title: Direktiva 2006/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. veljače 2006. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice (kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 28

               HR

               Službeni list Europske unije

               33

         32006L0011

               L 064/52

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2006/11/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 15. veljače 2006.
   o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice
   (kodificirana verzija)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 76/464/EEZ od 4. svibnja 1976. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice (3) u nekoliko je navrata značajno izmijenjena (4). Te bi propise radi jasnoće trebalo kodificirati.

               (2)

               Postoji potreba za općim i istovremenim djelovanjem država članica kako bi se vodni okoliš Zajednice zaštitio od onečišćenja, a posebno od onečišćenja određenim postojanim, toksičnim i bioakumulativnim tvarima.

               (3)

               Zaštita od onečišćenja međunarodnih vodotoka i morskog okoliša određena je kao cilj u više konvencija. Važno je osigurati koordiniranu provedbu tih konvencija.

               (4)

               Neusklađenost propisa država članica koji se primjenjuju u pogledu ispuštanja određenih opasnih tvari u vodni okoliš može stvoriti nejednake uvjete tržišnog natjecanja i tako izravno utjecati na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (5)

               Odluka br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (5) predviđa razne mjere za zaštitu slatkih i morskih voda od određenih onečišćujućih tvari.

               (6)

               Radi učinkovite zaštite vodnog okoliša Zajednice potrebno je utvrditi prvi popis pod nazivom Popis I., koji treba sadržati određene pojedinačne tvari odabrane na temelju toksičnosti, postojanosti i bioakumulacije, uz izuzetak onih tvari koje su biološki neškodljive, odnosno, koje se brzo pretvaraju u tvari koje su biološki neškodljive, te drugi popis pod nazivom Popis II., koji treba sadržati tvari koje su štetne za vodni okoliš, ali se njihovo štetno djelovanje može ograničiti na određeno područje i ovisi o svojstvima i lokaciji vode u koju se te tvari ispuštaju. Svako ispuštanje tih tvari trebalo bi uvjetovati prethodnim odobrenjem kojim se utvrđuju emisijski standardi.

               (7)

               Mora se ukloniti onečišćenje uzrokovano ispuštanjem različitih opasnih tvari s Popisa I. Granične vrijednosti utvrđene su direktivama iz Priloga IX. Direktivi 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (6). U članku 16. Direktive 2000/60/EZ predviđeni su postupci za utvrđivanje kontrolnih mjera i standarda kakvoće okoliša primjenjivih na prioritetne tvari.

               (8)

               Potrebno je smanjiti onečišćenje voda tvarima s Popisa II. U tu bi svrhu države članice trebale uspostaviti programe koji sadrže standarde kakvoće okoliša za vode, sastavljene u skladu s odgovarajućim direktivama Vijeća kad te direktive postoje. Emisijske standarde primjenjive na te tvari trebalo bi izračunani na temelju tih standarda kakvoće okoliša.

               (9)

               Potrebno je da jedna ili više država članica budu u mogućnosti poduzeti mjere strože od mjera predviđenih ovom Direktivom, bilo pojedinačno ili zajednički.

               (10)

               Trebalo bi izraditi popis ispuštanja određenih posebno opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice kako bi se znalo odakle su potekle.

               (11)

               Moglo bi biti potrebno revidirati i prema potrebi dopuniti Popise I. i II. iz Priloga I. na temelju iskustva, eventualno prijenosom određenih tvari s Popisa II. na Popis I.

               (12)

               Ova Direktiva ne bi smjela dovoditi u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prenošenje direktiva iz Priloga II. dijela B u nacionalno pravo,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Podložno odredbama članka 7., ova se Direktiva primjenjuje na:

               (a)

               kopnene površinske vode;

               (b)

               teritorijalne vode;

               (c)

               unutarnje obalne vode.

         Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „kopnena površinska voda” znači svaka stajaća ili tekuća slatka površinska voda koja se nalazi na državnom području jedne ili više država članica;

               (b)

               „unutarnje obalne vode” znači vode na kopnenoj strani polazne crte od koje se mjeri širina teritorijalnih voda, koje se u slučaju vodotoka prostiru do granice slatkih voda;

               (c)

               „granica slatkih voda” znači mjesto u vodotoku gdje za vrijeme oseke i u razdoblju slabijeg protoka slatkih voda dolazi do značajnog povećanja saliniteta zbog prisutnosti morske vode;

               (d)

               „ispuštanje” znači uvođenje tvari s Popisa I. ili Popisa II. iz Priloga I. u vode iz članka 1., uz izuzetak:

                           i.

                           ispuštanja mulja nastalog jaružanjem;

                           ii.

                           pogonski uvjetovanog ispuštanja iz brodova u teritorijalnim vodama;

                           iii.

                           potapanja otpadnih i drugih tvari s brodova u teritorijalnim vodama;

               (e)

               „onečišćenje” znači izravno ili neizravno ispuštanje tvari ili energije u vodni okoliš uvjetovano ljudskim djelovanjem, kojim se ugrožava zdravlje ljudi, nanosi šteta živom svijetu i vodnim ekosustavima, narušavaju prirodne blagodati, odnosno, remete druge legitimne uporabe voda.

         Članak 3.
   Države članice poduzimaju sve potrebne korake kako bi uklonile onečišćenje voda iz članka 1. opasnim tvarima iz porodica i skupina tvari s Popisa I. iz Priloga I., dalje u tekstu „tvari s Popisa I.”, i smanjile onečišćenje tih voda opasnim tvarima iz porodica i skupina tvari s Popisa II. iz Priloga I., dalje u tekstu „tvari s Popisa II.”, u skladu s ovom Direktivom.
   Članak 4.
   Za tvari s Popisa I. vrijedi:

               (a)

               prije svakog ispuštanja tvari u vode iz članka 1. koje bi moglo uključivati i tvari s Popisa I. potrebno je pribaviti odobrenje nadležnog tijela dotične države članice;

               (b)

               u odobrenju se utvrđuju emisijski standardi za ispuštanje tih tvari u vode iz članka 1. te, ako je to potrebno za provedbu ove Direktive, za ispuštanje tih tvari u sustave odvodnje;

               (c)

               odobrenja se mogu izdati samo na određeno vrijeme. Ona se mogu produžiti uzimajući u obzir promjene graničnih vrijednosti emisije utvrđenih direktivama iz Priloga IX. Direktivi 2000/60/EZ.

         Članak 5.
   1.   Emisijskim standardima utvrđenima u odobrenjima koja se izdaju na temelju članka 4. određuje se:

               (a)

               najveća dopuštena koncentracija tvari prilikom ispuštanja. U slučaju razrjeđenja, graničnu vrijednost emisije utvrđenu direktivama iz Priloga IX. Direktivi 2000/60/EZ treba podijeliti faktorom razrjeđenja;

               (b)

               najveća količina tvari koja se smije ispustiti tijekom jednog ili više određenih razdoblja i koja se prema potrebi izražava kao jedinica mase onečišćujuće tvari po jedinici elementa značajnog za onečišćujuću djelatnost (npr. jedinica mase po jedinici sirovine ili po jedinici proizvoda).

         2.   Nadležno tijelo dotične države članice može prema potrebi za svako odobrenje uvesti strože emisijske standarde od onih koje se dobiju primjenom graničnih vrijednosti emisije predviđenih direktivama iz Priloga IX. Direktivi 2000/60/EZ, uzimajući posebno u obzir toksičnost, postojanost i bioakumulaciju dotične tvari u okolišu u koji se ispušta.
   3.   Ako podnositelj zahtjeva za odobrenje ispuštanja navede da nije u mogućnosti zadovoljiti potrebne emisijske standarde ili je nadležnom tijelu dotične države članice očito da podnositelj zahtjeva ne može zadovoljiti te standarde, zahtjev se odbija.
   4.   Ako se emisijski standardi ne zadovolje, nadležno tijelo dotične države članice poduzima sve potrebne korake kako bi osiguralo ispunjenje uvjeta odobrenja odnosno, prema potrebi, zabranu ispuštanja.
   Članak 6.
   1.   Kako bi smanjile onečišćenje voda iz članka 1. tvarima s Popisa II., države članice uspostavljaju programe u čijoj će provedbi primjenjivati posebno metode iz stavaka 2. i 3.
   2.   Prije svakog ispuštanja tvari u vode iz članka 1. koje bi moglo uključivati i tvari s Popisa II. potrebno je pribaviti odobrenje nadležnog tijela dotične države članice u kojem se utvrđuju emisijski standardi. Ti se standardi temelje na standardima kakvoće okoliša koji se određuju kako je predviđeno u stavku 3.
   3.   Programi iz stavka 1. sadrže standarde kakvoće okoliša za vodu koji se utvrđuju u skladu s direktivama Vijeća, kada te direktive postoje.
   4.   Programi mogu sadržavati i posebne propise kojima se uređuje sastav i uporaba tvari, odnosno, skupina tvari i proizvoda, a kod njihove izrade uzimaju se u obzir najnovije ekonomski provedive tehničke spoznaje.
   5.   U programima se utvrđuju rokovi za njihovu provedbu.
   6.   Komisiji se dostavljaju sažeci programa i rezultati njihove provedbe.
   7.   Komisija zajedno s državama članicama organizira redovito uspoređivanje programâ kako bi osigurala dostatnu usklađenost njihove provedbe. Ako to bude smatrala primjerenim, Komisija u tu svrhu podnosi odgovarajuće prijedloge Europskom parlamentu i Vijeću.
   Članak 7.
   Države članice poduzimaju sve potrebne korake kako bi izbjegle da se provedbom mjera donesenih na temelju ove Direktive poveća onečišćenje voda na koje se ne primjenjuje članak 1. Osim toga, one zabranjuju svako djelovanje kojim se namjerno ili nenamjerno zaobilaze odredbe ove Direktive.
   Članak 8.
   Primjena mjera poduzetih na temelju ove Direktive ne smije ni u kojem slučaju dovesti do povećanja onečišćenja voda iz članka 1., bilo izravno ili neizravno.
   Članak 9.
   Jedna ili više država članica mogu prema potrebi poduzeti strože mjere od onih koje su predviđene ovom Direktivom, bilo pojedinačno ili zajednički.
   Članak 10.
   Nadležno tijelo sastavlja popis ispuštanja tvari u vode iz članka 1. koji može uključivati i tvari s Popisa I. na koje se primjenjuju emisijski standardi.
   Članak 11.
   1.   Države članice svake tri godine Komisiji šalju informacije o provedbi ove Direktive u obliku sektorskog izvješća koje obuhvaća i druge relevantne direktive Zajednice, počevši od izvješća za razdoblje od 1993. do uključivo 1995. To se izvješće sastavlja na temelju upitnika ili nacrta koji Komisija sastavlja u skladu s postupkom iz članka 6. Direktive Vijeća 91/692/EEZ od 23. prosinca 1991. o standardiziranju i racionaliziranju izvješća o provedbi određenih direktiva koje se odnose na okoliš (7). Upitnik odnosno obrazac se šalje državama članicama šest mjeseci prije početka razdoblja obuhvaćenog izvješćem. Izvješće se šalje Komisiji u roku od devet mjeseci po završetku trogodišnjeg razdoblja koje je njime obuhvaćeno.
   Komisija objavljuje izvješće Zajednice o provedbi Direktive u roku od devet mjeseci od primitka izvješćâ država članica.
   2.   Informacije primljene kao rezultat primjene stavka 1. koriste se samo u svrhu u koju su zatražene.
   3.   Komisija i nadležna tijela država članica, njihovi dužnosnici i drugi službenici ne smiju otkrivati podatke dobivene na temelju ove Direktive za koje vrijedi obveza čuvanja profesionalne tajne.
   4.   Odredbe stavaka 2. i 3. ne priječe objavu općih informacija ili pregledâ koji ne sadrže informacije koje se odnose na određena poduzeća odnosno udruženja poduzeća.
   Članak 12.
   Europski parlament i Vijeće na prijedlog Komisije, koja djeluje samoinicijativno ili na zahtjev država članica, revidiraju i prema potrebi dopunjuju Popise I. i II. iz Priloga I. na temelju iskustva, odnosno, prenose određene tvari s Popisa II. na Popis I. tamo gdje je to primjereno.
   Članak 13.
   Direktiva 76/464/EEZ se ovime stavlja izvan snage, ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prenošenje u nacionalno pravo direktiva određenih u Prilogu II. dijelu B.
   Upućivanja na direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
   Članak 14.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 15.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 15. veljače 2006.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         H. WINKLER

      (1)  SL C 117, 30.4.2004., str. 10.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 26. listopada 2004. (SL C 174 E, 14.7.2005., str. 39.) i Odluka Vijeća od 30. siječnja 2006.

      (3)  SL L 129, 18.5.1976., str. 23. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.).

      (4)  Vidjeti dio A Priloga II.

      (5)  SL L 242, 10.9.2002., str. 1.

      (6)  SL L 327, 22.12.2000., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom br. 2455/2001/EZ (SL L 331, 15.12.2001., str. 1.).

      (7)  SL L 377, 31.12.1991., str. 48. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).
   PRILOG I.

      Popis I. porodica i skupina tvari

   Popis I. sadrži određene pojedinačne tvari iz sljedećih porodica i skupina tvari koje se odabiru uglavnom na temelju njihove toksičnosti, postojanosti i bioakumulacije, uz izuzetak onih tvari koje su biološki neškodljive ili se brzo pretvaraju u tvari koje su biološki neškodljive:

               1.

               organohalogeni spojevi i tvari koje mogu tvoriti takve spojeve u vodnom okolišu;

               2.

               organofosforni spojevi;

               3.

               organokositreni spojevi;

               4.

               tvari koje dokazano posjeduju karcinogena svojstva u vodnom okolišu ili putem vodnog okoliša (1);

               5.

               živa i njezini spojevi;

               6.

               kadmij i njegovi spojevi;

               7.

               postojana mineralna ulja i ugljikovodici naftnog podrijetla;

         te za potrebe provedbe članaka 3., 7., 8. i 12.:

               8.

               postojane sintetičke tvari koje mogu plutati ili plivati na vodi ili potonuti u vodi i koje mogu remetiti bilo kakvu uporabu voda.

      Popis II. porodica i skupina tvari sadrži:

               —

               tvari iz porodica i skupina tvari s Popisa I. čije granične vrijednosti emisije predviđene direktivama iz Priloga IX. Direktivi 2000/60/EZ nisu određene u tim direktivama;

               —

               određene pojedinačne tvari i kategorije tvari koje pripadaju niže navedenim porodicama i skupinama tvari,

         koje su štetne za vodni okoliš, ali se njihovo štetno djelovanje može ograničiti na određeno područje i ovisi o svojstvima i lokaciji vode u koju se te tvari ispuštaju.

      Porodice i skupine tvari iz druge alineje

               1.

               Sljedeći metaloidi i metali i njihovi spojevi:

                           1.

                           cink

                           2.

                           bakar

                           3.

                           nikal

                           4.

                           krom

                           5.

                           olovo

                           6.

                           selen

                           7.

                           arsen

                           8.

                           antimon

                           9.

                           molibden

                           10.

                           titan

                           11.

                           kositar

                           12.

                           barij

                           13.

                           berilij

                           14.

                           bor

                           15.

                           uran

                           16.

                           vanadij

                           17.

                           kobalt

                           18.

                           talij

                           19.

                           telur

                           20.

                           srebro

               2.

               Biocidi
               i njihovi derivati koji se ne nalaze na Popisu I.

               3.

               Tvari koje štetno utječu na okus i/ili miris proizvoda za ljudsku potrošnju koji se dobivaju iz vodnog okoliša,
               i spojevi koji bi mogli dovesti do nastanka tih tvari u vodi.

               4.

               Toksični ili postojani organski silicijevi spojevi i tvari koje bi mogle dovesti do nastanka tih spojeva u vodi, osim onih koji su biološki neškodljivi ili se u vodi brzo pretvaraju u neškodljive tvari.

               5.

               Anorganski spojevi fosfora i elementarni fosfor.

               6.

               Nepostojana mineralna ulja i ugljikovodici naftnog podrijetla.

               7.

               Cijanidi,
               fluoridi.

               8.

               Tvari koje imaju štetan utjecaj na bilancu kisika, posebno:

                           amonijak,

                           nitriti.

      Izjava u vezi s člankom 7.

   Što se tiče ispuštanja otpadne vode u otvoreno more putem cjevovoda, države članice se obvezuju utvrditi zahtjeve koji neće biti manje strogi od onih uvedenih ovom Direktivom.

      (1)  Ako određene tvari s Popisa II. imaju karcinogeno djelovanje, one se svrstavaju u kategoriju 4. ovog popisa.
   PRILOG II.
   DIO A

      DIREKTIVA STAVLJENA IZVAN SNAGE I NJEZINE IZMJENE

   (iz članka 13.)

               Direktiva Vijeća 76/464/EEZ (SL L 129, 18.5.1976., str. 23.)

               Direktiva Vijeća 91/692/EEZ (SL L 377, 31.12.1991., str. 48.)

               samo Prilog I. točka (a)

               Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.)

               samo s obzirom na upućivanje na članak 6. Direktive 76/464/EEZ u četvrtoj alineji članka 22. stavka 2.

         DIO B

      ROKOVI ZA PRENOŠENJE U NACIONALNO PRAVO

   (iz članka 13.)

               Direktiva

               Rok za prenošenje

               76/464/EEZ

               —

               91/692/EEZ

               1. siječnja 1993.

               2000/60/EZ

               22. prosinca 2003.

         PRILOG III.
   KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 76/464/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1. stavak 1. uvodni dio

               Članak 1. uvodni dio

               Članak 1. stavak 1. prva alineja

               Članak 1. točka (a)

               Članak 1. stavak 1. druga alineja

               Članak 1. točka (b)

               Članak 1. stavak 1. treća alineja

               Članak 1. točka (c)

               Članak 1. stavak 1. četvrta alineja

               —

               Članak 1. stavak 2. uvodni dio

               Članak 2. uvodni dio

               Članak 1. stavak 2. točke (a), (b) i (c)

               Članak 2. točke (a), (b) i (c)

               Članak 1. stavak 2. točka (d) prva alineja

               Članak 2. točka (d) podtočka i.

               Članak 1. stavak 2. točka (d) druga alineja

               Članak 2. točka (d) podtočka ii.

               Članak 1. stavak 2. točka (d) treća alineja

               Članak 2. točka (d) podtočka iii.

               Članak 1. stavak 2. točka (e)

               Članak 2. točka (e)

               Članak 2.

               Članak 3.

               Članak 3. uvodni dio

               Članak 4. uvodni dio

               Članak 3. točka 1.

               Članak 4. točka (a)

               Članak 3. točka 2.

               Članak 4. točka (b)

               Članak 3. točka 3.

               —

               Članak 3. točka 4.

               Članak 4. točka (c)

               Članak 4.

               —

               Članak 5.

               Članak 5.

               Članak 7.

               Članak 6.

               Članak 8.

               Članak 7.

               Članak 9.

               Članak 8.

               Članak 10.

               Članak 9.

               Članak 11.

               Članak 10.

               Članak 12.

               —

               Članak 13.

               Članak 11.

               Članak 14.

               Članak 12.

               —

               Članak 13.

               —

               Članak 14.

               Članak 15.

               Članak 15.

               Prilog

               Prilog I.

               —

               Prilog II.

               —

               Prilog III.


title: Direktiva Komisije 2013/27/EU od 17. svibnja 2013. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja klorfenapira kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
230                     HR                                Službeni list Europske unije                                              03/Sv. 71
32013L0027
L 135/10                                              SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE                                                 22.5.2013.
                                                    DIREKTIVA KOMISIJE 2013/27/EU
                                                             od 17. svibnja 2013.
                o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja klorfenapira kao
                                                      aktivne tvari u njezin Prilog I.
                                                            (Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,                                                          (5)   Iz ocjenjivanja proizlazi da se za biocidne proizvode koji
                                                                                se koriste kao sredstva za zaštitu drva i sadrže klorfenapir
                                                                                može očekivati da će zadovoljiti zahtjeve utvrđene u
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,                         članku 5. Direktive 98/8/EZ. Stoga je klorfenapir za
                                                                                uporabu u vrsti proizvoda 8 primjereno uvrstiti u
                                                                                Prilog I. toj Direktivi.
uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na
tržište (1), a posebno drugi podstavak njezinog članka 16.
stavka 2.,                                                                  (6)   Na razini Unije nisu procijenjene sve potencijalne
                                                                                uporabe i scenariji izloženosti. Stoga je primjereno da
                                                                                države članice procijene one uporabe ili scenarije izlože
budući da:                                                                        nosti i one rizike za ljudske populacije i dijelove okoliša
                                                                                koji nisu reprezentativno obrađeni u procjeni rizika na
                                                                                razini Unije, a kod izdavanja odobrenja za proizvode, da
(1)     Uredbom Komisije (EZ) br. 1451/2007 od 4. prosinca                        osiguraju poduzimanje odgovarajućih mjera ili postav
        2007. o drugoj fazi desetogodišnjeg radnog programa iz                    ljanje posebnih uvjeta kako bi se utvrđeni rizici smanjili
        članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parla                   na prihvatljive razine.
        menta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na trži
        šte (2) utvrđuje se popis aktivnih tvari koje trebaju biti
        predmet procjene radi njihovog eventualnog uvrštavanja
        u priloge I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Na tom popisu          (7)   S obzirom na utvrđene rizike za zdravlje ljudi, primje
        nalazi se klorfenapir.                                                    reno je zahtijevati utvrđivanje sigurnih operativnih postu
                                                                                paka te korištenje sredstava uz primjenu odgovarajuće
                                                                                opreme za osobnu zaštitu i odobravanje sredstava samo
(2)     U skladu s Uredbom (EZ) br. 1451/2007, klorfenapir je                     za industrijske i profesionalne korisnike, osim ako se u
        ocijenjen sukladno članku 11. stavku 2. Direktive                         zahtjevu za odobrenje sredstva može dokazati da je rizike
        98/8/EZ radi njegove uporabe u vrsti proizvoda 8, sred                   moguće smanjiti na prihvatljivu razinu na druge načine.
        stvima za zaštitu drva, kako je utvrđeno u Prilogu V. toj
        Direktivi.
                                                                            (8)   S obzirom na utvrđene rizike za okoliš, primjereno je
(3)     Portugal je bio imenovan državom članicom izvjestite                     zahtijevati da se industrijska ili profesionalna primjena
        ljicom te je Komisiji u kolovozu 2006. dostavio izvješće                  provodi u izoliranom prostoru ili na nepropusnoj
        nadležnog tijela zajedno s preporukom, u skladu s                         tvrdoj podlozi sa sustavima za zadržavanje, da se svježe
        člankom 10. stavcima 5. i 7. Uredbe Komisije (EZ) br.                     tretirano drvo nakon tretiranja uskladišti na nepropusnu
        2032/2003 od 4. studenoga 2003. o drugoj fazi deseto                     tvrdu podlogu kako bi se spriječilo izravno istjecanje u
        godišnjeg radnog programa iz članka 16. stavka 2. Direk                  tlo ili vodu te da se mogući gubici od primjene sredstava
        tive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju                   koja se koriste za zaštitu drva i sadrže klorfenapir
        biocidnih pripravaka na tržište i o izmjeni Uredbe (EZ)                   prikupe za ponovnu uporabu ili odlaganje.
        br. 1896/2000 (3).
(4)     Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i            (9)   Neprihvatljivi rizici za okoliš utvrđeni su u slučajevima
        Komisija. U skladu s člankom 15. stavkom 4. Uredbe                        kad je drvo tretirano klorfenapirom namijenjeno za
        (EZ) br. 1451/2007 nalazi tog pregleda su u okviru                        uporabu na otvorenom. Stoga je primjereno zahtijevati
        Stalnog odbora za biocidne proizvode 14. prosinca                         da se sredstva ne odobre za tretiranje drva koje je nami
        2012. uvršteni u izvješće o procjeni.                                     jenjeno za uporabu na otvorenom, osim ako se ne
                                                                                dostave podaci kojima se dokazuje da će sredstvo udovo
(1) SL L 123, 24.4.1998., str. 1.                                                 ljiti zahtjevima članka 5. i Priloga VI. Direktivi 98/8/EZ,
(2) SL L 325, 11.12.2007., str. 3.                                                prema potrebi, primjenom odgovarajućih mjera za
(3) SL L 307, 24.11.2003., str. 1.                                                smanjenje rizika.
 ---pagebreak--- 03/Sv. 71             HR                               Službeni list Europske unije                                                  231
(10)   Važno je da se odredbe ove Direktive primjenjuju isto            DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
       dobno u svim državama članicama kako bi se na tržištu
       Unije osigurao jednak tretman biocidnih proizvoda vrste                                       Članak 1.
       proizvoda 8 koji sadrže aktivnu tvar klorfenapir i isto           Prilog I. Direktivi 98/8/EZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj
       tako olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih           Direktivi.
       proizvoda.
                                                                                Članak 2.
(11)   Prije uvrštavanja aktivne tvari u Prilog I. Direktivi             1.    Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise
       98/8/EZ, državama članicama i zainteresiranim stranama            potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do
       trebalo bi osigurati razuman rok kako bi im se omogu             30. travnja 2014. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih
       ćilo da se pripreme za udovoljavanje novim zahtjevima             odredaba.
       koje to uvrštavanje donosi i kako bi se osiguralo da
                                                                         One primjenjuju te odredbe od 1. svibnja 2015.
       podnositelji zahtjeva koji su izradili tehničku dokumen
       taciju mogu u potpunosti iskoristiti desetogodišnje               Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom
       razdoblje zaštite podataka koje, u skladu s člankom 12.           njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se
       stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Direktive 98/8/EZ,            uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog
       počinje od dana uvrštavanja.                                      upućivanja.
                                                                         2.    Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba
(12)   Nakon uvrštenja, državama članicama trebalo bi omogu             nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi
       ćiti razuman rok za provedbu članka 16. stavka 3. Direk          ova Direktiva.
       tive 98/8/EZ.
                                                                                Članak 3.
(13)   Direktivu 98/8/EZ bi stoga trebalo na odgovarajući način          Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave
       izmijeniti.                                                       u Službenom listu Europske unije.
                                                                                Članak 4.
(14)   U skladu sa zajedničkom političkom izjavom od 28. rujna
       2011. država članica i Komisije o dokumentima s poja             Ova je Direktiva upućena državama članicama.
       šnjenjem (1), države članice se obvezuju da će, u oprav
       danim slučajevima, obavijesti o svojim mjerama preno
       šenja priložiti jedan ili više dokumenata s pojašnjenjem          Sastavljeno u Bruxellesu 17. svibnja 2013.
       odnosa između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova
       nacionalnih instrumenata za prenošenje.
                                                                                Za Komisiju
(15)   Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišlje                                                 Predsjednik
       njem Stalnog odbora za biocidne proizvode,                                                        José Manuel BARROSO
(1) SL C 369, 17.12.2011., str. 14.
 ---pagebreak---                                                                                PRILOG                                                                                232
U Prilogu I. Direktivi 98/8/EZ dodaje se sljedeći unos:
                                                                                Rok za usklađivanje s
                                                                                člankom 16. stavkom 3.,
                                                                  Minimalna
                                          Naziv IUPAC                                                  osim ako se primjenjuje                              Vrsta
    Br.        Uobičajeni naziv                                čistoća aktivne   Datum uvrštavanja                               Datum isteka uvrštenja                            Posebne odredbe (***)
                                     Identifikacijske oznake                                          jedan od izuzetaka nave                            proizvoda                                                         HR
                                                                   tvari (*)
                                                                                denih u napomeni uz ovu
                                                                                rubriku (**)
   „65.      klorfenapir          Naziv IUPAC: 4-bromo-          940 g/kg        1. svibnja 2015.      30. travnja 2017.          30. travnja 2025.          8        Na razini Unije nisu ocijenjene sve potenci
                                  2-(4-klorofenil)-1-                                                                                jalne uporabe i scenariji izloženosti. Kod
                                  etoksimetil-5-                                                                                procjene zahtjeva za izdavanje odobrenja za
                                  trifluorometilpirol-3-                                                                                proizvod u skladu s člankom 5. i Prilogom
                                  karbonitril                                                                                VI., države članice, prema potrebi, za odre
                                                                                đeno sredstvo procjenjuju one upotrebe ili
                                  EZ br: nije dodijeljen                                                                                scenarije izloženosti i one rizike za ljudske
                                                                                populacije i dijelove okoliša koji nisu repre
                                  CAS br: 122453-73-0                                                                                zentativno obrađeni u procjeni rizika na
                                                                                razini Unije.
                                                                                Službeni list Europske unije
                                                                                Države članice osiguravaju izdavanje
                                                                                odobrenja pod sljedećim uvjetima:
                                                                                (1) za industrijske ili profesionalne korisnike
                                                                                utvrđuju se sigurni operativni postupci, a
                                                                                sredstva se koriste uz primjenu odgova
                                                                                rajuće opreme za osobnu zaštitu, osim
                                                                                ako se u zahtjevu za odobrenje sredstva
                                                                                može dokazati da je rizike moguće
                                                                                smanjiti na prihvatljivu razinu na druge
                                                                                načine;
                                                                                (2) sredstva se ne odobravaju za neprofesio
                                                                                nalne korisnike, osim ako se u zahtjevu za
                                                                                odobrenje sredstva može dokazati da je
                                                                                rizike moguće smanjiti na prihvatljivu
                                                                                razinu;
                                                                                (3) na oznakama i sigurnosnim listovima, ako
                                                                                postoje, za odobrena se sredstva navodi
                                                                                da se industrijska ili profesionalna
                                                                                primjena provodi u izoliranom prostoru
                                                                                ili na nepropusnoj tvrdoj podlozi sa
                                                                                sustavima za zadržavanje te da se svježe
                                                                                tretirano drvo nakon tretiranja skladišti na
                                                                                nepropusnu tvrdu podlogu kako bi se
                                                                                spriječilo izravno istjecanje u tlo ili vodu
                                                                                te da se mogući gubici od primjene
                                                                                03/Sv. 71
                                                                                sredstva prikupe za ponovnu uporabu ili
                                                                                odlaganje;
 ---pagebreak---                                                                                03/Sv. 71
                                                                                Rok za usklađivanje s
                                                                                člankom 16. stavkom 3.,
                                                                         Minimalna
                                               Naziv IUPAC                                                            osim ako se primjenjuje                                  Vrsta
    Br.         Uobičajeni naziv                                      čistoća aktivne      Datum uvrštavanja                                      Datum isteka uvrštenja                                 Posebne odredbe (***)
                                          Identifikacijske oznake                                                    jedan od izuzetaka nave                                proizvoda
                                                                         tvari (***)
                                                                                denih u napomeni uz ovu
                                                                                rubriku (**)
                                                                                (4) sredstva se ne odobravaju za tretiranje                HR
                                                                                drva koje će se koristiti na otvorenom,
                                                                                osim ako se ne dostave podaci kojima se
                                                                                dokazuje da će sredstvo udovoljiti zahtje
                                                                                vima članka 5. i Priloga VI., prema
                                                                                potrebi, primjenom odgovarajućih mjera
                                                                                za smanjenje rizika.”
  (*) Čistoća navedena u ovom stupcu je minimalna čistoća aktivne tvari koja je korištena u ocjeni provedenoj u skladu s člankom 11. Aktivna tvar u sredstvu koje se stavlja na tržište može biti jednake ili različite čistoće, ako je dokazano
      da je tehnički jednaka ocijenjenoj tvari.
 (**) Za sredstva koja sadrže više od jedne aktivne tvari obuhvaćene člankom 16. stavkom 2. rok za usklađivanje s odredbama članka 16. stavka 2. je rok za posljednju aktivnu tvar koja će biti uvrštena u taj Prilog. Za sredstva za koja je
      prvo odobrenje bilo izdano prije manje od 120 dana prije roka za usklađivanje s odredbama članka 16. stavka 3. i ako je cjelovit zahtjev podnesen za uzajamno priznavanje u skladu s člankom 4. stavkom 1. u roku od 60 dana od
      izdavanja prvog odobrenja, rok za usklađivanje s odredbama članka 16. stavka 3. za taj zahtjev produljuje se na 120 dana nakon datuma primitka cjelovitog zahtjeva za uzajamno priznavanje. Za sredstva za koja je država članica
      predložila odstupanje od uzajamnog priznavanja u skladu s člankom 4. stavkom 4., rok za usklađivanje s odredbama članka 16. stavka 3. produljuje se na 30 dana nakon datuma Odluke Komisije donesene u skladu s drugim
      podstavkom članka 4. stavka 4.
                                                                                Službeni list Europske unije
(***) Za provedbu općih načela iz Priloga VI. sadržaj i zaključci izvješća o procjeni dostupni su na internetskoj adresi Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm
                                                                                233


title: Direktiva 2013/37/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o izmjeni Direktive 2003/98/EZ o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora  Tekst značajan za EGP

text:
               16/Sv. 4

               HR

               Službeni list Europske unije

               27

         32013L0037

               L 175/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2013/37/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 26. lipnja 2013.
   o izmjeni Direktive 2003/98/EZ o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Dokumenti koje stvaraju tijela javnog sektora država članica predstavljaju opsežan, raznolik i vrijedan izvor informacija koji može koristiti ekonomiji znanja.

               (2)

               Direktivom 2003/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. studenoga 2003. o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora (3) utvrđuje se minimalni skup pravila kojima se uređuju ponovna uporaba i praktični načini olakšavanja ponovne uporabe postojećih dokumenata u posjedu tijela javnog sektora država članica.

               (3)

               Politika otvorenih podataka koja potiče široku dostupnost i ponovnu uporabu informacija javnog sektora za privatnu ili komercijalnu uporabu s minimalnim pravnim, tehničkim ili financijskim ograničenjima ili bez njih, a koja promiče kruženje informacija ne samo za gospodarske subjekte već i za javnost, može igrati važnu ulogu u razvoju novih usluga koje se temelje na novim načinima objedinjavanja i uporabe tih informacija, pospješiti gospodarski rast i poticati društvenu angažiranost. Međutim, za to su potrebni podjednaki konkurentski uvjeti na razini Unije s obzirom na to je li ponovna uporaba dokumenata odobrena ili ne, što se ne može postići ako se ponovna uporaba određuje različitim pravilima i praksama dotičnih država članica ili tijela javnog sektora.

               (4)

               Omogućivanje ponovne uporabe dokumenata u posjedu tijela javnog sektora predstavlja dodatnu vrijednost za ponovne korisnike, krajnje korisnike i za društvo općenito, a u mnogim slučajevima i za samo javno tijelo tako što promiče transparentnost i pouzdanost te omogućuje povratnu informaciju od ponovnog korisnika i krajnjeg korisnika omogućujući dotičnom tijelu javnog sektora poboljšanje kvalitete prikupljenih informacija.

               (5)

               Od usvajanja prvog skupa pravila o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora u 2003., količina podataka u svijetu, uključujući javne podatke, eksponencijalno je porasla, a nastaju i sakupljaju se nove vrste podataka. Usporedno, svjedoci smo neprekinutom razvoju tehnologija za analizu, iskorištavanje i obradu podataka. Ovakav brzi tehnološki razvoj omogućuje stvaranje novih usluga i aplikacija koje se temelje na uporabi, grupiranju ili kombiniranju podataka. Pravila usvojena 2003. više ne idu u korak s ovim brzim promjenama te se stoga gospodarske i društvene prednosti koje donosi ponovna uporaba javnih podataka ne iskorištavaju.

               (6)

               Istodobno, države članice su u skladu s Direktivom 2003/98/EZ utvrdile politike ponovne uporabe, a neke od njih usvojile su ambiciozne pristupe otvorenih podataka kako bi olakšale ponovnu uporabu dostupnih javnih podataka građanima i kompanijama iznad minimalne razine koju se utvrđuje tom Direktivom. Kako bi se spriječila različita pravila u različitim državama članicama koja služe kao prepreka međugraničnoj ponudi proizvoda i usluga te da se omogući ponovna uporaba usporedivih skupova javnih podataka za sveeuropske aplikacije koje se na njima temelje, potrebna je minimalna usklađenost kako bi se utvrdilo koji su javni podaci dostupni za ponovnu uporabu na unutarnjem tržištu informacija, u skladu s važećim režimom pristupa.

               (7)

               Direktiva 2003/98/EZ ne sadrži obvezu u pogledu pristupa dokumentima ili obvezu da omogući ponovnu uporabu dokumenata. Odluka odobriti li ili ne ponovnu uporabu prepuštena je dotičnim državama članicama ili tijelu javnog sektora. Istodobno, Direktivom 2003/98/EZ nadograđuju se nacionalna pravila o pristupu dokumentima te se stoga, na temelju te Direktive, ne zahtijeva omogućivanje ponovne uporabe dokumenata kada je pristup ograničen (na primjer, nacionalna pravila ograničavaju pristup građanima ili kompanijama koje pokazuju naročit interes za pristup dokumentima) ili isključen (na primjer, nacionalna pravila isključuju pristup zbog osjetljive prirode dokumenata koji se temelje, između ostalog, na nacionalnoj sigurnosti, obrani, javnoj sigurnosti). Neke države članice izričito su vezale pravo na ponovnu uporabu s pravom pristupa tako da se svi općenito dostupni dokumenti mogu ponovno koristiti. U drugim državama članicama veza između dva skupa pravila je manje jasna te to predstavlja izvor pravne nesigurnosti.

               (8)

               Direktivu 2003/98/EZ bi stoga trebalo izmijeniti kako bi se utvrdila jasna obveza država članica da daju sve dokumente na ponovnu uporabu, osim kad pristup ograničavaju ili isključuju nacionalna pravila o pristupu dokumentima ili kad podliježe drugim izuzećima utvrđenima ovom Direktivom. Izmjenama koje donosi ova Direktiva ne želi se definirati ili promijeniti režime pristupa država članica koji ostaju njihova odgovornost.

               (9)

               Uzimajući u obzir pravo Unije i međunarodne obveze država članica i Unije, posebno na temelju Bernske konvencije za zaštitu književnih i umjetničkih djela i Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva, dokumenti na koje treće strane imaju pravo intelektualnog vlasništva trebali bi biti isključeni iz područja primjene Direktive 2003/98/EZ. Ako je treća strana bila prvi vlasnik prava intelektualnog vlasništva za dokument koji je u posjedu knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive, i razdoblje zaštite tih prava nije isteklo, za potrebe ove Direktive taj bi dokument trebalo smatrati dokumentom na koji treća strana polaže pravo intelektualnog vlasništva.

               (10)

               Direktiva 2003/98/EZ trebala bi se primjenjivati na dokumente koje dotična tijela javnog sektora pružaju kao dio njihovih javnih zadaća kako je to definirano zakonodavstvom ili drugim obvezujućim pravilima država članica. Ako ta pravila ne postoje, javne zadaće trebale bi se odrediti u skladu s uobičajenom administrativnom praksom država članica, pod uvjetom da je područje primjene javnih zadaća transparentno i podložno preispitivanju. Javne zadaće mogle bi se definirati općenito ili za svaki slučaj posebno za pojedinačna tijela javnog sektora.

               (11)

               Ovu bi Direktivu trebalo provesti i primijeniti u cijelosti u skladu s načelima koja se odnose na zaštitu osobnih podataka u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (4). Posebno treba napomenuti da bi, u skladu s tom direktivom, države članice trebale odrediti uvjete pod kojima je obrada osobnih podataka zakonita. Nadalje, jedno od načela te direktive je da se nakon prikupljanja osobni podaci ne smiju obrađivati na način koji je nespojiv s navedenim, izričitim i zakonitim namjenama za koje su ti podaci sakupljeni.

               (12)

               Direktiva 2003/98/EZ ne bi smjela dovesti u pitanje prava, uključujući ekonomska i moralna prava koja zaposlenici tijela javnog sektora uživaju u skladu s nacionalnim pravilima.

               (13)

               Osim toga, dotično tijelo javnog sektora trebalo bi zadržati pravo uporabe dokumenta koji je stavljen na raspolaganje za ponovnu uporabu.

               (14)

               Područje primjene Direktive 2003/98/EZ trebalo bi proširiti na knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive.

               (15)

               Jedan od glavnih ciljeva uspostave unutarnjeg tržišta je stvaranje pogodnih uvjeta za razvoj usluga diljem Unije. Knjižnice, muzeji i arhivi pohranjuju značajnu količinu vrijednih izvora informacija javnog sektora, posebno od kada su projekti digitalizacije umnožili količinu digitalne građe u javnom sektoru. Te zbirke kulturne baštine i s njima povezani metapodaci potencijalna su osnova za proizvode i usluge digitalnog sadržaja i imaju ogroman potencijal za inovativnu ponovnu uporabu u područjima kao što su učenje i turizam. Šire mogućnosti ponovne uporabe javnog kulturnog materijala bi, između ostalog, trebale omogućiti kompanijama Unije da iskoriste svoj potencijal i pospješe gospodarski rast i stvaranje radnih mjesta.

               (16)

               U državama članicama postoje znatne razlike u pravilima i praksama iskorištavanja javnih kulturnih resursa, što predstavlja zapreku ostvarivanju gospodarskog potencijala tih resursa. Budući da knjižnice, muzeji i arhivi nastavljaju ulagati u digitalizaciju, mnogi od njih već su omogućili ponovnu uporabu njihovih javno dostupnih sadržaja, a mnogi nastoje pronaći mogućnosti za ponovnu uporabu njihovog sadržaja. Međutim, budući da djeluju u različitim regulatornim i kulturnim okolinama, prakse kulturnih ustanova u iskorištavanju sadržaja razvile su se različito.

               (17)

               S obzirom na to da razlike u nacionalnim pravilima i praksama ili pomanjkanje jasnoće sprečavaju neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta i pravilan razvoj informacijskog društva u Uniji, trebalo bi poduzeti minimalno usklađivanje nacionalnih pravila i praksi u vezi s ponovnom uporabom javnog kulturnog materijala u knjižnicama, muzejima i arhivima.

               (18)

               Širenje područja primjene Direktive 2003/98/EZ trebalo bi ograničiti na tri vrste kulturnih ustanova – knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive budući da njihove zbirke jesu i sve će više biti vrijedan materijal za ponovnu uporabu u mnogim proizvodima kao što su mobilne aplikacije. Ostale vrste kulturnih ustanova (poput orkestara, opera, baleta i kazališta), uključujući i arhive koji su dio tih ustanova, trebale bi ostati izvan područja primjene zbog njihovih specifičnosti „izvođačke umjetnosti”. Njihovo uključivanje u područje primjene imalo bi mali učinak budući da je gotovo čitav njihov materijal obuhvaćen pravom intelektualnog vlasništva treće strane te bi stoga ostao izvan područja primjene te Direktive.

               (19)

               Digitalizacija je važno sredstvo osiguravanja većeg pristupa i ponovne uporabe kulturnog materijala za obrazovanje, posao ili slobodno vrijeme. Ona također pruža značajne gospodarske prilike omogućujući lakšu integraciju kulturnog materijala u digitalne usluge i proizvode te tako pospješuje stvaranje i rast radnih mjesta. Ti su aspekti između ostalog bili istaknuti u Rezoluciji Europskog parlamenta od 5. svibnja 2010.„Europeana – sljedeći koraci” (5), Preporuci Komisije 2011/711/EZ od 27. listopada 2011. o digitalizaciji i dostupnosti kulturnih materijala putem interneta te digitalnom očuvanju podataka (6) i Zaključcima Vijeća od 10. svibnja 2012. o digitalizaciji i dostupnosti kulturnih materijala putem interneta te digitalnom očuvanju podataka (7). Ti dokumenti definiraju korak dalje u postupanju s pravnim, financijskim i organizacijskim aspektima digitalizacije europske kulturne baštine i njezinog stavljanja na internet.

               (20)

               Kako bi se olakšala ponovna uporaba, tijela javnog sektora trebali bi, gdje je to moguće i prikladno, staviti dokumente na raspolaganje putem otvorenih i strojno čitljivih formata zajedno s njihovim metapodacima, na najvišoj razini preciznosti i granularnosti, u formatu koji osigurava interoperabilnost, npr. obrađujući ih na način koji je u skladu s načelima koja reguliraju zahtjeve za usklađenošću i uporabljivošću za prostorne informacije u skladu s Direktivom 2007/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2007. o uspostavljanju infrastrukture za prostorne informacije u Europskoj Zajednici (INSPIRE) (8).

               (21)

               Trebalo bi smatrati da je dokument u strojno čitljivom obliku ako je u obliku datoteke strukturirane tako da se programske aplikacije mogu lako identificirati, prepoznati te iz nje izvaditi specifične podatke. Podaci kodirani u datotekama koje su u strojno čitljivom obliku su strojno čitljivi podaci. Strojno čitljivi oblici mogu biti otvoreni ili zaštićeni; u formalnom standardu ili ne. Za dokumente kodirane u obliku datoteke koja ograničava automatsku obradu, budući da se podaci ne mogu ili ne mogu lako iz nje izvaditi, ne bi se trebalo smatrati da su u strojno čitljivom obliku. Države članice prema potrebi bi trebale poticati uporabu otvorenih, strojno čitljivih oblika.

               (22)

               Kada tijela javnog sektora naplaćuju ponovnu uporabu dokumenata, te bi se pristojbe trebale načelno ograničiti samo na granične troškove. Međutim, trebalo bi uzeti u obzir potrebu da se ne ometa normalan rad tijela javnog sektora od kojih se zahtijeva da ostvare prihod kako bi pokrile značajan dio svojih troškova koji se odnose na obavljanje njihovih javnih zadaća ili troškova vezanih uz prikupljanje, proizvodnju, reprodukciju i širenje određenih dokumenata stavljenih na raspolaganje za ponovnu uporabu. U takvim slučajevima, tijela javnog sektora trebala bi imati mogućnost naplate koja je viša od graničnih troškova. Te bi pristojbe trebalo odrediti u skladu s objektivnim, transparentnim i provjerljivim kriterijima, a ukupan prihod od isporuke dokumenata i omogućivanja njihove ponovne uporabe ne bi trebao premašivati trošak sakupljanja, proizvodnje, reprodukcije i širenja, uključujući razuman povrat uloženog. Zahtjev za ostvarivanje prihoda koji bi pokrio značajan dio troškova tijela javnog sektora vezanih uz izvođenje njihovih javnih zadaća ili troškove vezane uz prikupljanje, proizvodnju, reprodukciju i širenje određenih dokumenata, ne mora biti pravni zahtjev već može proizlaziti, na primjer, iz administrativne prakse država članica. Takav bi zahtjev države članice trebale redovno preispitivati.

               (23)

               Knjižnice, muzeji i arhivi također bi trebali imati mogućnost naplate koja je viša od graničnih troškova kako se ne bi ometao njihov normalan rad. U slučaju takvih tijela javnog sektora, ukupan prihod od isporuke dokumenata i omogućivanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne bi trebao premašivati trošak prikupljanja, proizvodnje, reprodukcije, širenja, očuvanja i prava na otpis, uključujući razuman povrat uloženog. Prilikom izračuna razumnog povrata uloženog, za knjižnice, muzeje i arhive, imajući u vidu njihove posebnosti, mogle bi se uzimati u obzir pristojbe koje za ponovnu uporabu identičnih ili sličnih dokumenata zaračunava privatni sektor.

               (24)

               Gornje granice pristojbi, utvrđenih ovom Direktivom, ne dovode u pitanje pravo država članica da primjene niže pristojbe ili ne vrše naplatu pristojbi.

               (25)

               Države članice trebale bi utvrditi kriterije naplate koja je viša od graničnih troškova. U tom pogledu države članice mogu, na primjer, utvrditi kriterije u nacionalnim pravilima ili odrediti odgovarajuće tijelo ili tijela nadležna za utvrđivanje takvih kriterija, osim samog tijela javnog sektora. Takvo tijelo trebalo bi biti organizirano u skladu s ustavnim i pravnim sustavom država članica. To bi moglo biti postojeće tijelo s proračunskim izvršnim ovlastima i pod političkom odgovornošću.

               (26)

               U vezi s bilo kojom ponovnom uporabom dokumenta, tijela javnog sektora mogu prema potrebi putem dozvole postaviti uvjete, kao što je navođenje izvora te je li ponovni korisnik modificirao dokument na bilo koji način. Svaka dozvola za ponovnu uporabu informacija javnog sektora trebala bi u svakom slučaju što manje ograničavati ponovnu uporabu, na primjer ograničiti uvjete samo na navođenje izvora. Otvorene dozvole dostupne online, koje omogućuju veća prava ponovne uporabe bez tehnoloških, financijskih ili geografskih ograničenja i ovise o otvorenim oblicima datoteka, trebale bi s tim u vezi igrati važnu ulogu. Države članice trebale bi stoga poticati uporabu otvorenih dozvola koje bi s vremenom postale uobičajena praksa širom Unije.

               (27)

               Komisija je poticala izradu internetskog preglednika informacija javnog sektora koji sadrži bitne pokazatelje uspješnosti ponovne uporabe informacija javnog sektora u svim državama članicama. Redovno ažuriranje tog preglednika doprinijet će razmjeni informacija među državama članicama i dostupnosti informacija o politikama i praksama širom Unije.

               (28)

               Pravni lijekovi trebali bi uključivati mogućnost preispitivanja od strane nepristranog tijela nadležnog za pravnu zaštitu. To tijelo moglo bi biti već postojeće nacionalno tijelo poput nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje, nacionalnog tijela za pristup dokumentima ili nacionalnog sudskog tijela. To bi tijelo trebalo biti organizirano u skladu s ustavnim i pravnim sustavima državama članica i ne bi trebalo dovesti u pitanje bilo koje pravne lijekove koji su na raspolaganju podnositeljima zahtjeva za ponovnu uporabu. Međutim, ono bi se trebalo razlikovati od mehanizma države članice koji utvrđuje kriterije za naplatu koja je viša od graničnih troškova. Pravni lijekovi trebali bi uključivati mogućnost preispitivanja negativnih odluka, no također i odluka koje, iako dozvoljavaju ponovnu uporabu, još uvijek mogu utjecati na podnositelja zahtjeva na drugi način, posebno primjenom pravila o naplati. Proces preispitivanja trebao bi biti brz, u skladu s potrebama tržišta koje se ubrzano mijenja.

               (29)

               Prilikom uspostave načela o ponovnoj uporabi dokumenata trebalo bi poštovati pravila tržišnog natjecanja izbjegavajući koliko je god to moguće isključive dogovore između tijela javnog sektora i privatnih partnera. Međutim, kako bi se osigurala usluga u interesu javnosti, ponekad je nužno isključivo pravo ponovne uporabe dokumenata javnog sektora. To između ostalog može biti slučaj ako niti jedan komercijalni izdavač ne želi objaviti informaciju bez takvog isključivog prava. Kako bi se i taj aspekt uzeo u obzir, Direktiva 2003/98/EZ dopušta isključive dogovore, koji podliježu redovnom preispitivanju, kada je isključivo pravo nužno za pružanje usluge od javnog interesa.

               (30)

               S obzirom na proširenje područja primjene Direktive 2003/98/EZ na knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive, primjereno je uzeti u obzir trenutačne razlike u državama članica u pogledu digitalizacije kulturnih resursa, koje se postojećim pravilima te direktive ne mogu učinkovito prilagoditi isključivim dogovorima. Postoje brojni dogovori o suradnji između knjižnica, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeja, arhiva i privatnih partnera koji uključuju digitalizaciju kulturnih resursa, dajući isključiva prava privatnim partnerima. Praksa je pokazala da takva javno-privatna partnerstva mogu olakšati korisnu uporabu kulturnih zbirki te u isto vrijeme ubrzati pristup javnosti kulturnom naslijeđu.

               (31)

               Kada se isključivo pravo odnose na digitalizaciju kulturnih resursa, može biti potrebno određeno razdoblje isključivosti kako bi se privatnom partneru dala mogućnost da povrati svoje ulaganje. Međutim, to bi razdoblje trebalo biti vremenski ograničeno i što je moguće kraće, kako bi se poštovalo načelo prema kojem bi javno dostupni materijal ostao javan i nakon što je digitaliziran. Razdoblje isključivog prava na digitalizaciju kulturnih resursa općenito ne bi smjelo biti dulje od 10 godina. Svako razdoblje isključivosti dulje od 10 godina trebalo bi biti podložno preispitivanju, uzimajući u obzir tehnološke, financijske i administrativne promjene okoline od trenutka sklapanja dogovora. Povrh toga, svako javno privatno partnerstvo za digitalizaciju kulturnih izvora trebalo bi omogućiti partnerskoj kulturnoj ustanovi neograničena prava u pogledu uporabe digitaliziranih kulturnih resursa nakon isteka partnerstva.

               (32)

               Kako bi se uzeli u obzir ugovori i ostali sporazumi koji daju isključiva prava i koji su sklopljeni prije stupanja na snagu ove Direktive, trebalo bi utvrditi odgovarajuće prijelazne mjere kako bi se zaštitili interesi predmetnih stranaka kada njihova isključiva prava ne ispunjavaju uvjete za izuzeća odobrena u skladu s ovom Direktivom. Te bi prijelazne mjere trebale omogućiti da isključiva prava stranaka traju do kraja važenja ugovora ili, u slučaju ugovora na neodređeno vrijeme ili ugovora s vrlo dugim trajanjem, da traju dovoljno dugo kako bi se strankama omogućilo da poduzmu odgovarajuće mjere. Te prijelazne mjere ne bi se trebale primjenjivati na ugovore ili druge sporazume sklopljene nakon stupanja ove Direktive na snagu, ali prije primjene nacionalnih mjera kojima se ova Direktiva prenosi, kako bi se izbjegle situacije u kojima se sklapaju ugovori ili drugi dugoročni sporazumi koji nisu u skladu s ovom Direktivom radi zaobilaženja budućih nacionalnih prijelaznih mjera koje se trebaju donijeti. Ugovori i ostali sporazumi sklopljeni nakon stupanja ove Direktive na snagu, ali prije datuma početka primjene nacionalnih prijelaznih mjera trebali bi stoga biti u skladu s ovom Direktivom od datuma početka primjene nacionalnih mjera kojima se prenosi ova Direktiva.

               (33)

               S obzirom na to da ciljeve ove Direktive, to jest olakšati stvaranje širom Unije informacijskih proizvoda i usluga koji se temelje na dokumentima javnog sektora, osigurati učinkovitu prekograničnu uporabu dokumenata za informacijske proizvode i usluge javnog sektora s dodanom vrijednosti od strane privatnih kompanija s jedne strane, posebno malih i srednjih poduzeća, te od strane građana s druge strane, kako bi se olakšao slobodan protok informacija i komunikacija, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog sveeuropskog cilja predložene mjere oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (34)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i pridržava se načela posebno priznatih u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, uključujući zaštitu osobnih podataka (članak 8.) i pravo na vlasništvo (članak 17.). Ništa u ovoj Direktivi ne smije se tumačiti ili provoditi na način koji nije u skladu s Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

               (35)

               Potrebno je osigurati da države članice obavješćuju Komisiju o opsegu ponovne uporabe informacija javnog sektora, uvjetima na temelju kojih je uporaba omogućena i načinima pravne zaštite.

               (36)

               Komisija bi trebala pomoći državama članicama u provedbi ove Direktive na dosljedan način dajući smjernice, posebno o preporučenim standardnim dozvolama, skupovima podataka i naplati ponovne uporabe dokumenata, nakon savjetovanja sa zainteresiranim stranama.

               (37)

               Direktivu 2003/98/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 2003/98/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 1. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 2. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(a)

                                                   dokumente čija je opskrba izvan područja primjene javne zadaće dotičnih tijela javnog sektora kako je određeno zakonom ili drugim obvezujućim pravilima u državi članici ili, u nedostatku takvih pravila, kako je određeno u skladu sa zajedničkom upravnom praksom u dotičnoj državi članici, pod uvjetom da je područje primjene transparentno i podložno preispitivanju.”;

                                       ii.

                                       točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(c)

                                                   dokumente kojima se ne može pristupiti na temelju režima pristupa u državi članici, uključujući zbog:

                                                               —

                                                               zaštite nacionalne sigurnosti (tj. državne sigurnosti), obrane ili javne sigurnosti,

                                                               —

                                                               statističke povjerljivosti,

                                                               —

                                                               komercijalne povjerljivosti (npr. poslovne ili profesionalne tajne ili tajne poduzeća);”;

                                       iii.

                                       umeću se sljedeće točke:

                                                   „(ca)

                                                   dokumente kojima je pristup ograničen na temelju režima pristupa u državi članici, uključujući slučajeve u kojima građani ili poduzeća moraju dokazati poseban interes kako bi dobili pristup dokumentima;

                                                   (cb)

                                                   dijelove dokumenata koji sadrže samo logotipove, grbove i oznake;

                                                   (cc)

                                                   dokumente kojima se ne može pristupiti ili im je pristup ograničen na temelju režima pristupa koji ograničava pristup radi zaštite osobnih podataka, i dijelove dokumenata do kojih ti režimi dopuštaju pristup i koji sadrže osobne podatke čija je ponovna uporaba definirana zakonom kao neusklađena sa zakonodavstvom o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka;”;

                                       iv.

                                       točka (e) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(e)

                                                   dokumente u posjedu obrazovnih i istraživačkih ustanova, uključujući organizacije uspostavljene za prijenos rezultata istraživanja, škole i sveučilišta, osim sveučilišnih knjižnica”;

                                       v.

                                       točka (f) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(f)

                                                   dokumente u posjedu kulturnih ustanova osim knjižnica, muzeja i arhiva.”;

                           (b)

                           stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
                           „3.   Ova se Direktiva temelji na režimima pristupa u državama članicama i ne dovodi ih u pitanje.”;

                           (c)

                           u stavku 4., riječ „Zajednice” zamjenjuje se riječju „Unije”.

               2.

               U članku 2. dodaju se sljedeće točke:

                           „6.

                           ‚strojno-čitljiv oblik’ znači oblik datoteke strukturiran tako da ga programska aplikacija može lako identificirati, prepoznati te iz njega izvaditi specifične podatke, uključujući pojedinačne obavijesti i njihovu unutarnju strukturu;

                           7.

                           ‚otvoreni oblik” znači oblik datoteke koji je neovisan od uporabljene platforme i stavljen na raspolaganje javnosti bez ograničenja koja sprečavaju ponovnu uporabu dokumenata;

                           8.

                           ‚formalni otvoreni standard’ znači standard koji je donesen u pisanom obliku, detaljno određujući specifikacije zahtjeva za osiguravanje interoperabilnosti softvera;

                           9.

                           ‚sveučilište’ znači bilo koje tijelo javnog sektora koje pruža poslijesrednjoškolsko obrazovanje omogućavajući akademski stupanj.”

               3.

               Članak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 3.
               Opće načelo
               1.   Podložno stavku 2., države članice osiguravaju da se dokumenti na koje se primjenjuje ova Direktiva u skladu s člankom 1. mogu ponovno uporabiti za komercijalne i nekomercijalne namjene u skladu s uvjetima navedenima u poglavljima III. i IV.
               2.   Za dokumente za koje knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeji i arhivi imaju prava intelektualna vlasništva, države članice osiguravaju da se tamo gdje je ponovna uporaba dokumenata dopuštena ti dokumenti ponovno koriste za komercijalne i nekomercijalne namjene u skladu s uvjetima navedenima u poglavljima III. i IV.”

               4.

               U članku 4., stavci 3. i 4. zamjenjuju se sljedećim:
               „3.   U slučaju negativne odluke, tijela javnog sektora priopćuju podnositelju zahtjeva razloge odbijanja na temelju relevantnih odredaba režima pristupa u toj državi članici ili nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom, posebno s člankom 1. stavkom 2. točkama od (a) do (cc) ili člankom 3. Kad se negativna odluka temelji na članku 1. stavku 2. točki (b), tijelo javnog sektora uključuje upućivanje na fizičku ili pravnu osobu, ako je poznata, koja je nositelj prava ili, kao druga mogućnost, na izdavatelja dozvole od kojeg je tijelo javnog sektora dobilo odgovarajući materijal. Knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeji i arhivi ne moraju uključiti takvo upućivanje.
               4.   Svaka odluka o ponovnoj uporabi sadrži upućivanje na pravna sredstva za slučaj da se podnositelj zahtjeva želi žaliti na odluku. Pravna sredstva uključuju mogućnost preispitivanja od strane nepristranog tijela s odgovarajućim stručnim znanjem kao što je nacionalno tijelo za tržišno natjecanje, nacionalno tijelo za pristup dokumentima ili nacionalno sudsko tijelo čije su odluke obvezujuće za dotično tijelo javnog sektora.”

               5.

               Članak 5. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 5.
               Dostupni formati
               1.   Tijela javnog sektora stavljaju na raspolaganje svoje dokumente u bilo kojem postojećem formatu ili jeziku i, kad je to moguće i prikladno, u otvorenom i strojno čitljivom obliku zajedno s njihovim metapodacima. Format i metapodaci trebaju, koliko je god to moguće, biti u skladu s formalnim otvorenim standardima.
               2.   Stavak 1. ne podrazumijeva obvezu tijela javnog sektora da radi ispunjavanja zahtjeva iz tog stavka stvore ili prilagode dokumente ili osiguraju isječke ako bi to uključivalo nerazmjeran napor koji nadilazi jednostavnu radnju.
               3.   Na temelju ove Direktive, od tijela javnog sektora ne može se zahtijevati nastavljanje izrade i pohrane određenih tipova dokumenata s namjerom ponovne uporabe takvih dokumenata od strane organizacija privatnog ili javnog sektora.”

               6.

               Članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 6.
               Načela kojima se uređuje naplata
               1.   Kada se ponovna uporaba dokumenata naplaćuje, te se pristojbe ograničavaju na granične troškove nastale zbog njihove reprodukcije, davanja na uporabu i širenja.
               2.   Stavak 1. ne primjenjuje se na sljedeće:

                           (a)

                           tijela javnog sektora od kojih se zahtijeva da ostvare prihod kako bi pokrili značajan dio troškova vezanih uz izvođenje njihovih javnih zadaća;

                           (b)

                           iznimno, dokumente za koje se od dotičnih tijela javnog sektora zahtijeva da ostvare dovoljan prihod kako bi pokrili značajan dio troškova vezanih uz njihovo prikupljanje, izradu, reprodukciju i širenje. Ti zahtjevi definiraju se zakonodavstvom ili drugim obvezujućim pravilima države članice. U nedostatku takvih pravila, zahtjevi se određuju u skladu s uobičajenom administrativnom praksom države članice;

                           (c)

                           knjižnice, uključujući sveučilišne knjižnice, muzeje i arhive.

                     3.   U slučajevima navedenima u stavku 2. točkama (a) i (b), dotična tijela javnog sektora izračunavaju ukupnu naknadu prema objektivnim, transparentnim i provjerljivim kriterijima koje određuju države članice. Ukupan prihod tih tijela od opskrbe dokumentima i omogućavanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne smije prelaziti troškove prikupljanja, izrade, reprodukcije i širenja zajedno s razumnim povratom ulaganja. Pristojbe se izračunavaju u skladu s računovodstvenim načelima koja se primjenjuju na dotična tijela javnog sektora.
               4.   Kada tijela javnog sektora zaračunavaju pristojbe u skladu sa stavkom 2. točkom (c), ukupan prihod od opskrbe dokumentima i omogućavanja njihove ponovne uporabe tijekom odgovarajućeg obračunskog razdoblja ne smije prelaziti troškove prikupljanja, reprodukcije, širenja, očuvanja i prava na otpis, zajedno s razumnim povratom ulaganja. Pristojbe se izračunavaju u skladu s računovodstvenim načelima koja se primjenjuju na dotična tijela javnog sektora.”

               7.

               Članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 7.
               Transparentnost
               1.   U slučaju standardnih pristojbi za ponovnu uporabu dokumenata koji su u posjedu tijela javnih sektora, svi primjenljivi uvjeti i stvarna suma tih pristojbi, uključujući osnovu za izračun takvih pristojbi, prethodno se utvrđuju i objavljuju, kad je to moguće i prikladno, elektroničkim putem.
               2.   U slučaju pristojbi za ponovnu uporabu dokumenata, osim onih iz stavka 1., tijelo predmetnog javnog sektora navodi koji su čimbenici uzeti u obzir u izračunu tih pristojbi. Predmetno tijelo javnog sektora na zahtjev također navodi način na koji su te pristojbe bile izračunane u vezi s određenim zahtjevom za ponovnu uporabu.
               3.   Zahtjevi iz članka 6. stavka 2. točke (b) prethodno se utvrđuju. Kad je to moguće i prikladno, objavljuju se elektroničkim putem.
               4.   Tijela javnog sektora osiguravaju da se podnositelji zahtjeva za ponovnu uporabu dokumenata informiraju o pravnim sredstvima u vezi s odlukama ili praksama koje na njih utječu.”

               8.

               U članku 8. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „1.   Tijela javnog sektora mogu bezuvjetno dozvoliti ponovnu uporabu dokumenata ili prema potrebi mogu dozvolom odrediti uvjete. Ti uvjeti ne smiju nepotrebno ograničavati mogućnosti ponovne uporabe i ne smiju se upotrijebiti za ograničenje tržišnog natjecanja.”

               9.

               Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 9.
               Praktična rješenja
               Države članice osiguravaju postojanje praktičnih rješenja kojima se olakšava traženje dokumenata dostupnih za ponovnu uporabu kao što su popisi izvora glavnih dokumenata s odgovarajućim metapodacima, dostupni online gdje je to moguće i prikladno, te u strojno čitljivom obliku, te portali koji su povezani s popisima izvora. Ako je moguće, države članice olakšavaju međujezično traženje dokumenata.”

               10.

               Članak 11. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Ovaj stavak ne primjenjuje se na digitalizaciju kulturnih izvora.”;

                           (b)

                           umeće se sljedeći stavak:
                           „2.a   Neovisno o stavku 1., tamo gdje se isključivo pravo odnosi na digitalizaciju kulturnih izvora, razdoblje isključivosti općenito nije dulje od deset godina. U slučaju kada je to razdoblje dulje od deset godina, njegovo trajanje podložno je preispitivanju u jedanaestoj godini i, ako je primjenljivo, svakih sedam godina nakon toga.
                           Dogovori kojima se daju isključiva prava iz prvog podstavka su transparentni i javni.
                           U slučaju isključivog prava iz prvog podstavka, dotičnom tijelu javnog sektora osigurava se besplatan primjerak digitaliziranih kulturnih resursa kao dio tih dogovora. Taj primjerak dostupan je za ponovnu uporabu nakon isteka razdoblja isključivosti.”;

                           (c)

                           stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
                           „3.   Isključivi dogovori postojeći 1. srpnja 2005. koji ne ispunjavaju uvjete za izuzeće prema stavku 2. prestaju istekom ugovora ili svakako najkasnije 31. prosinca 2008.”;

                           (d)

                           dodaje se sljedeći stavak:
                           „4.   Ne dovodeći u pitanje stavak 3., isključivi dogovori postojeći 17. srpnja 2013. koji ne ispunjavaju uvjete prema stavcima 2. i 2.a prestaju istekom ugovora ili svakako najkasnije 18. srpnja 2043.”

               11.

               Članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 13.
               Preispitivanje
               1.   Komisija prije 18. srpnja 2018. preispituje primjenu ove Direktive te Europskom parlamentu i Vijeću priopćuje rezultate tog preispitivanja zajedno s eventualnim prijedlozima izmjena ove Direktive.
               2.   Države članice svake tri godine Komisiji podnose izvješće o dostupnosti informacija javnog sektora za ponovnu uporabu i uvjetima pod kojima su dostupne te praksama o pravnom lijeku. Na temelju tog izvješća koje je javno, države članice preispituju provedbu članka 6., posebno u pogledu naplate koja je veća od graničnih troškova.
               3.   Preispitivanje iz stavka 1. se posebno odnosi na područje primjene i učinak ove Direktive, uključujući opseg povećanja ponovne uporabe dokumenata javnog sektora, učinke načela primijenjenih na naplatu i ponovnu uporabu službenih tekstova zakonodavne i administrativne prirode, interakciju između pravila o zaštiti podataka i mogućnosti ponovne uporabe, kao i daljnje mogućnosti poboljšanja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta i razvoja europske industrije sadržaja.”

         Članak 2.
   1.   Države članice do 18. srpnja 2015. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te mjere od 18. srpnja 2015.
   2.   Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 26. lipnja 2013.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. SHATTER

      (1)  SL C 191, 29.6.2012., str. 129.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 13. lipnja 2013. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 20. lipnja 2013.

      (3)  SL L 345, 31.12.2003., str. 90.

      (4)  SL L 281, 23.11.1995., str. 31.

      (5)  SL C 81, E, 15.3.2011., str. 16.

      (6)  SL L 283, 29.10.2011., str. 39.

      (7)  SL C 169, 15.6.2012., str. 5.

      (8)  SL L 108, 25.4.2007., str. 1.


title: Direktiva 2008/33/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o izmjeni Direktive 2000/53/EZ o otpadnim vozilima u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji

text:
               15/Sv. 32

               HR

               Službeni list Europske unije

               115

         32008L0033

               L 081/62

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2008/33/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 11. ožujka 2008.
   o izmjeni Direktive 2000/53/EZ o otpadnim vozilima u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske Zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) predviđeno je donošenje određenih mjera u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (4).

               (2)

               Odluka 1999/468/EZ izmijenjena je Odlukom 2006/512/EZ kojom je uveden regulatorni postupak s kontrolom za donošenje mjera općeg područja primjene i koji je namijenjen izmjeni elemenata koji nisu ključni temeljnog akta donesenog u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora, između ostalog, brisanjem nekih od tih elemenata ili dopunjavanjem akta novim elementima koji nisu ključni.

               (3)

               U skladu s izjavom Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (5) u pogledu Odluke 2006/512/EZ, kako bi se regulatorni postupak s kontrolom mogao primjenjivati na akte donesene u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora koji su već na snazi, te se akte mora prilagoditi u skladu s primjenjivim postupcima.

               (4)

               Komisiju treba ovlastiti za izmjenu priloga i utvrđivanje određenih tehničkih zahtjeva i kontrolnih propisa. Budući da su te mjere od općeg područja primjene i namijenjene izmjeni elemenata Direktive 2000/53/EZ koji nisu ključni, između ostalog, nadopunjavanjem iste novim elementima koji nisu ključni, one se moraju donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim u članku 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (5)

               Budući da je Komisija utvrdila provedbena pravila iz članka 5. stavka 5., članka 7. stavka 2. i članka 8. stavka 2. Direktive 2000/53/EZ Odlukama 2002/151/EZ (6), 2005/293/EZ (7) i 2003/138/EZ (8), primjereno je izbrisati upute na rokove 21. listopada 2001., 21. listopada 2002., odnosno 21. listopada 2001.

               (6)

               Stoga na odgovarajući način treba izmijeniti Direktivu 2000/53/EZ.

               (7)

               Budući da su izmjene Direktive 2000/53/EZ ovom Direktivom tehničke naravi i odnose se samo na postupak odbora, njih države članice ne moraju prenijeti u svoje zakonodavstvo. Stoga u tu svrhu nije potrebno donositi odredbe,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene
   Direktiva 2000/53/EZ ovim se mijenja kako slijedi:

               1.

               Članak 4. stavak 2. točka (b) mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           uvodna formulacija zamjenjuje se sljedećem:
                           „Prilog II. mijenja se redovito prema tehničkom i znanstvenom napretku, kako bi:”;

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Mjere iz točaka i. do iv. namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 11. stavka 3.”;

               2.

               Članak 5. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
               „5.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da nadležna tijela uzajamno priznaju i prihvate potvrde o uništenju koje su izdane u drugim državama članicama u skladu sa stavkom 3.
               S tim ciljem utvrđuju se minimalni zahtjevi za potvrde o uništenju. Ta mjera, namijenjena izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, njezinim dopunjavanjem, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 11. stavka 3.”;

               3.

               U članak 6. dodaje se sljedeći stavak:
               „6.   Prilog I. mijenja se u skladu s tehničkim i znanstvenim napretkom. Ta mjera, namijenjena izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, njezinim dopunjavanjem, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 11. stavka 3.”;

               4.

               Treći podstavak stavka 2. članka 7. zamjenjuje se sljedećim:
               „Utvrđuju se detaljna pravila koja su potrebna radi nadzora poštovanja ciljeva postavljenih u prvom podstavku od strane država članica. Prilikom predlaganja takvih pravila Komisija uzima u obzir sve relevantne čimbenike, između ostalog, raspoloživost podataka i pitanje izvoza i uvoza otpadnih vozila. Ta detaljna pravila, namijenjena izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, njezinim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 11. stavka 3.”;

               5.

               Članak 8. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Utvrđuju se standardi iz stavka 1. Pri predlaganju takvih standarda Komisija u obzir uzima rad odgovarajućih međunarodnih foruma u tom području i prema potrebi tom radu daje svoj doprinos. Ta detaljna pravila, namijenjena izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, njezinim dopunjavanjem, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 11. stavka 3.”;

               6.

               U članak 9. stavak 1. dodaje se sljedeći podstavak:
               „Obrasci koji se odnose na sustav baza podataka donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 11. stavka 2.”;

               7.

               Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 11.
               Postupak Odbora
               1.   Komisiji pomaže Odbor uspostavljen člankom 18. Direktive 75/442/EZ.
               2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, pri čemu se u obzir uzimaju odredbe njezinog članka 8.
               Razdoblje iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ utvrđuje se na tri mjeseca.
               3.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5.a stavci od 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.”

         Članak 2.
   Stupanje na snagu
   1. Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 45.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 11. srpnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 3. ožujka 2008.

      (3)  SL L 269, 21.10.2000., str. 34. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Vijeća 2005/673/EZ (SL L 254, 30.9.2005., str. 69.)

      (4)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.)

      (5)  SL L 255, 21.10.2006., str. 1.

      (6)  Odluka Komisije 2002/151/EZ od 19. veljače 2002. o minimalnim zahtjevima za potvrdu o obrađivanju otpadnog vozila koja se izdaje u skladu s člankom 5. stavkom 3. Direktive 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 50, 21.2.2002., str. 94.)

      (7)  Odluka Komisije 2005/293/EZ od 1. travnja 2005. o utvrđivanju detaljnih pravila za praćenje ciljeva u pogledu ponovne uporabe/oporabe i ponovne uporabe/recikliranja koji su utvrđeni u Direktivi 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 94, 13.4.2005., str. 30.)

      (8)  Odluka Komisije 2003/138/EZ od 27. veljače 2003. o utvrđivanju normi za obilježavanje dijelova i materijala vozila sukladno Direktivi 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 53, 28.2.2003., str. 58.)