title: Direktiva 2001/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. prosinca 2001. o utvrđivanju usklađenih zahtjeva i postupaka za siguran ukrcaj i iskrcaj brodova za rasuti teret  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               46

         32001L0096

               L 013/9

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               04.12.2001.

      DIREKTIVA 2001/96/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 4. prosinca 2001.
   o utvrđivanju usklađenih zahtjeva i postupaka za siguran ukrcaj i iskrcaj brodova za rasuti teret
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Zbog velikog broja pomorskih nesreća u kojima su sudjelovali brodovi za rasuti teret i s time povezanih gubitaka ljudskih života, treba poduzeti daljnje mjere za poboljšanje sigurnosti u pomorskom prometu u okviru zajedničke prometne politike.

               (2)

               Ocjena uzroka nezgoda brodova za rasuti teret ukazuje da ukrcaj i iskrcaj krutih rasutih tereta može, ako se ne provodi ispravno, dovesti do gubitka brodova za rasuti teret, zbog preopterećenja brodske strukture ili zbog mehaničkih oštećenja elemenata strukture broda u skladištima tereta. Zaštita sigurnosti brodova za rasuti teret može se povećati usvajanjem mjera za smanjenje rizika od strukturnih oštećenja i gubitaka nastalih zbog neispravnih postupaka pri ukrcaju i iskrcaju.

               (3)

               Međunarodna pomorska organizacija („IMO”) je na međunarodnoj razini, putem brojnih rezolucija skupštine, usvojila preporuke o sigurnosti brodova za rasuti teret koje se tiču općenitih pitanja vezanih uz odnose brod - luka i posebno pitanja u pogledu postupaka ukrcaja i iskrcaja.

               (4)

               Skupština IMO-a je Rezolucijom A.862(20) usvojila Kodeks za siguran ukrcaj i iskrcaj brodova za rasuti teret („Kodeks BLU”) i time pozvala ugovorne vlade na provedbu ovog Kodeksa što je prije moguće te na izvješćivanje IMO-a o bilo kakvoj nesukladnosti. Ovom Rezolucijom IMO nadalje poziva ugovorne vlade, na čijim se područjima nalaze terminali za ukrcaj i iskrcaj krutog rasutog tereta, na uvođenje zakona kojima bi se omogućilo stupanje na snagu ključnih načela potrebnih za provedbu ovog Kodeksa.

               (5)

               Utjecaj postupaka ukrcaja i iskrcaja na sigurnost broda za rasuti teret, s obzirom na globalni značaj trgovine rasutim teretom, ima prekogranične posljedice. Stoga je razvijanje mjera za sprečavanje brodoloma brodova za rasuti teret zbog nepravilnog načina ukrcaja i iskrcaja najbolje provesti na razini Zajednice, uspostavljanjem usklađenih zahtjeva i postupaka za provedbu preporuka IMO-a, utvrđenih u Rezoluciji Skupštine A.862(20) i Kodeksu BLU.

               (6)

               Direktiva je, u pogledu načela supsidijarnosti, navedenog u članku 5. Ugovora, odgovarajući pravni instrument jer pruža okvir državama članicama za jednoznačnu i obveznu primjenu zahtjeva i postupaka za siguran ukrcaj i iskrcaj brodova za rasuti teret, ostavljajući svakoj državi članici pravo odlučivanja o tome koji provedbeni instrumenti najbolje odgovaraju njezinom unutarnjem sustavu. U skladu s načelom proporcionalnosti, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje njezinih ciljeva.

               (7)

               Sigurnost brodova za rasuti teret i njihovih posada može se poboljšati smanjivanjem rizika od neispravnog ukrcaja i iskrcaja na terminalima za suhi rasuti teret. To se može provesti uspostavljanjem usklađenih postupaka suradnje i komunikacije između broda i terminala kao i utvrđivanjem prikladnih zahtjeva za brodove i terminale.

               (8)

               U interesu povećanja sigurnosti brodova za rasuti teret i izbjegavanja narušavanja tržišnog natjecanja, usklađeni postupci i kriteriji prikladnosti trebaju se primjenjivati na sve brodove za rasuti teret, neovisno o zastavi koju viju, kao i na sve terminale u Zajednici na koje, u uobičajenim okolnostima, takvi brodovi dolaze zbog ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta.

               (9)

               Brodovi za rasuti teret koji pristaju na terminalima radi ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta moraju za to biti primjereni. Isto tako, terminali moraju biti primjereni za prihvat i ukrcaj ili iskrcaj pristiglih brodova za rasuti teret. U tu su svrhu u Kodeksu BLU utvrđeni kriteriji primjerenosti.

               (10)

               Terminali moraju, u interesu povećanja suradnje i komunikacije sa zapovjednikom broda o pitanjima koja se odnose na ukrcaj i iskrcaj krutih rasutih tereta, imenovati predstavnika terminala odgovornog za te aktivnosti na terminalu i knjige podataka sa zahtjevima terminala i luke staviti na raspolaganje zapovjednicima. U tu su svrhu predviđene odredbe u Kodeksu BLU.

               (11)

               Razvitak, provedba i održavanje sustava upravljanja kakvoćom na terminalima trebali bi osigurati da se postupci suradnje i komunikacije te stvarnog ukrcaja i iskrcaja na terminalu planiraju i izvode u skladu s usklađenim međunarodno priznatim okvirom koji je moguće nadzirati. S obzirom na njegovo međunarodno priznavanje, sustav upravljanja kakvoćom treba odgovarati seriji normi ISO 9000, koje je usvojila Međunarodna organizacija za normizaciju. Kako bi se novim terminalima omogućilo dovoljno vremena za postizanje odgovarajućeg certificiranja, važno je osigurati im, za ograničeno vremensko razdoblje, privremeno odobrenje za rad.

               (12)

               Kako bi se osigurala pažljiva priprema, dogovor i izvođenje postupaka ukrcaja i iskrcaja tako da se izbjegne ugrožavanje sigurnosti broda ili posade, treba utvrditi odgovornosti zapovjednika broda i predstavnika terminala. U tu su svrhu predviđene odgovarajuće odredbe u Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru iz 1974. (Konvencija SOLAS iz 1974.), Rezoluciji Skupštine IMO-a A.862(20) i Kodeksu BLU. Isto se tako priprema, dogovaranje i izvođenje postupaka ukrcaja ili iskrcaja mogu zasnivati na odredbama tih međunarodnih instrumenata.

               (13)

               U općem interesu Zajednice, predstavnici terminala trebaju izvijestiti o uočenim nedostacima na brodovima za rasuti teret koji bi mogli dovesti u pitanje sigurnost operacija ukrcaja ili iskrcaja, kako bi brodove koji su ispod standardne razine udaljili od svojih luka.

               (14)

               Nadležna tijela država članica nužno trebaju spriječiti ili zaustaviti postupke ukrcaja ili iskrcaja uvijek kada imaju jasne naznake da se ovim postupcima ugrožava sigurnost broda ili posade. U interesu sigurnosti, tijela moraju djelovati i u slučaju nesuglasja između zapovjednika i predstavnika terminala oko primjene ovih postupaka. Aktivnosti nadležnih tijela povezane sa sigurnošću ne smiju ovisiti o tržišnim interesima terminala.

               (15)

               Potrebno je utvrditi postupke za prijavu šteta, nastalih na brodovima za vrijeme postupaka ukrcaja ili iskrcaja, odgovarajućim tijelima kao što su relevantna klasifikacijska društva, kao i postupke za otklanjanje štete ako je potrebno. Ako bi nastala šteta mogla utjecati na sigurnost ili pomorstvenost broda, odluku o nužnosti i hitnoći popravaka donose tijela za državni nadzor luka u dogovoru s upravom države pod čijom zastavom brod plovi. S obzirom na tehničku stručnost potrebnu za donošenje takve odluke, nadležna tijela bi morala imati pravo obratiti se priznatoj organizaciji radi provjere štete i savjetovanja u vezi s potrebom za bilo kakvim popravcima.

               (16)

               Provedbu ove Direktive treba poboljšati učinkovitim postupcima praćenja i provjere u državama članicama. Izvješćivanje o rezultatima ovog praćenja pružit će dragocjene podatke o učinkovitosti usklađenih zahtjeva i postupaka utvrđenih u ovoj Direktivi.

               (17)

               U Rezoluciji Skupštine IMO-a A.797(19) od 23. studenoga 1995. o sigurnosti brodova koji prevoze kruti rasuti teret, zahtijeva se od državnih lučkih uprava da dostave potvrdu o udovoljavanju terminala za ukrcaj i iskrcaj krutih rasutih tereta kodeksima i preporukama IMO-a o suradnji brod - obala. Obavijest IMO-u o donošenju ove Direktive osigurat će odgovarajući odgovor na ovaj zahtjev i dati jasan znak međunarodnoj pomorskoj zajednici da se Zajednica obvezala na davanje podrške naporima učinjenim na međunarodnoj razini za povećanje sigurnosti ukrcaja i iskrcaja brodova za rasuti teret.

               (18)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (4).

               (19)

               Treba omogućiti izmjene određenih odredaba ove Direktive u skladu s tim postupkom, kako bi ih se uskladilo s međunarodnim instrumentima i instrumentima Zajednice koji se donesu, izmijene ili stupe na snagu nakon stupanja na snagu ove Direktive, te radi provedbe postupaka utvrđenih ovom Direktivom, ne proširujući pritom njezino područje primjene.

               (20)

               Direktiva Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (5) i njezine odgovarajuće pojedinačne direktive primjenjuju na poslove u vezi s ukrcajem i iskrcajem brodova za rasuti teret,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha
   Svrha je ove Direktive povećati sigurnost brodova za rasuti teret koji pristaju na terminalima u državama članicama radi ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta, kako bi se smanjio rizik od preopterećenja i mehaničkog oštećenja strukture broda za vrijeme ukrcaja ili iskrcaja, donošenjem:

               1.

               usklađenih zahtjeva o prikladnosti tih brodova i terminala; i

               2.

               usklađenih postupaka suradnje i komunikacije između tih brodova i terminala.

         Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na:

               1.

               sve brodove za rasuti teret, bez obzira na zastavu pod kojom plove, koji pristaju na terminalu radi ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta; i

               2.

               sve terminale u državama članicama na koje pristaju brodovi za rasuti teret koji spadaju u područje primjene ove Direktive.

         Ne dovodeći u pitanje odredbe Pravila VI./7. Konvencije SOLAS iz 1974., ova se Direktiva ne primjenjuje na postrojenja koja se samo u iznimnim okolnostima koriste za ukrcaj i iskrcaj suhog rasutog tereta na brodove za rasuti teret ili iz njih, i ne primjenjuje se kada se ukrcaj ili iskrcaj izvodi isključivo koristeći opremu broda za rasuti teret o kojem je riječ.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „međunarodne konvencije” znači konvencije koje su na snazi od 4. prosinca 2001., kako je određeno u članku 2. stavku 1. Direktive Vijeća 95/21/EZ (6):

               2.

               „Konvencija SOLAS iz 1974.” znači Međunarodna Konvencija o zaštiti ljudskog života na moru, zajedno s pripadajućim protokolima i izmjenama koje su na snazi od 4. prosinca 2001.;

               3.

               „Kodeks BLU” znači Kodeks prakse za siguran ukrcaj i iskrcaj brodova za rasuti teret, sadržan u Prilogu Rezoluciji Skupštine IMO-a A.862(20) od 27. studenoga 1997., kako je važila 4. prosinca 2001.;

               4.

               „brod za rasuti teret” ima značenje koje mu je dano u Pravilu IX./1.6. Konvencije SOLAS iz 1974. i kako se tumači Rezolucijom 6. Konferencije SOLAS iz 1997., to jest:

                           —

                           brod s jednom palubom, gornjim i donjim bočnim tankovima u teretnom području, namijenjen većinom za prijevoz suhog tereta u rasutom stanju, ili

                           —

                           brod za rudaču, odnosno brod s jednom palubom, dvije uzdužne pregrade i dvodnom u teretnom području, namijenjen za prijevoz rudače samo u središnjim skladištima, ili

                           —

                           brod za mješovite terete kako je određeno u Pravilu II.-2/3.27. Konvencije SOLAS iz 1974.;

               5.

               „suhi teret u rasutom stanju” ili „kruti rasuti teret” znači kruti rasuti teret kako je određeno u Pravilu XII./1.4. Konvencije SOLAS iz 1974., osim žita tj. sipkog tereta;

               6.

               „sipki teret” ima značenje koje mu je dano u Pravilu VI/8.2. Konvencije SOLAS iz 1974.;

               7.

               „terminal” znači svako čvrsto, plutajuće ili pokretno sredstvo, koje je opremljeno i koristi se za ukrcaj ili iskrcaj suhog tereta u rasutom stanju na brodove za rasuti teret i iz njih;

               8.

               „operator terminala” znači vlasnik terminala, ili bilo koja organizacija ili osoba na koju je vlasnik prenio nadležnost za postupke ukrcaja ili iskrcaja određenoga broda za rasuti teret koji se izvode na terminalu;

               9.

               „predstavnik terminala” znači svaka osoba koju imenuje operator terminala, koja ima punu odgovornost i ovlaštenje za nadzor nad pripremom, izvođenjem i dovršetkom postupaka ukrcaja ili iskrcaja određenoga broda za rasuti teret koji se izvode na terminalu;

               10.

               „zapovjednik” znači osoba koja zapovijeda brodom za rasuti teret ili brodski časnik kojega je zapovjednik broda odredio za postupke ukrcaja ili iskrcaja;

               11.

               „priznata organizacija” znači organizacija priznata u skladu s člankom 4. Direktive Vijeća 94/57/EZ (7);

               12.

               „uprava države pod čijom zastavom brod plovi” znači nadležna tijela države čiju zastavu brod za rasuti teret vije;

               13.

               „tijelo za državni nadzor luka” znači nadležno tijelo države članice koje ima ovlasti za primjenu odredaba Direktive 95/21/EZ u vezi s nadzorom;

               14.

               „nadležno tijelo” znači državno, regionalno ili lokalno javno tijelo u državi članici koje prema nacionalnome zakonodavstvu ima ovlasti za provedbu i izvršenje zahtjeva ove Direktive;

               15.

               „podaci o teretu” znači podaci o teretu koji se zahtijevaju Pravilom VI./2. Konvencije SOLAS iz 1974.;

               16.

               „plan ukrcaja ili iskrcaja” znači plan, kako je navedeno u Pravilu VI./7.3. Konvencije SOLAS iz 1974., u obliku kako je navedeno u Dodatku 2. Kodeksu BLU;

               17.

               „Brod/obala sigurnosna kontrolna lista” znači kontrolna lista kako je navedeno u odjeljku 4. Kodeksa BLU, u obliku kako je navedeno u Dodatku 3. Kodeksu BLU;

               18.

               „deklaracija o gustoći tereta” znači podatak o gustoći tereta koji se daje u skladu s Pravilom XII./10. Konvencije SOLAS iz 1974.

         Članak 4.
   Zahtjevi u pogledu operativne prikladnosti brodova za rasuti teret
   Države članice donose potrebna rješenja kako bi se osiguralo da se operatori terminala uvjere u operativnu prikladnosti brodova za rasuti teret za ukrcaj ili iskrcaj krutih rasutih tereta, provjerom udovoljavanja odredbama Priloga I.
   Članak 5.
   Zahtjevi u pogledu prikladnosti terminala
   Države članice od operatora terminala zahtijevaju da za terminale za koje su preuzeli odgovornosti prema ovoj Direktivi, osiguraju:

               1.

               da terminali udovoljavaju odredbama Priloga II.;

               2.

               da je (su) imenovan(i) predstavnik(-ci) terminala;

               3.

               da su pripremljene knjige podataka koje sadrže zahtjeve terminala i nadležnih tijela kao i podatke o luci i terminalu, kako je navedeno u Dodatku 1. stavku 1.2. Kodeksa BLU, kao i da su te knjige na raspolaganju zapovjednicima brodova za rasuti teret koji pristaju na terminalu radi ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta; i

               4.

               da se razvije, provodi i održava sustav upravljanja kakvoćom. Takav se sustav upravljanja kakvoćom certificira u skladu s normom ISO 9001:2000 ili jednakovrijednom normom koja ispunjava sve aspekte norme ISO 9001:2000 i revidira u skladu sa smjernicama norme ISO 10011:1991 ili jednakovrijedne norme koja ispunjava sve aspekte norme ISO 10011:1991. U vezi spomenutih jednakovrijednih normi poštuje se Direktiva 98/34/EZ (8).

         Određuje se prijelazno razdoblje od tri godine od stupanja na snagu ove Direktive, za uspostavljanje sustava upravljanja kakvoćom te jedna dodatna godina za certificiranje sustava.
   Članak 6.
   Privremeno odobrenje
   Odstupajući od zahtjeva članka 5. stavka 4., nadležno tijelo može za novo osnovane terminale izdati privremeno odobrenje za rad u trajanju od najviše 12 mjeseci. Ipak, terminal mora predstaviti svoj plan za provedbu sustava upravljanja kakvoćom u skladu s normom ISO 9001:2000 ili jednakovrijednom normom, kako je određeno u članku 5. stavku 4.
   Članak 7.
   Odgovornosti zapovjednika broda i predstavnika terminala
   Države članice donose potrebna rješenja kako bi osigurale poštovanje i primjenu sljedećih načela koja se tiču odgovornosti zapovjednika broda i predstavnika terminala:

               1.

               Odgovornosti zapovjednika broda:

                           (a)

                           zapovjednik je u svakom trenutku odgovoran za siguran ukrcaj i iskrcaj broda za rasuti teret pod njegovim zapovjedništvom;

                           (b)

                           dovoljno prije procijenjenog vremena dolaska broda na terminal, zapovjednik dostavlja terminalu podatke navedene u Prilogu III.;

                           (c)

                           prije ukrcaja bilo kakvog krutog rasutog tereta, zapovjednik osigurava primitak podataka o teretu koji se zahtijevaju Pravilom VI./2.2. Konvencije SOLAS iz 1974. i, prema potrebi, deklaraciju o gustoći krutog rasutog tereta. Ovaj se podatak mora nalaziti u obrascu deklaracije o teretu, kako je navedeno u Dodatku 5. Kodeksu BLU;

                           (d)

                           prije početka i tijekom ukrcaja ili iskrcaja, zapovjednik ispunjava dužnosti navedene u Prilogu IV.

               2.

               Odgovornosti predstavnika terminala:

                           (a)

                           po primitku prve obavijesti broda o procijenjenom vremenu njegovog dolaska, predstavnik terminala daje zapovjedniku broda podatke navedene u Prilogu V.;

                           (b)

                           predstavnik terminala mora provjeriti je li zapovjednik broda što je prije moguće bio upoznat s podacima sadržanim u obrascu deklaracije o teretu;

                           (c)

                           predstavnik terminala bez odlaganja obavješćuje zapovjednika broda i nadležnu lučku kapetaniju, o nedostacima uočenim na brodu za rasuti teret koji bi mogli ugroziti sigurnost ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta;

                           (d)

                           prije početka i tijekom ukrcaja ili iskrcaja predstavnik terminala ispunjava dužnosti navedene u Prilogu VI.

         Članak 8.
   Postupci između brodova za rasuti teret i terminala
   Države članice osiguravaju primjenu sljedećih postupaka, u pogledu ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta na brodove ili iz brodova za rasuti teret.

               1.

               Prije ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta, zapovjednik se dogovara s predstavnikom terminala o planu ukrcaja ili iskrcaja, u skladu s odredbama Pravila VI./7.3. Konvencije SOLAS iz 1974. Plan ukrcaja ili iskrcaja priprema se u obliku utvrđenom u Dodatku 2. Kodeksu BLU i sadržava IMO broj dotičnog broda za rasuti teret, a zapovjednik broda i predstavnik terminala potvrđuju svoju suglasnost s planom potpisujući ga.
               Obje strane, u obliku revidiranog plana, pripremaju, prihvaćaju i usuglašuju se o svakoj izmjeni plana koja bi, prema mišljenju bilo koje od stranaka, mogla utjecati na sigurnost broda ili posade.
               Dogovoreni plan ukrcaja ili iskrcaja i sve sljedeće dogovorene revizije čuvaju se na brodu i terminalu tijekom razdoblja od šest mjeseci, radi bilo kakve potrebne provjere od strane nadležnih tijela.

               2.

               Prije nego što ukrcaj ili iskrcaj započne, zapovjednik broda i predstavnik terminala zajedno ispunjavaju i potpisuju sigurnosnu kontrolnu listu brod/obala, u skladu sa smjernicama Dodatka 4. Kodeksu BLU.

               3.

               Uspostavlja se i u svakom trenutku održava učinkovita komunikacija između broda i terminala, koja omogućava odgovaranje na zahtjeve za podacima o postupku ukrcaja ili iskrcaja i osigurava trenutačno usklađivanje ako zapovjednik broda ili predstavnik terminala naredi zaustavljanje postupaka ukrcaja ili iskrcaja.

               4.

               Zapovjednik broda i predstavnik terminala izvode postupke ukrcaja ili iskrcaja u skladu s dogovorenim planom. Predstavnik terminala odgovoran je za ukrcaj ili iskrcaj krutog rasutog tereta s obzirom na redoslijed teretnih skladišta, količinu i stupanj ukrcaja ili iskrcaja kako je navedeno u tom planu. Ne smije odstupiti od dogovorenog plana ukrcaja ili iskrcaja, osim u slučaju prethodnog savjetovanja i pismenog dogovora sa zapovjednikom broda.

               5.

               Po završetku ukrcaja ili iskrcaja, zapovjednik broda i predstavnik terminala u obliku pismene suglasnosti potvrđuju da je ukrcaj ili iskrcaj izveden u skladu s planom ukrcaja ili iskrcaja, uključujući i sve dogovorene izmjene. U slučaju iskrcaja, ta suglasnost mora sadržavati i bilješku o tome da su skladišta tereta ispražnjena i očišćena prema zahtjevima zapovjednika kao i zapisnik o štetama koje je brod pretrpio te o obavljenim popravcima.

         Članak 9.
   Uloga nadležnih tijela
   1.   Ne dovodeći u pitanje prava i obveze zapovjednika broda predviđene u Pravilu VI./7.7. Konvencije SOLAS iz 1974., države članice osiguravaju da njihova nadležna tijela spriječe ili zaustave ukrcaj ili iskrcaj krutih rasutih tereta uvijek kada postoje jasne naznake da bi tim postupcima mogla biti ugrožena sigurnost broda ili posade.
   2.   U slučajevima kada se nadležno tijelo obavijesti o nesuglasju između zapovjednika broda i predstavnika terminala u vezi s primjenom postupaka predviđenih u članku 8., nadležno tijelo intervenira kada se to zahtijeva u interesu sigurnosti i/ili morskoga okoliša.
   Članak 10.
   Popravak štete nastale za vrijeme ukrcaja ili iskrcaja
   1.   Ako za vrijeme ukrcaja ili iskrcaja nastupi oštećenje brodske strukture ili opreme, predstavnik terminala o tome obavješćuje zapovjednika broda i oštećenje se, ako je potrebno, popravlja.
   2.   Ako bi šteta mogla nepovoljno utjecati na strukturnu nosivost ili vodonepropusnost trupa ili brodske glavne strojne sustave, predstavnik terminala i/ili zapovjednik broda o tome obavješćuju upravu države pod čijom zastavom brod plovi ili organizaciju koju ta uprava priznaje i koja djeluje u njezino ime, kao i tijelo za državni nadzor luka. Odluku o tome, je li popravak nužno provesti odmah ili ga se može odgoditi, donosi tijelo za državni nadzor luka, vodeći računa o mišljenju, ako je dano, uprave države pod čijom zastavom brod plovi ili organizacije koju ta uprava priznaje i koja djeluje u njezino ime, te o mišljenju zapovjednika broda. Ako se smatra da popravak treba izvesti odmah, on se izvodi prema zahtjevima zapovjednika broda i nadležnog tijela prije nego što brod napusti luku.
   3.   Pri donošenju odluke iz stavka 2., tijelo za državni nadzor luka može na priznatu organizaciju preusmjeriti aktivnosti u vezi s pregledom štete i savjetovanja o potrebi izvođenja popravaka ili njihovog odgađanja.
   4.   Ovaj se članak primjenjuje ne dovodeći u pitanje Direktivu 95/21/EZ.
   Članak 11.
   Provjera i izvješćivanje
   1.   Države članice redovito provjeravaju usklađenost terminala sa zahtjevima članka 5. stavka 1., članka 7. stavka 2. i članka 8. Postupak provjere uključuje izvođenje nenajavljenih pregleda tijekom postupaka ukrcaja ili iskrcaja.
   Dodatno, države članice provjeravaju usklađenost terminala sa zahtjevima članka 5. stavka 4. na kraju razdoblja koje je u njemu određeno te za novo osnovane terminale na kraju razdoblja predviđenog u članku 6.
   2.   Države članice svake tri godine dostavljaju Komisiji izvješće o rezultatima te provjere. Izvješće također mora pružiti ocjenu učinkovitosti usklađenih postupaka suradnje i komunikacije između brodova za rasuti teret i terminala kako je predviđeno u ovoj Direktivi. Izvješće se šalje najkasnije do 30. travnja godine koja slijedi nakon razdoblja od tri kalendarske godine o kojem se izvješćuje.
   Članak 12.
   Ocjena
   Komisija dostavlja izvješće o ocjeni rada sustava, kako je predviđeno ovom Direktivom, Europskom parlamentu i Vijeću, na temelju izvješća država članica predviđenih u članku 11. stavku 2. Ovo izvješće također sadrži ocjenu o tome trebaju li države članice nastaviti s podnošenjem izvješća navedenih u članku 11. stavku 2.
   Članak 13.
   Obavješćivanje IMO-a
   Predsjedništvo Vijeća, djelujući u ime država članica, i Komisija zajednički obavješćuju IMO o donošenju ove Direktive, pri čemu se upućuje na stavak 1.7. Priloga Rezoluciji IMO-a A.797(19).
   Članak 14.
   Regulatorni odbor
   1.   Komisiji pomaže odbor uspostavljen u skladu s člankom 12. stavkom 1. Direktive Vijeća 93/75/EEZ (9), dalje u tekstu „Odbor”.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
   Razdoblje utvrđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ određuje se na tri mjeseca.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Članak 15.
   Postupak izmjene
   1.   Definicije iz točaka od 1. do 6. i od 15. do 18. članka 3., upućivanja na međunarodne konvencije i kodekse te rezolucije i okružnice IMO-a, upućivanja na ISO norme, upućivanja na instrumente Zajednice i prilozi mogu se mijenjati u skladu s postupkom iz članka 14. stavka 2., kako bi ih se uskladilo s međunarodnim instrumentima i instrumentima Zajednice koji su doneseni, izmijenjeni ili su stupili na snagu nakon donošenja ove Direktive, pod uvjetom da se područje primjene ove Direktive time ne proširuje.
   2.   Postupak iz članka 14. stavka 2. primjenjuje se pri izmjeni članka 8. i priloga, radi provedbe postupaka utvrđenih u ovoj Direktivi te pri izmjeni ili stavljanju izvan snage obveza izvješćivanja iz članka 11. stavka 2. i članka 12., pod uvjetom da te odredbe ne proširuju područje primjene ove Direktive.
   Članak 16.
   Sankcije
   Države članice utvrđuju pravila o kaznama koje se primjenjuju u slučaju povreda nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se osigurala njihova provedba. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
   Članak 17.
   Provedba i primjena
   1.   Države članice donose i objavljuju odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom, prije 5. kolovoza 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te odredbe od 1. ožujka 2004.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 18.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 19.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. prosinca 2001.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         N. FONTAINE

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. REYNDERS

      (1)  SL C 311 E, 31.10.2000., str. 240. i

      SL C 180 E, 26.6.2001., str. 273.

      (2)  SL C 14, 16.1.2001., str. 37.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 13. veljače 2001. (SL C 276, 1.10.2001., str. 38.), Zajedničko stajalište Vijeća od 27. lipnja 2001. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Europskog parlamenta od 25. listopada 2001. (još nije objavljena u Službenom listu).

      (4)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (5)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.

      (6)  Direktiva Vijeća 95/21/EZ od 19. lipnja 1995. o jačanju međunarodnih standarda o sigurnosti broda, sprečavanju onečišćenja i životnim i radnim uvjetima na brodovima (nadzor države luke) koji koriste luke Zajednice i plove u vodama koje su u nadležnosti država članica (SL L 157, 7.7.1995., str. 1.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 1999/97/EZ (SL L 331, 23.12.1999., str. 67.).

      (7)  Direktiva Vijeća 94/57/EZ od 22. studenoga 1994. o zajedničkim pravilima i normama organizacije za pregled i nadzor brodova te odgovarajuće djelatnosti pomorskih uprava (SL L 319, 12.12.1994., str. 20.). Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 97/58/EZ (SL L 274, 7.10.1997., str. 8.).

      (8)  Direktiva 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa o uslugama informacijskog društva (SL L 204, 21.7.1998., str. 37.). Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ (SL L 217, 5.8.1998., str. 18.).

      (9)  Direktiva Vijeća 93/75/EEZ od 13. rujna 1993. o minimalnim zahtjevima za brodove koji uplovljavaju u luke Zajednice ili ih napuštaju i prevoze opasne ili onečišćujuće tvari (SL L 247, 5.10.1993., str. 19.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 98/74/EZ (SL L 276, 13.10.1998., str. 7.).
   PRILOG I.
   ZAHTJEVI U POGLEDU OPERATIVNE PRIKLADNOSTI BRODOVA ZA RASUTI TERET ZA UKRCAJ I ISKRCAJ KRUTIH RASUTIH TERETA
   (iz članka 4.)
   Brodovi za rasuti teret koji na terminalima država članica pristaju radi ukrcaja ili iskrcaja krutih rasutih tereta provjeravaju se s obzirom na udovoljavanje sljedećim zahtjevima.

               1.

               Moraju imati skladišta tereta i otvore grotala dovoljne veličine i takve izvedbe koja omogućuje zadovoljavajući način ukrcaja, skladištenja, dobrog raspoređivanja i iskrcaja krutog rasutog tereta.

               2.

               Grotla teretnih skladišta moraju imati brojeve koji odgovaraju onima iz plana ukrcaja odnosno iskrcaja. Smještaj, veličina i boja ovih brojeva moraju biti jasno vidljivi i prepoznatljivi osobi koja upravlja opremom terminala za ukrcaj ili iskrcaj tereta.

               3.

               Grotla, sustavi upravljanja grotlima i sigurnosni uređaji moraju biti u dobrom stanju i moraju se upotrebljavati samo u svrhu za koju su namijenjeni.

               4.

               Svjetla za indikaciju nagiba, ako su ugrađena, moraju se ispitati prije ukrcaja ili iskrcaja kako bi se dokazala njihova ispravnost.

               5.

               Ako se zahtijeva odobreno računalo za proračun stabiliteta na brodu, to računalo mora biti certificirano i mora imati mogućnost izrade proračuna naprezanja za vrijeme ukrcaja ili iskrcaja.

               6.

               Pogonski i pomoćni strojevi moraju biti u dobrom stanju.

               7.

               Palubna oprema za vez i sidrenje mora biti ispravna i u dobrom stanju.

         PRILOG II.
   ZAHTJEVI U POGLEDU PRIKLADNOSTI TERMINALA ZA UKRCAJ I ISKRCAJ KRUTIH RASUTIH TERETA
   (iz članka 5. stavka 1.)

               1.

               Terminali za ukrcaj ili iskrcaj krutih rasutih tereta prihvaćaju samo one brodove za rasuti teret koji mogu na siguran način pristati uz uređaje za ukrcaj ili iskrcaj, uzimajući u obzir dubinu vode na pristaništu, najveću veličinu broda, uređaje za vez, bokoštitnike, siguran prilaz i moguće prepreke za postupke ukrcaja ili iskrcaja.

               2.

               Oprema za ukrcaj i iskrcaj terminala mora biti ispravno certificirana i mora se održavati u dobrom stanju, u skladu s odgovarajućim pravilima i normama, a njome može upravljati jedino ispravno osposobljeno i, prema potrebi, certificirano osoblje.

               3.

               Osoblje terminala mora biti osposobljeno u pogledu svih aspekata sigurnog ukrcaja i iskrcaja brodova za rasuti teret, u skladu s njihovim odgovornostima. Osposobljavanje mora biti osmišljeno tako da osigura upoznavanje s općim rizicima ukrcaja i iskrcaja krutih rasutih tereta te s nepovoljnim učincima koje nepravilni postupci ukrcaja i iskrcaja mogu imati na sigurnost broda.

               4.

               Osoblje terminala zaduženo za postupke ukrcaja i iskrcaja mora imati na raspolaganju i upotrebljavati osobnu zaštitnu opremu te mora imati dovoljno vremena za odmor kako bi se izbjegle nesreće zbog umora.

         PRILOG III.
   PODACI KOJE ZAPOVJEDNIK BRODA MORA PRUŽITI TERMINALU
   (iz članka 7. stavka 1. točke (b))

               1.

               Procijenjeno vrijeme dolaska broda pred luku, što je ranije moguće. Ovaj podatak treba ažurirati prema potrebi.

               2.

               Pri prvoj obavijesti o vremenu dolaska treba dati:

                           (a)

                           ime, pozivni znak, IMO broj, zastavu, luku upisa;

                           (b)

                           plan ukrcaja ili iskrcaja u kojem se navodi količina tereta, smještaj po skladištima, redoslijed ukrcaja ili iskrcaja te količina ukrcajne ili iskrcajne rate u svim fazama ukrcaja ili iskrcaja tereta;

                           (c)

                           gaz pri dolasku i predviđeni gaz u odlasku;

                           (d)

                           vrijeme potrebno za balastiranje ili debalastiranje;

                           (e)

                           duljina broda preko svega, maksimalna širina, duljina teretnog područja od prednje pražnice najudaljenijeg prednjeg grotla do stražnje pražnice krajnjeg stražnjeg grotla u koje će se teret krcati ili će se iz njega iskrcavati;

                           (f)

                           udaljenost od vodne linije do grotla koje će se prvo krcati odnosno iskrcavati te udaljenost od boka broda do otvora grotla;

                           (g)

                           položaj brodskog siza;

                           (h)

                           zračni gaz;

                           (i)

                           pojedinosti i kapaciteti brodskog uređaja za rukovanje teretom, ako postoji;

                           (j)

                           broj i vrsta užadi za vez;

                           (k)

                           posebni zahtjevi kao što su zahtjev za dobrim raspoređivanjem ili neprekidnim mjerenjem udjela vode u teretu;

                           (l)

                           pojedinosti o svim potrebnim popravcima koji mogu produljiti vrijeme na vezu, odgoditi početak ukrcaja ili iskrcaja, ili mogu odgoditi otplovljavanje broda po završetku ukrcaja ili iskrcaja;

                           (m)

                           bilo koji drugi podatak koji u vezi broda zahtijeva terminal.

         PRILOG IV.
   DUŽNOSTI ZAPOVJEDNIKA BRODA PRIJE I ZA VRIJEME POSTUPAKA UKRCAJA ODNOSNO ISKRCAJA
   (iz članka 7. stavka 1. točke (d))
   Prije, kao i za vrijeme postupaka ukrcaja ili iskrcaja zapovjednik treba osigurati:

               1.

               da je ukrcaj ili iskrcaj tereta te ispuštanje ili uzimanje balastne vode pod kontrolom odgovornog brodskog časnika koji je za to zadužen;

               2.

               da se tijekom postupka ukrcaja ili iskrcaja nadgleda razmještaj tereta i balasta kako bi se osiguralo da ne dođe do prenaprezanja strukture broda;

               3.

               da je brod u uspravnom položaju, ili ako se iz operativnih razloga zahtjeva nagib, da taj nagib bude što je manji mogući;

               4.

               da je brod stalno u sigurnom vezu, uzimajući u obzir lokalne vremenske prilike i prognoze;

               5.

               da dovoljan broj časnika i posade ostane na brodu radi prilagođavanja užadi za vez, ili zbog bilo koje uobičajene ili izvanredne situacije, uzimajući u obzir potrebe posade za dostatnim vremenom za odmor kako bi se izbjegao umor;

               6.

               da je predstavnik terminala upoznat sa zahtjevima dobrog raspoređivanja tereta, koji moraju biti usklađeni s postupcima iz Kodeksa IMO-a o sigurnom postupanju s krutim teretima u rasutom stanju;

               7.

               da je predstavnik terminala upoznat sa zahtjevima za usklađivanjem količina debalastiranja ili balastiranja i ukrcaja odnosno iskrcaja tereta broda te s bilo kakvim odstupanjem od plana debalastiranja ili balastiranja ili s bilo kojom drugom pojedinošću koja može utjecati na ukrcaj ili iskrcaj tereta;

               8.

               da se balast ispušta u količinama koje odgovaraju dogovorenom planu ukrcaja i ne dovode do naplavljivanja gata ili susjednog plovila. Kada nije izvedivo da brod u potpunosti ispusti balastne vode prije određene faze raspoređivanja tereta i dovođenja u ravnotežu tijekom postupka ukrcaja, zapovjednik se dogovara s predstavnikom terminala o vremenu u kojem bi ukrcaj mogao biti prekinut te trajanju toga prekida;

               9.

               dogovor s predstavnikom terminala oko aktivnosti koje treba poduzeti u slučaju kiše, ili druge promjene vremena, kada bi zbog prirode tereta takva promjena mogla predstavljati rizik;

               10.

               da se u vrijeme dok je brod privezan u pristaništu ne provode nikakvi radovi s otvorenim plamenom na brodu ili u njegovoj blizini, osim uz dozvolu predstavnika terminala i u skladu sa svim zahtjevima nadležnoga tijela;

               11.

               detaljno nadgledanje postupaka ukrcaja ili iskrcaja i samoga broda u završnim fazama ukrcaja odnosno iskrcaja;

               12.

               da se odmah upozori predstavnika terminala u slučaju da je postupak ukrcaja ili iskrcaja uzrokovao štetu, proizveo rizičnu situaciju ili postoji opasnost da do toga dođe;

               13.

               da je predstavnik terminala upoznat s vremenom početka završnog raspoređivanja tereta broda kako bi se omogućilo potpuno pražnjenje konvejerskog sustava;

               14.

               da se iskrcavanje skladišta na lijevoj strani broda približno podudara s iskrcavanjem istoga skladišta na desnoj strani, kako bi se izbjeglo uvijanje brodske strukture;

               15.

               da se kod balastiranja jednog ili više skladišta vodi računa o mogućnosti ispuštanja zapaljivih para iz skladišta te da se poduzmu mjere predostrožnosti prije nego što se dozvole bilo kakvi radovi s otvorenim plamenom u blizini ili iznad ovih skladišta.

         PRILOG V.
   PODACI KOJE TERMINAL MORA DOSTAVITI ZAPOVJEDNIKU BRODA
   (iz članka 7. stavka 2. točke (a))

               1.

               Ime veza na kojem će se provesti ukrcaj ili iskrcaj i procijenjeno trajanje veza te vrijeme završetka ukrcaja ili iskrcaja (1).

               2.

               Značajke opreme za ukrcaj ili iskrcaj, uključujući nominalnu vrijednost količine ukrcaja ili iskrcaja terminala kao i broj ruku za ukrcaj odnosno iskrcaj, kao i procijenjeno vrijeme potrebno za dovršetak svakog pojedinog ukrcaja tereta ili, u slučaju iskrcaja, procijenjeno vrijeme za svaku fazu iskrcaja.

               3.

               Obilježja veza ili lukobrana koja bi zapovjednik trebao poznavati, uključujući položaje fiksnih ili pokretnih prepreka, bokoštitnika, bitvi i opreme za vez.

               4.

               Minimalna dubina vode u području sidrišta i kanala za prilaz i odlazak (1).

               5.

               Gustoća vode na pristaništu.

               6.

               Najveća udaljenost od vodne linije do vrha poklopaca ili pražnica teretnih grotala, koja je bitna za postupak ukrcaja ili iskrcaja te najveća visina broda nad morem.

               7.

               Smještaj prijelaznih mostića i prilaza.

               8.

               Strana broda koja mora biti okrenuta uzdužno prema vezu.

               9.

               Najveća dopuštena brzina prilaza lukobranu te raspoloživost, vrsta i snaga tegljača.

               10.

               Redoslijed krcanja za različite dijelove tereta, kao i druga ograničenja ako nije moguće uzimati teret onim redom ili iz onih skladišta kako bi to odgovaralo za brod.

               11.

               Sva svojstva tereta koji se krca, koja mogu predstavljati rizik u slučaju kontakta s teretom ili ostacima tereta na brodu.

               12.

               Prethodno dostavljeni podaci o predloženim postupcima ukrcaja ili iskrcaja ili izmjene postojećih planova ukrcaja odnosno iskrcaja.

               13.

               Je li terminalska oprema za ukrcaj odnosno iskrcaj fiksna i postoje li bilo kakva ograničenja njene pokretljivosti.

               14.

               Potrebna užad za vez.

               15.

               Upozorenje o neuobičajenim rješenjima veza.

               16.

               Ograničenja u vezi s balastiranjem ili debalastiranjem.

               17.

               Najveći dozvoljeni gaz pri isplovljavanju koji dopušta nadležno tijelo.

               18.

               Bilo koji drugi podatak u vezi s terminalom koji traži zapovjednik broda.

      (1)  Podaci o procijenjenom trajanju veza i vremenu odlaska i o najmanjoj dubini vode na mjestu priveza moraju se stalno ažurirati i prosljeđivati zapovjedniku po svakom primitku najave o procijenjenom vremenu dolaska. Podatke o najmanjoj dubini vode u kanalima za prilaz i odlazak dostavlja terminal ili, ako je primjereno, nadležno tijelo.
   PRILOG VI.
   DUŽNOSTI PREDSTAVNIKA TERMINALA PRIJE I ZA VRIJEME POSTUPAKA UKRCAJA ODNOSNO ISKRCAJA
   (iz članka 7. stavka 2. točke (d))
   Prije početka, kao i za vrijeme postupaka ukrcaja ili iskrcaja predstavnik terminala treba:

               1.

               zapovjedniku broda pružiti podatke o imenima i postupcima za kontaktiranje osoblja terminala ili zastupnika osobe za ukrcaj koji će biti odgovoran za postupak ukrcaja ili iskrcaja i s kojim će zapovjednik biti u kontaktu;

               2.

               poduzeti mjere predostrožnosti za izbjegavanje štete koju bi oprema za ukrcaj ili iskrcaj mogla proizvesti na brodu te obavijestiti zapovjednika ako do štete dođe;

               3.

               osigurati uspravan položaj broda, ili ako je iz operativnih razloga potreban nagib, taj nagib mora biti što je manji mogući;

               4.

               osigurati da se iskrcavanje skladišta na lijevoj strani broda približno podudara s iskrcavanjem istoga skladišta na desnoj strani, kako bi se izbjeglo uvijanje brodske strukture;

               5.

               u slučaju tereta visokih gustoća, ili kada su pojedinačni zahvati tereta veliki, upozoriti zapovjednika da može doći do visokih, lokaliziranih opterećenja na brodsku strukturu sve dok teret u potpunosti ne prekrije pokrov dvodna, posebno kada je dozvoljeno slobodno ispuštanje tereta s velike visine i uz poseban se oprez provodi početna faza ukrcaja u svakom skladištu tereta;

               6.

               osigurati dogovaranje sa zapovjednikom broda u svim fazama i u pogledu svih aspekata postupaka ukrcaja ili iskrcaja i pobrinuti se za upoznavanje zapovjednika sa svakom izmjenom dogovorene količine ukrcaja i s ukrcanom težinom po završetku svakog usipavanja;

               7.

               voditi evidenciju o težini i razmještaju ukrcanog ili iskrcanog tereta te osigurati da težine u skladištima ne odstupaju od dogovorenog plana ukrcaja ili iskrcaja;

               8.

               osigurati raspoređivanje tereta pri ukrcaju odnosno iskrcaju, prema zahtjevima zapovjednika;

               9.

               osigurati da količine tereta koje su potrebne za postizanje gaza i trima u odlasku omogućavaju da se po završetku ukrcaja potroši i isprazni sav teret s terminalskog konvejerskog sustava. U tu svrhu predstavnik terminala mora obavijestiti zapovjednika broda o nominalnoj tonaži konvejerskog sustava terminala te o svakom zahtjevu za pražnjenjem konvejerskog sustava po završetku ukrcaja;

               10.

               u slučaju iskrcaja, pravovremeno upozoriti zapovjednika da se namjerava povećati ili smanjiti broj korištenih ruku za iskrcaj te obavijestiti zapovjednika o završetku iskrcaja svakog skladišta;

               11.

               osigurati da se u vrijeme dok je brod privezan ne provode nikakvi radovi s otvorenim plamenom na brodu ili u njegovoj blizini, osim uz dozvolu predstavnika terminala i u skladu sa svim zahtjevima nadležnoga tijela.


title: Direktiva Komisije 2005/11/EZ od 16. veljače 2005. o izmjeni, radi prilagodbe tehničkom napretku, Direktive Vijeća 92/23/EEZ o gumama za motorna vozila i njihove prikolice i o njihovoj ugradbi  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               67

         32005L0011

               L 046/42

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.02.2005.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2005/11/EZ
   od 16. veljače 2005.
   o izmjeni, radi prilagodbe tehničkom napretku, Direktive Vijeća 92/23/EEZ o gumama za motorna vozila i njihove prikolice i o njihovoj ugradbi
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica (1), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/23/EEZ od 31. ožujka 1992. o gumama za motorna vozila i njihove prikolice i o njihovoj ugradbi (2), a posebno njezin članak 10.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 92/23/EEZ jedna je od posebnih direktiva postupka EZ homologacije koji je uspostavljen Direktivom 70/156/EEZ.

               (2)

               Direktivom 92/23/EEZ kako je izmijenjena Direktivom 2001/43/EZ predviđa se mogućnost za homologacijska tijela da prihvate laboratorije proizvođača guma kao odobrene ispitne laboratorije do 31. prosinca 2005. Iskustvo s tom odredbom bilo je vrlo pozitivno i stoga tu mogućnost treba ostaviti otvorenom te ukloniti taj krajnji rok.

               (3)

               Tehnički napredak u području proizvodnje guma vrlo je brz. Zahvaljujući velikoj potražnji potrošača i automobilske industrije, proizvodni ciklusi guma postaju brži i neprekidno se povećava broj različitih tipova guma. Očekuje se da će ta situacija postati još kritičnija u budućnosti jer će se zahtijevati vrlo skupa ili jedinstvena ispitna oprema i stručna znanja. Kako bi se novo razvijeni proizvodi doveli na tržište bez kašnjenja, prijeko je potreban dovoljan broj ispitnih postrojenja koja se mogu prikladno koristiti.

               (4)

               U skladu s razvojem guma najviše kakvoće, zbog tehničkog napretka, odgovarajući ispitni postupci moraju biti tehnički sve detaljniji. Trenutačno ne postoje ispitni kapaciteti koji bi mogli izaći na kraj s velikim brojem potrebnih ispitivanja osim onih od proizvođača guma.

               (5)

               Direktivu 92/23/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku uspostavljenog prema članku 13. stavku 1. Direktive 70/156/EEZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Točka 1.3. Priloga I. Direktivi 92/23/EEZ zamjenjuje se sljedećim:

                  „1.3.

                  Homologacijsko tijelo može prihvatiti laboratorije proizvođača guma kao ovlaštene ispitne laboratorije u skladu s člankom 14. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ.”

   Članak 2.
   1.   Države članice najkasnije do 31. prosinca 2005. donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2006.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. veljače 2005.

            Za Komisiju

         Günter VERHEUGEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2004/104/EZ (SL L 337, 13.11.2004., str. 13.).

      (2)  SL L 129, 14.5.1992., str. 95. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 211, 4.8.2001., str. 25.).


title: Direktiva Vijeća (EU) 2016/2258 od 6. prosinca 2016. o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu pristupa poreznih tijela informacijama o sprečavanju pranja novca

text:
                  16.12.2016

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 342/1

            DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2016/2258
      od 6. prosinca 2016.
      o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu pristupa poreznih tijela informacijama o sprečavanju pranja novca
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 113. i 115.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
      uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
      u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
      budući da:

                  (1)

                  Direktiva Vijeća 2014/107/EU (3) kojom se mijenja Direktiva 2011/16/EU (4) primjenjuje se od 1. siječnja 2016. na 27 država članica, a od 1. siječnja 2017. na Austriju. Tom se direktivom provodi globalni standard za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima u poreznim stvarima unutar Unije, čime se osigurava da se državu članicu u kojoj je imatelj računa rezident izvješćuje o informacijama o imateljima financijskih računa.

                  (2)

                  Direktivom 2011/16/EU propisuje se da financijske institucije, ako je imatelj računa posrednička struktura, trebaju pregledati tu strukturu te utvrditi koji su njezini stvarni korisnici i izvijestiti o njima. Taj važan element primjene te direktive oslanja se na informacije o sprečavanju pranja novca („AML”) dobivene na temelju Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća (5) u svrhu utvrđivanja stvarnih korisnika.

                  (3)

                  Kako bi se osiguralo učinkovito praćenje postupaka dubinske analize koje primjenjuju financijske institucije navedenih u Direktivi 2011/16/EU, poreznim je tijelima potreban pristup informacijama o sprečavanju pranja novca. Bez takvog pristupa navedena tijela ne bi mogla pratiti, potvrditi ni procijeniti da financijske institucije pravilno primjenjuju Direktivu 2011/16/EU ispravnim utvrđivanjem stvarnih korisnika posredničkih struktura i izvješćivanjem o njima.

                  (4)

                  Direktivom 2011/16/EU obuhvaćene su druge razmjene informacija i oblici administrativne suradnje između država članica. Pristupom informacijama o sprečavanju pranja novca koje su u posjedu subjekata na temelju Direktive (EU) 2015/849 u okviru administrativne suradnje u području oporezivanja osiguralo bi se da su porezna tijela bolje opremljena za ispunjavanje svojih obveza iz Direktive 2011/16/EU te da se učinkovitije bore protiv utaje poreza i poreznih prijevara.

                  (5)

                  Stoga je potrebno osigurati da porezna tijela imaju mogućnost pristupa informacijama, postupcima, dokumentima i mehanizmima u vezi sa sprečavanjem pranja novca kako bi mogla izvršavati svoje dužnosti praćenja pravilne primjene Direktive 2011/16/EU i u svrhu funkcioniranja svih oblika administrativne suradnje predviđenih tom direktivom.

                  (6)

                  Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i slijede načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima. Ako se ovom Direktivom zahtijeva da se pristup osobnim podacima poreznim tijelima propiše zakonom, to nužno ne zahtijeva akt parlamenta, ne dovodeći u pitanje ustavni poredak dotične države članice. Međutim, takav bi zakon trebao biti jasan i precizan i njegova bi primjena trebala biti jasna i predvidiva osobama koje mu podliježu, u skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije i Europskog suda za ljudska prava.

                  (7)

                  S obzirom na to da cilj ove Direktive, to jest učinkovitu administrativnu suradnju između država članica i njezino učinkovito praćenje pod uvjetima koji su u skladu s pravilnim funkcioniranjem unutarnjeg tržišta, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog ujednačenosti i djelotvornosti koje su potrebne on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

                  (8)

                  Postupci dubinske analize klijenta koje financijske institucije provode u skladu s Direktivom 2011/16/EU već su započeli, a prva razmjena informacija treba biti završena do rujna 2017. Stoga, kako bi se osiguralo da učinkovito praćenje primjene te direktive ne kasni, ova Direktiva o izmjeni trebala bi stupiti na snagu i biti prenesena što je prije moguće, a najkasnije do 1. siječnja 2018.

                  (9)

                  Direktivu 2011/16/EU stoga bi trebalo na odgovarajući način izmijeniti,

            DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      U članku 22. Direktive 2011/16/EU umeće se sljedeći stavak:

         „1.(a)   Za potrebe provedbe i izvršavanja zakonâ država članica kojima se proizvode učinci ove direktive, te kako bi se osiguralo funkcioniranje administrativne suradnje koju se njome uspostavlja, države članice zakonom propisuju da porezna tijela imaju pristup mehanizmima, postupcima, dokumentima i informacijama iz članaka 13., 30., 31. i 40. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća (*1).

      Članak 2.
      1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s ovom Direktivom do 31. prosinca 2017. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
      One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2018.
      Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 3.
      Ova Direktiva stupa na snagu na dan donošenja.
      Članak 4.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 6. prosinca 2016.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            P. KAŽIMÍR

         (1)  Mišljenje od 22. studenoga 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

         (2)  Mišljenje od 19. listopada 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

         (3)  Direktiva Vijeća 2014/107/EU od 9. prosinca 2014. o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu obvezne automatske razmjene informacija u području oporezivanja (SL L 359, 16.12.2014., str. 1.).

         (4)  Direktiva Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (SL L 64, 11.3.2011., str. 1.).

         (5)  Direktiva (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (SL L 141, 5.6.2015., str. 73.).


title: Direktiva Vijeća 2003/50/EZ od 11. lipnja 2003. o izmjeni Direktive 91/68/EEZ u vezi s pooštravanjem kontrole premještanja ovaca i koza

text:
               03/Sv. 032

               HR

               Službeni list Europske unije

               173

         32003L0050

               L 169/51

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.06.2003.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2003/50/EZ
   od 11. lipnja 2003.
   o izmjeni Direktive 91/68/EEZ u vezi s pooštravanjem kontrole premještanja ovaca i koza
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da:

               (1)

               Direktivom Vijeća 91/68/EEZ (4) određuju se uvjeti zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina životinjama iz porodice ovaca i koza unutar Zajednice.

               (2)

               Direktiva Vijeća 64/432/EEZ od 26. lipnja 1964. o problemima zdravlja životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice (5) naknadno je izmijenjena Direktivom 97/12/EZ (6) da bi se uzeo u obzir razvoj stočnog sektora u Zajednici.

               (3)

               Ono što je ovcama i kozama zajedničko s govedima i svinjama nisu samo slični sustavi uzgoja, nego također i prijemljivost na isti raspon bolesti.

               (4)

               Kretanje ovaca je uvelike doprinijelo širenju slinavke i šapa u stanovitim dijelovima Zajednice tijekom izbijanja zaraze u 2001. Stoga su uvjeti zdravlja životinja za trgovinu ovcama i kozama unutar Zajednice pooštreni Odlukom Komisije 2001/327/EZ od 24. travnja 2001. o ograničenjima kretanja životinja koje pripadaju vrstama prijemljivim na slinavku i šape i o stavljanju izvan snage Odluke 2001/263/EZ (7).

               (5)

               Kada je prošla kriza slinavke i šapa 2001., belgijsko predsjedništvo Vijeća i Komisija zajednički su u prosincu 2001. organizirali Konferenciju o prevenciji i kontroli slinavke i šapa, kako bi se donijeli prvi zaključci o izbijanju zaraze u 2001. Konferencija se obratila Komisiji i dostavila joj prikladne prijedloge za zakonodavstvo Zajednice u svrhu sprečavanja ovakvih izbijanja zaraza u budućnosti, te u svrhu minimaliziranja negativnih gospodarskih učinaka u slučaju njihovih izbijanja. Između ostalog, zahtijevao se djelotvorniji nadzor premještanja prijemljivih životinja u odnosu na dana zdravstvena jamstva.

               (6)

               Stoga je cilj ove Direktive pojačavanje kontrole premještanja ovaca i koza da bi se povećala zdravstvena jamstva država članica za trgovinu životinjama koje pripadaju ovim vrstama unutar Zajednice u skladu s Direktivom 64/432/EEZ.

               (7)

               Treba osigurati brzi postupak za promjenu zdravstvenih certifikata.

               (8)

               Stoga je potrebno izmijeniti Direktivu 91/68/EEZ,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 91/68/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 2.

                           (a)

                           Definicije iz članka 2. Direktive 90/425/EEZ i iz članka 2. Direktive 91/628/EEZ od 19. studenoga 2002. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i o izmjeni direktiva 90/425/EEZ i 91/496/EEZ (8) primjenjuju se dok su primjenjive.

                           (b)

                           Osim toga, za potrebe ove Direktive upotrebljavaju se sljedeće definicije:

                                       1.

                                       ‚ovce ili koze za klanje’ znači životinje koje pripadaju vrstama ovaca i koza namijenjene za prijevoz u klaonicu bilo izravno bilo putem odobrenog sabirnog centra, u svrhu klanja;

                                       2.

                                       ‚ovce ili koze za rasplod’ znači ovce i koze osim onih navedenih u točkama 1. i 3. namijenjene za transport do odredišta, bilo izravno bilo putem odobrenog sabirnog centra, za svrhe rasploda i proizvodnje;

                                       3.

                                       ‚ovce ili koze za tovljenje’ znači ovce i koze osim onih navedenih u točkama 1. i 2. namijenjene za transport do odredišta, bilo izravno bilo putem odobrenog sabirnog centra, za svrhu tovljenja i kasnijeg klanja;

                                       4.

                                       ‚gospodarstvo s ovcama i kozama službeno bez bruceloze’ znači gospodarstvo koje zadovoljava uvjete propisane u Prilogu A poglavlju 1. odjeljku I.;

                                       5.

                                       ‚gospodarstvo s ovcama i kozama slobodno od bruceloze’ znači gospodarstvo koje zadovoljava uvjete propisane u Prilogu A poglavlju 2.;

                                       6.

                                       ‚bolesti koje se obvezno prijavljuju’ znači bolesti navedene u Prilogu B odjeljku I.;

                                       7.

                                       ‚službeni veterinar’ znači veterinar kojeg imenuje nadležno središnje tijelo države članice;

                                       8.

                                       ‚gospodarstvo podrijetla’ znači svako gospodarstvo na kojem su ovce i koze bile neprekidno prisutne, kako zahtijeva ova Direktiva, te na kojem se vode evidencije koje dokazuju boravak tih životinja i koje nadležna tijela mogu kontrolirati;

                                       9.

                                       ‚sabirni centar’ znači sabirni centar ili sajam na kojem se pod nadzorom službenog veterinara sakupljaju ovce i koze iz različitih gospodarstava kako bi se formirale pošiljke životinja za nacionalni promet;

                                       10.

                                       ‚odobreni sabirni centar’ znači objekti u kojima se sakupljaju ovce i koze iz različitih gospodarstava kako bi se formirale pošiljke životinja namijenjene za trgovinu unutar Zajednice;

                                       11.

                                       ‚trgovac’ znači svaka fizička ili pravna osoba koja neposredno ili preko posrednika kupuje i prodaje životinje u komercijalne svrhe, koja ostvaruje promet od tih životinja, i koja najkasnije 29 dana nakon kupovine životinja te životinje ponovno proda, ili ih premjesti iz prvobitnih objekata u neke druge objekte ili direktno u klaonice, koje nisu u njegovom vlasništvu;

                                       12.

                                       ‚odobreni objekti trgovca’ znači objekti kojima upravlja trgovac, kako je to definirano u točki 11., koje su odobrila nadležna tijela, a u kojima se sakupljaju ovce i koze potekle iz različitih gospodarstava za pošiljku životinja namijenjenu za trgovinu unutar Zajednice;

                                       13.

                                       ‚prijevoznik’ znači svaka fizička ili pravna osoba iz članka 5. Direktive 91/628/EEZ;

                                       14.

                                       ‚regija’ znači dio područja države članice čija je površina najmanje 2 000 km2, koja je pod nadzorom nadležnih tijela, a uključuje najmanje jednu od sljedećih upravnih regija:

                                                               —

                                                               Belgija:

                                                   province/provincie

                                                               —

                                                               Njemačka:

                                                   Regierungsbezirk

                                                               —

                                                               Danska:

                                                   amt ili island

                                                               —

                                                               Francuska:

                                                   département

                                                               —

                                                               Italija:

                                                   provincia

                                                               —

                                                               Luksemburg:

                                                   —

                                                               —

                                                               Nizozemska:

                                                   RVV-kring

                                             —   Ujedinjena Kraljevina:

                                                   Engleska, Wales i Sjeverna Irska:

                                                   county

                                                   Škotska:

                                                   district ili island area

                                                               —

                                                               Irska:

                                                   county

                                                               —

                                                               Grčka:

                                                   vομός

                                                               —

                                                               Španjolska

                                                   provincia

                                             —   Portugal

                                                   kontinent:

                                                   distrito

                                                   drugi dijelovi područja Portugala:

                                                   região autónoma

                                                               —

                                                               Austrija

                                                   Bezirk

                                                               —

                                                               Švedska

                                                   län

                                                               —

                                                               Finska

                                                   Lääni/län;

               2.

               Članak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 3.
               1.   Ovce i koze za klanje mogu biti predmetom trgovine samo ako ispunjavaju uvjete propisane u člancima 4., 4.a, 4.b i 4.c.
               2.   Ovce i koze za tovljenje mogu biti predmetom trgovine samo ako ispunjavaju uvjete propisane u člancima 4., 4.a, 4.b i 5., ne dovodeći u pitanje bilo kakva dodatna jamstva koja se mogu zahtijevati u skladu s člancima 7. i 8.
               3.   Ovce i koze za rasplod mogu biti predmetom trgovine samo ako ispunjavaju uvjete propisane u člancima 4., 4.a, 4.b, 5. i 6., ne dovodeći u pitanje bilo kakva dodatna jamstva koja se mogu zahtijevati u skladu s člancima 7. i 8.
               4.   Odstupajući od odredaba iz stavaka 2. i 3., nadležna tijela odredišnih država članica mogu odobriti općenita ili ograničena odstupanja u odnosu na premještanje ovaca i koza za rasplod i tov, koja se odnose isključivo na privremenu ispašu u blizini unutrašnjih granica Zajednice. Države članice koje upotrebljavaju ovakva odstupanja, moraju obavijestiti Komisiju o sadržaju odobrenih odstupanja.
               5.   Ovce i koze obuhvaćene ovom Direktivom ne smiju ni u kojem trenutku između napuštanja izvornog gospodarstva i dolaska na odredište doći u doticaj s papkarima preživačima, osim sa životinjama koje imaju isti zdravstveni status.”

               3.

               Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 4.
               1.   Države članice osiguravaju za ovce i koze:

                           (a)

                           da su identificirane i registrirane u skladu sa zakonodavstvom Zajednice;

                           (b)

                           da ih je pregledao službeni veterinar u razdoblju od 24 sata prije utovara, i da ne pokazuju nikakve kliničke znakove bolesti;

                           (c)

                           da ne dolaze iz gospodarstva, niti su bile u doticaju sa životinjama iz gospodarstva koje je predmet zabrane zbog zdravstvenog stanja životinja; ovakva zabrana traje nakon klanja i/ili odstranjivanja posljednje životinje oboljele ili prijemljive na jednu od bolesti navedenih u točkama i., ii. ili iii., najmanje:

                                       i.

                                       42 dana u slučaju bruceloze;

                                       ii.

                                       30 dana u slučaju bjesnoće;

                                       iii.

                                       15 dana u slučaju bedrenice;

                           (d)

                           da ne dolaze iz gospodarstva, niti su bile u doticaju sa životinjama iz gospodarstva koje se nalazi na području koje je u skladu sa zakonodavstvom Zajednice i/ili s nacionalnim zakonodavstvom zbog zdravstvenih razloga predmetom zabrane ili restrikcije u odnosu na uključene vrste;

                           (e)

                           da nisu predmet veterinarsko-zdravstvenih ograničenja u skladu sa zakonodavstvom Zajednice u odnosu na slinavku i šape, te da nisu cijepljene protiv slinavke i šapa;

                     2.   Države članice osiguravaju da se ne trguje sljedećim životinjama:

                           (a)

                           ovcama i kozama koje bi prema nacionalnom programu morale biti zaklane zbog iskorjenjivanja bolesti koje nisu navedene u Prilogu C Direktivi 90/425/EEZ, niti u Prilogu B poglavlju I.te Direktive;

                           (b)

                           ovcama i kozama kojima se ne može trgovati na njihovom vlastitom području zbog zdravstvenih ili veterinarsko-zdravstvenih razloga, na temelju članka 30. Ugovora.

                     3.   Države članice osiguravaju za ovce i koze:

                           (a)

                           da su rođene i nakon rođenja uzgajane u Zajednici; ili

                           (b)

                           da su uvezene iz treće zemlje u skladu sa zakonodavstvom Zajednice.”

               4.

               Umeću se sljedeći članci:
               „Članak 4.a
               1.   Države članice osiguravaju da se ovce i koze za klanje, uzgoj i tov ne otpremaju u drugu državu članicu, osim u sljedećim slučajevima:

                           (a)

                           ako su životinje bile neprekidno na gospodarstvu podrijetla kroz najmanje 30 dana ili od rođenja, ako se radi o životinjama mlađim od 30 dana;

                           (b)

                           ako ne dolaze iz gospodarstva na koje su u razdoblju od 21 dana prije otpreme, prispjele ovce ili koze;

                           (c)

                           ako ne dolaze iz gospodarstva na koje su u razdoblju od 30 dana prije otpreme prispjeli papkari uvezeni iz neke treće zemlje.

                     2.   Odstupajući od stavaka 1.(b) i (c), države članice mogu odobriti otpremu ovaca i koza u drugu državu članicu, ako su životinje iz stavaka 1.(b) i (c) bile u potpunosti izolirane od svih drugih životinja na gospodarstvu.
               Članak 4.b
               1.   Države članice osiguravaju da se uvjeti navedeni u stavcima od 2. do 6. primjenjuju na svu trgovinu ovcama i kozama unutar Zajednice.
               2.   Životinje ne smiju biti izvan svoga gospodarstva podrijetla duže od šest dana prije nego što se za njih izda posljednji certifikat za otpremu do konačnog odredišta u drugoj državi članici, kako je to navedeno u zdravstvenom certifikatu.
               Ne dovodeći u pitanje članak 9. stavak 1., u slučaju morskog prijevoza vremensko ograničenje od šest dana produžava se za trajanje plovidbe.
               3.   Nakon napuštanja gospodarstva podrijetla, životinje se šalju izravno na odredište u drugoj državi članici.
               4.   Odstupajući od stavka 3., ovce i koze nakon napuštanja gospodarstva podrijetla i prije dolaska na odredište u drugoj državi članici mogu proći kroz samo jedan odobreni sabirni centar smješten u državi članici podrijetla.
               U slučaju ovaca i koza za klanje, odobreni sabirni centar se može zamijeniti odobrenim objektom trgovca u državi članici podrijetla.
               5.   Životinje za klanje koje se nakon prispijeća u odredišnu državu članicu otpremaju u klaonicu, moraju tamo biti zaklane što je prije moguće, a najkasnije 72 sata nakon prispijeća.
               6.   Ne dovodeći u pitanje članak 3. stavak 5., države članice osiguravaju da životinje na koje se odnosi ova Direktiva niti u jednom trenutku, između napuštanja gospodarstva podrijetla i njihovog prispijeća na odredište, ne ugroze zdravstveni status ovaca i koza koje nisu namijenjene za trgovinu unutar Zajednice.
               Članak 4.c
               1.   Odstupajući od članka 4.a stavka 1. točke (a), ovce i koze za klanje mogu biti predmetom trgovine nakon što su na gospodarstvu podrijetla boravile neprekidno najmanje 21 dan.
               2.   Odstupajući od članka 4.a stavka 1. točke (b) i ne dovodeći u pitanje stavak 1. i članak 4.b stavak 2., ovce i koze za klanje mogu se poslati iz gospodarstva podrijetla u koje su ovce i koze došle u razdoblju od 21 dana prije otpreme, ako se prevoze izravno u klaonicu u drugoj državi članici gdje će odmah biti zaklane, bez prolaženja kroz sabirni centar ili odmorište uređeno u skladu s Direktivom 91/628/EEZ.
               3.   Odstupajući od članka 4.b stavaka 3. i 4., i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 4.b stavka 2., ovce i koze za klanje mogu nakon napuštanja gospodarstva podrijetla proći kroz jedan dodatni sabirni centar, pod sljedećim alternativnim uvjetima:

                           (a)

                           prije prolaska kroz odobreni sabirni centar iz članka 4.b stavka 4. koji je smješten u državi članici podrijetla, životinje moraju zadovoljiti sljedeće uvjete:

                                       i.

                                       nakon napuštanja gospodarstva podrijetla životinje prolaze kroz jedan jedinstveni sabirni centar pod nadzorom službenog veterinara, na kojem istodobno mogu boraviti samo životinje koje imaju barem jednak zdravstveni status;

                                       ii.

                                       ne dovodeći u pitanje zakonodavstvo Zajednice o identifikaciji ovaca i koza, životinje se pojedinačno identificiraju najkasnije u tom sabirnom centru, čime se u svakom pojedinom slučaju omogućava ulaženje u trag gospodarstvu podrijetla; i

                                       iii.

                                       životinje se iz ovog sabirnog centra, praćene službenim veterinarskim dokumentom, prevoze u odobreni sabirni centar iz članka 4.b stavka 4., gdje dobivaju certifikat i šalju se izravno u klaonicu u odredišnoj državi članici;

                                 ili

                           (b)

                           nakon otpreme iz države članice podrijetla, životinje mogu proći kroz jedan odobreni sabirni centar prije slanja u klaonicu u odredišnoj državi članici, pod slijedećim uvjetima:

                                       i.

                                       ili je odobreni sabirni centar smješten u odredišnoj državi članici, iz kojeg se životinje moraju otpremiti pod odgovornošću službenog veterinara u klaonicu gdje će biti zaklane u roku od pet dana od dolaska u odobreni sabirni centar,

                                       ii.

                                       ili je odobreni sabirni centar smješten u jednoj od država članica tranzita, iz kojeg se životinje šalju izravno u klaonicu u odredišnoj državi članici naznačenoj u zdravstvenom certifikatu koji se izdaje u skladu s člankom 9. stavkom 6.”

               5.

               Članak 8.a zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 8.a
               1.   Države članice moraju osigurati da sabirni centri, da bi ih odobrilo nadležno tijelo zadovoljavaju najmanje sljedeće zahtjeve:

                           (a)

                           da su pod nadzorom službenog veterinara koji osigurava da se poštuju posebno odredbe članka 3. stavka 5.;

                           (b)

                           da su smješteni na području koje nije predmetom zabrane ili ograničenja u skladu s relevantnim zakonodavstvom Zajednice i/ili države;

                           (c)

                           da se čiste i dezinficiraju prije upotrebe, prema zahtjevu službenog veterinara;

                           (d)

                           da imaju, uzevši u obzir kapacitet sabirnog centra za smještaj životinja, sljedeće:

                                       —

                                       objekt namijenjen isključivo za tu svrhu kada se koristi kao sabirni centar,

                                       —

                                       odgovarajuću opremu za utovar, istovar i odgovarajući smještaj prikladnog standarda za životinje, za njihovo hranjenje i napajanje, te za pružanje bilo kakvog potrebnog tretmana tim životinjama; ta oprema mora omogućavati jednostavno čišćenje i dezinficiranje,

                                       —

                                       odgovarajuće mogućnosti za inspekciju,

                                       —

                                       odgovarajuće mogućnosti za izolaciju,

                                       —

                                       odgovarajuću opremu za čišćenje i dezinficiranje prostorija i kamiona,

                                       —

                                       odgovarajući prostor za skladištenje krmiva, stelje i gnoja,

                                       —

                                       odgovarajući sustav za prikupljanje otpadne vode,

                                       —

                                       upotrebu ureda za službenog veterinara;

                           (e)

                           da prihvaćaju samo životinje koje su identificirane u skladu sa zakonodavstvom Zajednice i koje su u skladu s uvjetima zdravlja životinja propisanim u ovoj Direktivi za kategoriju životinja na koje se ona odnosi. U ovu svrhu, kada se životinje prihvate, vlasnik ili osoba zadužena za taj centar osiguravaju da za životinje postoji zdravstvena dokumentacija ili odgovarajući certifikati za dotične vrste i kategorije;

                           (f)

                           da nadležno tijelo provodi u njima redovite inspekcije, kako bi se potvrdilo da su zahtjevi za njihovo odobrenje i nadalje ispunjeni.

                     2.   Od vlasnika ili osobe zadužene za sabirni centar zahtijeva se da, bilo na temelju pratećih dokumenata za životinje ili na temelju identifikacijskih brojeva ili oznaka životinja, bilježe u registar ili u bazu podataka i čuvanju kroz minimalno razdoblje od tri godine sljedeće podatke:

                           —

                           ime vlasnika, podrijetlo, datum ulaza i izlaza, broj i identifikacija ovaca ili koza ili registarski broj gospodarstva podrijetla životinja koje ulaze u centar, tamo gdje je to primjenjivo broj odobrenja ili registarski broj sabirnog centra kroz koji su životinje prošle prije ulaska u taj centar, te njihovo predviđeno odredište,

                           —

                           registarski broj prijevoznika i broj licence kamiona koji životinje dovozi ili odvozi iz centra.

                     3.   Nadležnom tijelo izdaje broj odobrenja svakom odobrenom sabirnom centru. Ovo odobrenje može biti ograničeno na jednu ili druge vrste na koje se odnosi ova Direktiva, ili na životinje za rasplod ili tov, ili na životinje za klanje. Nadležno tijelo dostavlja Komisiji popis odobrenih sabirnih centara, te je obavješćuje o bilo kakvoj izmjeni. Komisija predočava ovaj popis državama članicama u okviru Odbora iz članka 15. stavka 1.
               4.   Nadležno tijelo može privremeno obustaviti ili opozvati odobrenje u slučaju nepridržavanja odredaba iz ovog članka ili drugih odgovarajućih odredaba ove Direktive ili drugih direktiva u odnosu na zdravstvena ograničenja. Ovo se odobrenje može obnoviti kada se nadležno tijelo uvjeri da se sabirni centar u potpunosti pridržava svih odgovarajućih odredbi ove Direktive.
               5.   Nadležno tijelo osigurava da sabirni centar, kada radi, ima dovoljno odobrenih veterinara za obavljanje svih dužnosti.
               6.   Bilo kakva detaljna pravila potrebna za jednoobraznu primjenu ovog članka usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2.”

               6.

               Umeću se sljedeći članci:
               „Članak 8.b
               1.   Države članice osiguravaju da su svi trgovci registrirani i da su za svrhu trgovine unutar zajednice odobreni, te da im je nadležno tijelo izdalo broj odobrenja, kao i da odobreni trgovci ispunjavaju najmanje sljedeće uvjete:

                           (a)

                           oni smiju trgovati samo životinjama koje su identificirane i koje dolaze iz gospodarstava koja su u skladu s uvjetima navedenim u članku 3. U tu svrhu trgovac osigurava da su životinje ispravno identificirane i da ih prati zdravstvena dokumentacija koja je u skladu s ovom Direktivom;

                           (b)

                           od trgovca se zahtijeva da, bilo na temelju pratećih dokumenata za životinje ili na temelju identifikacijskih brojeva ili oznaka životinja, vodi evidenciju ili bazu podataka i da kroz minimalno razdoblje od tri godine čuva sljedeće podatke:

                                       —

                                       ime vlasnika, podrijetlo, datum kupovine, kategorije, broj i identifikaciju ovaca i koza ili registarski broj gospodarstva podrijetla kupljenih životinja, tamo gdje je to primjenjivo broj odobrenja ili registarski broj sabirnog centra kroz koji su životinje prošle prije kupovine, te njihovo odredište,

                                       —

                                       registarski broj prijevoznika i/ili broj licencije kamiona koji isporučuje i sakuplja životinje,

                                       —

                                       ime i adresu kupca, te odredište životinja,

                                       —

                                       kopije planova puta i/ili serijske brojeve zdravstvenih certifikata;

                           (c)

                           kada trgovac drži životinje u svojim prostorijama, on mora osigurati:

                                       —

                                       da osoblje zaduženo za životinje prođe kroz specifičnu izobrazbu u smislu primjene zahtjeva iz ove Direktive i u smislu skrbi za dobrobit životinja,

                                       —

                                       da službeni veterinar redovito izvodi bilo kakve potrebne kontrole i pretrage na životinjama, te da se poduzimaju svi potrebni koraci za sprečavanje širenja bolesti.

                     2.   Države članice osiguravaju da su svi objekti koje trgovac koristi u vezi sa svojim poslovanjem registrirani i da su nadležne vlasti za njih izdale broj odobrenja, te da one ispunjavaju barem sljedeće uvjete:

                           (a)

                           da su pod nadzorom službenog veterinara;

                           (b)

                           da su smještene na području koje nije predmetom zabrane ili ograničenja u skladu s relevantnim zakonodavstvom Zajednice i/ili države;

                           (c)

                           one moraju imati:

                                       —

                                       odgovarajuće objekte dostatnog kapaciteta i posebno, objekte za inspekciju i izolaciju, tako da se sve životinje u slučaju izbijanja zarazne bolesti mogu izolirati,

                                       —

                                       odgovarajuću opremu za istovar i tamo gdje je to potrebno odgovarajući smještaj prikladnog standarda za životinje, za njihovo hranjenje i napajanje, te za pružanje bilo kakvog potrebnog tretmana tim životinjama; ta oprema mora omogućavati jednostavno čišćenje i dezinficiranje,

                                       —

                                       odgovarajući prostor za prihvat krmiva i stelje,

                                       —

                                       odgovarajući sustav za prikupljanje otpadne vode;

                           (d)

                           prije upotrebe se moraju očistiti i dezinficirati prema zahtjevu službenog veterinara.

                     3.   Nadležno tijelo može privremeno obustaviti ili opozvati odobrenje u slučaju nepridržavanja odredaba iz ovog članka ili drugih odgovarajućih odredaba ove Direktive ili drugih direktiva u odnosu na zdravstvena ograničenja. Ovo se odobrenje može obnoviti kada se nadležno tijelo uvjeri da se trgovac u potpunosti pridržava svih odgovarajućih odredaba ove Direktive.
               4.   Nadležno tijelo mora provoditi redovite inspekcije da bi se osiguralo da su zahtjevi iz ovog članka zadovoljeni.
               Članak 8.c
               1.   Države članice osiguravaju da prijevoznici iz članka 5. Direktive 91/628/EEZ zadovoljavaju sljedeće dodatne uvjete:

                           (a)

                           za prijevoz životinja moraju upotrebljavati prijevozna sredstva koja su:

                                       —

                                       konstruirana na takav način da izmet životinja, stelja ili krmivo ne mogu ispadati iz vozila,

                                       —

                                       očišćena i dezinficirana neposredno nakon svakog transporta životinja ili bilo kakvog proizvoda koji bi mogao utjecati na zdravlje životinja, te ako je potrebno prije bilo kakvog novog utovara životinja, upotrebom dezinficijensa koje je nadležno tijelo službeno odobrilo;

                           (b)

                           oni moraju ili imati odgovarajuću opremu za čišćenje i dezinfekciju koju je odobrilo nadležno tijelo, uključujući objekte za pohranjivanje stelje i gnoja, ili moraju predočiti dokumentirani dokaz da ove poslove za njih izvodi treća strana koja ima odobrenje nadležnog tijela.

                     2.   Prijevoznik mora osigurati da se za svako vozilo koje se koristi za prijevoz životinja vodi registar, koji sadrži najmanje sljedeće podatke, koji se moraju čuvati kroz minimalno razdoblje od tri godine:

                           i.

                           mjesta i datumi preuzimanja, te ime ili naziv firme i adresa gospodarstva ili sabirnog centra iz kojeg su životinje preuzete;

                           ii.

                           mjesta i datumi isporuke, te ime ili naziv firme i adresa primatelja;

                           iii.

                           vrste i broj životinja koje se prevoze;

                           iv.

                           datum i mjesto dezinfekcije;

                           v.

                           detalji o pratećoj dokumentaciji, broju itd.

                     3   Prijevoznik osigurava da pošiljka ili životinje ni u kojem trenutku između napuštanja gospodarstva podrijetla ili sabirnog centra i dolaska na odredište ne dođu u doticaj sa životinjama nižeg zdravstvenog statusa.
               4   Države članice osiguravaju da prijevoznici daju pisanu izjavu kojom se obvezuju:

                           —

                           da će poduzeti sve potrebne mjere kako bi bili u skladu s ovom Direktivom, a posebno s odredbama propisanim u ovom članku, koje se odnose na odgovarajuću dokumentaciju koja mora pratiti životinje,

                           —

                           da se prijevoz životinja povjerava ljudima koji imaju potrebne sposobnosti, profesionalnu stručnost i znanje.

                     5.   Članak 18. Direktive 91/628/EEZ primjenjuje se na odgovarajući način u slučaju kršenja ovog članka.”

               7.

               Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 9.
               1.   Ovce i koze moraju tijekom transporta do odredišta biti praćene zdravstvenim certifikatom tipa I., II. ili III. iz Priloga E. Certifikat se sastoji od jednog lista papira, a kada se sastoji od više stranica, one moraju biti u takvom obliku da bilo koje dvije ili više stranica čine dio integrirane nedjeljive cjeline, te moraju sadržavati redni broj. Ovaj se certifikat ispunjava na dan zdravstvenog pregleda, na najmanje jednom od službenih jezika odredišne države. Ovaj certifikat vrijedi 10 dana od datuma zdravstvenog pregleda.
               2.   Zdravstveni pregled za izdavanje zdravstvenog certifikata, uključujući dodatna jamstva za pošiljku životinja, može se izvoditi na gospodarstvu podrijetla, ili u odobrenom sabirnom centru, ili u slučaju životinja za klanje, u odobrenim objektima trgovca. U ovu svrhu nadležno tijelo osigurava da svaki certifikat izdaje službeni veterinar nakon inspekcije, posjeta ili kontrola predviđenih ovom Direktivom.
               3.   Službeni veterinar sabirnog centra obavlja sve potrebne preglede na životinjama koje dođu u centar.
               4.   Što se tiče ovaca i koza za tov i rasplod koje se šalju u drugu državu članicu iz odobrenog sabirnog centra u državi članici podrijetla, zdravstveni certifikat iz stavka 1. prema modelu II. ili III. iz Priloga E, može se izdati samo na temelju pregleda navedenih u stavku 3. i na temelju službenog dokumenta koji sadrži potrebne podatke a koji je popunio službeni veterinar odgovoran za gospodarstvo podrijetla.
               5.   Što se tiče ovaca i koza za klanje koje se šalju u drugu državu članicu iz odobrenog sabirnog centra ili iz odobrenih prostorija trgovca smještenih u državi članici podrijetla, zdravstveni certifikat iz stavka 1. prema modelu I. iz Priloga E može se izdati samo na temelju pregleda navedenih u stavku 3. i na temelju službenog dokumenta koji sadrži potrebne podatke a kojeg je popunio službeni veterinar odgovoran za gospodarstvo podrijetla ili sabirni centar iz članka 4.c, stavka 3. točke (a) podtočke (i.).
               6.   Što se tiče ovaca i koza za klanje koje prolaze kroz odobreni sabirni centar u skladu s člankom 4.c stavkom 3. točkom (b) podtočkom (ii.), službeni veterinar odgovoran za odobreni sabirni centar u tranzitnoj državi članici daje potvrdu odredišnoj državi članici izdavanjem drugog zdravstvenog certifikata u skladu s modelom I. iz Priloga E, kojeg popunjava potrebnim podacima iz originalnog zdravstvenog certifikata i prilaže mu njegovu službeno ovjerenu kopiju. U ovom slučaju skupna valjanost certifikata ne smije biti duža od one predviđene u stavku 1.
               7.   Službeni veterinar koji izdaje zdravstveni certifikat za trgovinu unutar Zajednice u skladu s modelom I., II. ili III. iz Priloga E, osigurava da se na dan izdavanja certifikata kretanje unese u sustav ANIMO.”

               8.

               Članak 13. se opoziva.

               9.

               Članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 14.
               1.   Na prijedlog Komisije, Vijeće kvalificiranom većinom izmjenjuje Prilog A.
               2.   Prilozi B, C, D i E izmjenjuju se u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2.
               3.   Pravila za provedbu ove Direktive usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2.”

               10.

               Članak 16. se opoziva.

               11.

               Prilog E se zamjenjuje Prilogom ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 1. srpnja 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 11. lipnja 2003.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. DRYS

      (1)  SL C 331 E, 31.12.2002., str. 287.

      (2)  Mišljenje od 17.12.2002. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 85, 8.4.2003., str. 36.

      (4)  SL L 46, 19.2.1991., str. 19. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2002/261/EZ (SL L 91, 6.4.2002., str. 31.).

      (5)  SL 121, 29.7.1964., str. 1997/64. Direktiva kako je zadnje izmijenjena i Uredbom Komisije (EZ) br. 1226/2002 (SL L 179, 9.7.2002., str. 13.).

      (6)  SL L 109, 25.4.1997., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/99/EZ (SL L 358, 31.12.1998., str. 107.).

      (7)  SL L 115, 25.4.2001., str. 12. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2002/1004/EZ (SL L 349, 24.12.2002., str. 108.).

      (8)  SL L 340, 11.12.1991., str. 17. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 95/29/EZ (SL L 148, 30.6.1995., str. 52.).”
   PRILOG

         „PRILOG E

            ”