i metali i njihovi spojevi:

               1.

               Cink

               2.

               Bakar

               3.

               Nikal

               4.

               Krom

               5.

               Olovo

               6.

               Selen

               7.

               Arsen

               8.

               Antimon

               9.

               Molibden

               10.

               Titan

               11.

               Kositar

               12.

               Barij

               13.

               Berilij

               14.

               Bor

               15.

               Uran

               16.

               Vanadij

               17.

               Kobalt

               18.

               Talij

               19.

               Telur

               20.

               Srebro.

         2.   Biocidi i njihove prerađevine kojih nema na popisu I.
   3.   Tvari koje imaju štetan učinak na okus i/ili miris podzemnih voda i spojevi koji mogu uzrokovati tvorbu takvih tvari u takvoj vodi i koji je čine neprimjerenom za ljudsku uporabu.
   4.   Toksični ili postojani organski spojevi silicija, te tvari koje mogu uzrokovati tvorbu takvih spojeva u vodi, isključujući one koji su biološki neškodljivi ili se u vodi brzo pretvaraju u neškodljive tvari.
   5.   Anorganski spojevi fosfora i prirodnog fosfora.
   6.   Fluoridi.
   7.   Amonijak i nitriti.

      (1)  Ako su određene tvari s popisa II. karcinogene, mutagene ili teratogene, uvrštene su u kategoriju 4 ovog popisa.