title: 78/632/EEZ: Direktiva Komisije od 19. svibnja 1978. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 74/60/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na unutarnju opremljenosti motornih vozila (unutarnji dijelovi prostora za putnike osim unutarnjih retrovizora, razmještaja upravljačkih naprava, krova ili pomičnog krova, naslona i stražnjeg dijela sjedala)

text:
               13/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               70

         31978L0632

               L 206/26

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.05.1978.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 19. svibnja 1978.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 74/60/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na unutarnju opremljenosti motornih vozila (unutarnji dijelovi prostora za putnike osim unutarnjih retrovizora, razmještaja upravljačkih naprava, krova ili pomičnog krova, naslona i stražnjeg dijela sjedala)
   (78/632/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je izmijenjena Aktom o pristupanju, a posebno njezine članke 11., 12. i 13.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 74/60/EEZ od 17. prosinca 1973. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na unutarnju opremljenosti motornih vozila (unutarnji dijelovi prostora za putnike osim unutarnjih retrovizora, razmještaja upravljačkih naprava, krova ili pomičnog krova, naslona i stražnjeg dijela sjedala) (2),
   budući da je u svjetlu stečenog iskustva i sadašnjeg stanja stvari moguće bolje uskladiti zahtjeve sa stvarnim uvjetima ispitivanja;
   budući da su odredbe ove Direktive u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku direktiva radi uklanjanja tehničkih prepreka trgovini u sektoru motornih vozila,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi Direktivi 74/60/EEZ izmijenjeni su kako je prikazano u Prilogu ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Od 1. siječnja 1979. države članice ne smiju iz razloga koji se odnosi na unutarnju opremljenost motornih vozila (unutarnje dijelove prostora za putnike osim unutarnjih retrovizora, razmještaj upravljačkih naprava, krov ili pomični krov, naslon i stražnji dio sjedala):

               —

               odbiti, s obzirom na tip motornog vozila, dodijeliti EEZ homologaciju tipa, izdavanje dokumenta navedenog u zadnjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ ili dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa, ili

               —

               zabraniti stavljanje u uporabu, ako unutarnja opremljenost (unutarnji dijelovi prostora za putnike, osim unutarnjih retrovizora, razmještaj upravljačkih naprava, krov ili pomični krov, naslon i stražnji dio sjedala) takvog tipa vozila ili takvih vozila zadovoljavaju odredbe Direktive 74/60/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.

         2.   Od 1. siječnja 1979. države članice:

               —

               ne smiju više izdavati dokument koji se navodi u zadnjoj alineji članka 10, stavka 1. Direktive 70/156/EEZ za tip vozila čija unutarnja opremljenost (unutarnji dijelovi prostora za putnike, osim unutarnjih retrovizora, razmještaj upravljačkih naprava, krov ili pomični krov, naslon i stražnji dio sjedala) ne zadovoljavaju odredbe Direktive 74/60/EEZ, kao što je izmijenjena ovom Direktivom,

               —

               mogu odbiti dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa za tip vozila čija unutarnja opremljenost (unutarnji dijelovi prostora za putnike, osim unutarnjih retrovizora, razmještaj upravljačkih naprava, krov ili pomični krov, naslon i stražnji dio sjedala) ne zadovoljava odredbe Direktive 74/60/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.

         3.   Od 1. listopada 1982. države članice mogu zabraniti uporabu vozila čija unutarnja opremljenost (unutarnji dijelovi prostora za putnike, osim unutarnjih retrovizora, razmještaj upravljačkih naprava, krov ili pomični krov, naslon i stražnji dio sjedala) ne zadovoljava odredbe Direktive 74/60/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   Članak 3.
   Države članice donose propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 1979., o čemu odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. svibnja 1978.

            Za Komisiju

         Étienne DAVIGNON

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 38, 11.2.1974., str. 2.
   PRILOG
   IZMJENA PRILOGA DIREKTIVI VIJEĆA 74/60/EEZ OD 17. PROSINCA 1973.

      PRILOG I.
      DEFINICIJE, ZAHTJEVI ZA EEZ HOMOLOGACIJU I SPECIFIKACIJE
      Točka 2.6. glasi:
      „linija pojasa” znači crtu koju čini donji rub prozirne površine bočnih prozora vozila;
      Točka 2.7. glasi:
      „kabriolet” je vozilo kod kojega u određenim izvedbama iznad linije pojasa ne postoji kruti nepomični dio vozila osim prednjih nosača krova i/ili zaštitnih okvira i/ili sidrišnih točaka sigurnosnog pojasa;
      Točka 2.8. glasi:
      „vozilo s pomičnim krovom” je vozilo kod kojeg se samo krov ili jedan njegov dio može sklopiti unatrag, otvoriti ili kliziti, a da pri tim promjenama postojeći nepomični dijelovi nadogradnje ostaju iznad linije pojasa;
      Točka 2.9. glasi:
      „sklopivo sjedalo” je pomoćno sjedalo namijenjeno povremenoj uporabi, koje je uobičajeno sklopljeno kad se ne koristi.
      Točka 5.3. glasi:
      Ostali unutarnji dijelovi u prostoru za putnike koji se nalaze ispred poprečne ravnine koja prolazi kroz referentnu crtu torza lutke postavljene na krajnjim stražnjim sjedalima.
      Točka 5.3.1. glasi:
      Područje primjene
      Zahtjevi iz točke 5.3.2. odnose se na upravljačke ručice, poluge i gumbe te na sve druge izbočine i na koje se ne odnose točke 5.1. i 5.2. (također vidjeti točku 5.3.2.2.).
      Točka 5.3.2. glasi:
      Zahtjevi
      Ako su dijelovi navedeni u točki 5.3.1. smješteni tako da ih putnici u vozilu mogu dodirivati, oni moraju zadovoljavati zahtjeve iz točaka od 5.3.2.1. do 5.3.4. Ako se mogu dodirnuti kuglom promjera 165 mm i ako su smješteni iznad najniže točke H (vidjeti Prilog IV.) prednjih sjedala i ispred poprečne ravnine referentne crte torza lutke smještene na najdaljem stražnjem sjedalu te izvan područja određenih u točkama 2.3.1. i 2.3.2., smatrat će se da su ti zahtjevi ispunjeni:
      Točka 5.3.3. glasi:
      Zahtjevi iz točke 5.3.2.3. ne odnose se na ručicu ručne kočnice koja je učvršćena na podu vozila; takva ručica, ako se koji njezin dio u otpuštenome položaju nalazi iznad vodoravne ravnine koja prolazi kroz najnižu točku H prednjih sjedala (vidjeti Prilog IV.), mora imati poprečni presjek površine barem 6,5 cm2 mjereno u vodoravnoj ravnini koja je od najistaknutijega dijela udaljena najviše 6,5 mm (mjereno u okomitom smjeru). Polumjer zakrivljenosti ne smije biti manji od 3,2 mm.
      Iza točke 5.3.4. dodati:
      5.3.4.1.   Dijelovi koji su smješteni na krovu vozila, ali nisu dijelom krovne konstrukcije, kao što su rukohvati, unutarnja svjetla, štitnici od sunca itd., ne smiju imati polumjer zakrivljenosti manji od 3,2 mm i k tomu širina izbočenih dijelova ne smije biti manja od duljine njihovih dijelova koji su izbočeni prema dolje. Druga je mogućnost da ti dijelovi zadovolje zahtjeve kod ispitivanja na raspršivanje energije sukladno zahtjevima iz Priloga III.
      Točka 5.4.2.1. glasi:
      Dio unutarnje strane krova koji se nalazi iznad ili ispred putnika ne smije imati opasnih hrapavih ili oštrih rubova usmjerenih prema natrag ili prema dolje. Širina izbočenih dijelova ne smije biti manja od visina izbočine usmjerene prema dolje, a rubovi moraju imati polumjer zakrivljenosti ne manji od 5 mm. Posebno okviri i rebra krutoga krova, s iznimkom utora staklenih ploha i okvira vrata, ne smiju biti izbočeni prema dolje više od 19 mm.
      Točka 5.4.2.2. glasi:
      Okviri i rebra krova moraju uspješno proći ispitivanje na raspršivanje energije sukladno zahtjevima Priloga III. ako ne zadovoljavaju zahtjeve iz točke 5.4.2.1.
      Točki 5.4.2. dodati:
      5.4.2.3.   Kovinske žice koje služe za zatezanje obloge krova i okvira štitnika od sunca moraju imati promjer najviše 5 mm ili moraju biti sposobne apsorbirati energiju kako je propisano u Prilogu III. Savitljivi priključni dijelovi okvira štitnika od sunca moraju zadovoljavati zahtjeve iz točke 5.3.4.1.
      Točka 5.5. glasi:
      Vozila s pomičnim krovom.
      Točka 5.5.1.1. glasi:
      Sljedeći zahtjevi i zahtjevi iz točke 5.4. primjenjuju se na vozilo s pomičnim krovom kad je krov zatvoren.
      Točka 5.5.1.2.2. glasi:
      Njihove površine moraju završavati rubovima zaobljenim polumjerom zakrivljenosti koji ne smije biti manji od 5 mm.
      Točka 5.6. glasi:

         „Kabrioleti”

      Točka 5.6.1. glasi:
      U slučaju kabrioleta, samo područje ispod gornjih dijelova sigurnosnih okvira i vrha okvira vjetrobranskog stakla, i to onda kad su oni u položaju uobičajene uporabe, mora zadovoljavati zahtjeve iz točke 5.4. Sustav sklopivih motka ili veza za potporu mekoga krova na dijelu koji se nalazi iznad i ispred putnika ne smije imati opasnih hrapavih ili oštrih rubova usmjerenih prema natrag ili prema dolje.
      Brisati točku 5.6.2.:
      Točka 5.7. glasi:
      Stražnji dijelovi sjedala koji su pričvršćeni za vozilo.
      Točka 5.7.1.2.3. glasi:
      Kad se područje udara glave nalazi izvan granica propisanih u točkama 5.7.1.2.1 i 5.7.1.2.2, struktura okvira sjedala mora biti obložena kako bi se izbjegao izravni dodir glave sa strukturom okvira; također, u tim područjima struktura okvira sjedala mora imati polumjer zakrivljenosti barem 5 mm. Druga je mogućnost da ti dijelovi zadovolje zahtjeve o raspršivanju energije određene u Prilogu III.
      Točka 5.7.2 glasi:
      Ti se zahtjevi ne odnose na krajnja stražnja sjedala, na sjedala okrenuta prema vani ili prema stražnjemu dijelu vozila, na sjedala okrenuta leđima jedno prema drugomu ili na sklopiva sjedala. Ako su u područjima udara tih sjedala nasloni za glavu i njihovi oslonci koji sadrže dijelove pokrivene materijalom čija je tvrdoća manja od 50 prema Shoreu A, gore navedene zahtjeve, osim zahtjeva koji se odnose na raspršivanje energije koji su propisani u Prilogu III., treba primijeniti samo na krute dijelove.
      Točka 5.8. postaje točka 5.8.1.
      Nova točka 5.8. glasi:
      Ostala nenavedena oprema.

      PRILOG II.
      ODREĐIVANJE PODRUČJA UDARA GLAVE
      Točka 2.2. glasi:
      Sve točke dodira koje se nalaze ispred točke H određuju se za svaku dimenziju od okretne točke do vrha glave koja se može izmjeriti ispitnom napravom unutar unutarnjih dimenzija vozila.
      U slučaju kad model glave, s krakom namještenim na najmanju duljinu, doseže preko prednjega sjedala od stražnje točke H, ne smije biti uspostavljen dodir u ovoj posebnoj radnji.
      Točka 2.3. glasi:
      S vertikalnom ispitnom napravom određuju se moguće točke dodira, njezinim zakretanjem prema naprijed i dolje preko svih lukova vertikalnih ravnina za 90° na obje strane uzdužne vertikalne ravnine vozila koja prolazi kroz točku H.

      PRILOG III.
      POSTUPAK ZA ISPITIVANJA MATERIJALA ZA RASPRŠIVANJE ENERGIJE
      Brisati tekst točke 1.3.3. Staviti broj točke u zagrade.
      Točka 1.4.1. glasi:
      U svakoj točki udara na ispitivanu površinu, smjer udara mora biti tangencijalan na putanju modela glave mjerne naprave opisane u Prilogu II.
      Za ispitivanje dijelova o kojima je riječ u točkama 5.3.4.1. i 5.4.2.2. Priloga I., produljuje se krak mjerne naprave dok ne dotakne odgovarajući dio, do granice od 1 000 mm između okretne točke i vrha glave naprave. Međutim, na okvire i rebra o kojima je riječ u točki 5.4.2.2. koji ne mogu biti dotaknuti primjenjuju se zahtjevi iz točke 5.4.2.1. Priloga I., osim onoga koji se odnosi na visinu izbočine.

      PRILOG IV.
      Tekst ovog Priloga zamjenjuje se sljedećim:

         POSTUPAK ODREĐIVANJA TOČKE H I STVARNOGA KUTA NASLONA SJEDALA, PROVJERE RELATIVNIH POLOŽAJA TOČAKA R I H I VEZE IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOG KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOG KUTA NASLONA SJEDALA

      1.   DEFINICIJE
      1.1.   Točka H

      „Točka H” koja prikazuje položaj sjedeće osobe u prostoru za putnike, je presjecište u uzdužnoj vertikalnoj ravnini teorijske osi okretanja bedara u odnosu na torzo ljudskoga tijela koje je predstavljeno lutkom opisanom u točki 3.
      1.2.   Točka R ili referencijska točka sjedala

      „Točka R” ili „referencijska točka sjedala” je referencijska točka koju je odredio proizvođač i koja:

                  1.2.1.

                  ima koordinate određene u odnosu na konstrukciju vozila

                  1.2.2.

                  odgovara teorijskom položaju okretanja torza u odnosu na bedra (točka H) za najniži i prema straga krajnji uobičajeni položaj u vožnji ili uporabni položaj koji je odredio proizvođač za svaki položaj za sjedenje koji je on odredio.

            1.3.   Kut naslona sjedala

      „Kut naslona sjedala” označava nagib naslona u odnosu na vertikalu.
      1.4.   Stvarni kut naslona sjedala

      „Stvarni kut naslona sjedala” označava kut koji čini vertikala kroz točku H u odnosu na referencijsku središnju crtu ljudskoga tijela koje je predstavljeno lutkom opisanom u točki 3.
      1.5.   Konstrukcijski kut naslona sjedala

      „Konstrukcijski kut naslona sjedala” označava kut koji je propisao proizvođač vozila i koji:

                  1.5.1.

                  određuje kut naslona sjedala za najniži i prema straga krajnji uobičajeni položaj u vožnji ili uporabni položaj koji je odredio proizvođač za svaki položaj za sjedenje koji je on odredio;

                  1.5.2.

                  u točki R čine vertikala i referencijska središnja crta torza; i

                  1.5.3.

                  teoretski odgovara stvarnom kutu naslona sjedala.

            2.   ODREĐIVANJA TOČAKA H I STVARNIH KUTOVA NASLONA SJEDALA
      Točka H i stvarni kut naslona sjedala određuju se za svaki položaj za sjedenje koji je odredio proizvođač vozila. Ako se položaji za sjedenje u istom redu mogu smatrati kao da su slični (sjedeća klupa, istovrsna sjedala itd.), samo jedna točka H i jedan stvarni kut naslona određuju se za svaki red sjedala, s lutkom opisanom u točki 3. postavljenoj na mjesto koje se smatra reprezentativnim za taj red. To mjesto treba biti:

                  2.1.1.

                  u slučaju prednjega reda, vozačko sjedalo;

                  2.1.2.

                  u slučaju stražnjega reda ili stražnjih redova, vanjsko sjedalo;

            2.2.   Kad treba odrediti točku H i stvarni kut naslona sjedala, sjedalo o kojem je riječ postavlja se u najniži i prema straga krajnji uobičajeni položaj ili uporabni položaj koji je za to odredio proizvođač vozila. Ako je nagib namjestiv, naslon sjedala mora biti učvršćen prema podacima proizvođača ili, kad ne postoji takav podatak, u položaju koji odgovara stvarnom kutu naslona sjedala koji je što je moguće bliži kutu 25°.
      3.   OPIS LUTKE
      3.1.   Upotrebljava se trodimenzionalna lutka mase i oblika koji odgovaraju odraslom muškarcu srednje visine. Takva je lutka prikazana na slikama 1. i 2. Dodatka ovom Prilogu.
      Lutka se sastoji od:

                  3.2.1.

                  dva dijela, jedan koji predstavlja leđa i drugi sjednu plohu tijela, okretna oko osi koja predstavlja os okretanja torza u odnosu na bedro. Sjecište te osi i vertikalne središnje uzdužne ravnine sjedećeg položaja određuje točku H;

                  3.2.2.

                  dva dijela koji predstavljaju noge i koji su okretno spojeni na dijelove koji predstavljaju sjedalo;

                  3.2.3.

                  dva dijela koji predstavljaju stopala i koji su okretnim zglobovima koji predstavljaju gležnjeve spojeni s nogama.

                  3.2.4.

                  Dodatno, na dio koji predstavlja sjednu plohu tijela postavlja se libela kojom se omogućava provjera poprečne usmjerenosti sjedne plohe.

            3.3.   Utezi dijelova tijela postavljaju se u odgovarajućim točkama koje odgovaraju relevantnim težištima, tako da uključuju ukupnu masu lutke od 75 kg ± 1 %. Pojedinosti o masama različitih utega dane su u tablici na slici 2. Dodatka ovom Prilogu.
      3.4.   Referentnu crtu torza lutke predstavlja pravac koji prolazi kroz spoj bedra i torza i teorijski spoj vrata i prsnog koša (vidjeti sliku 1. Dodatka ovom Prilogu).
      4.   NAMJEŠTANJE LUTKE
      Trodimenzionalna lutka namješta se na sljedeći način:
      4.1.   vozilo treba postaviti na vodoravnu ravninu i prilagoditi sjedala kako je propisano u točki 2.2.;
      4.2.   sjedalo koje se ispituje treba prekriti komadom tkanine kako bi se omogućilo ispravno namještanje lutke;
      4.3.   lutku treba postaviti na odgovarajuće sjedalo, tako da joj je os okretanja okomita na središnju uzdužnu ravninu vozila;
      stopala lutke trebaju se namjestiti na sljedeći način:

                  4.4.1.

                  na prednjim sjedalima, na način da je libela za provjeru poprečnog usmjerenja sjedne plohe lutke dovedena u horizontalu;

                  4.4.2.

                  na stražnjim sjedalima, što je više moguće na način da dodiruje prednja sjedala. Ako se nakon toga stopala oslanjaju na pod koji ima različite razine, stopalo koje prvo dotakne prednje sjedalo služi za referentnu točku, a drugo stopalo treba prilagoditi tako da libela koja omogućava provjeru poprečnog usmjerenja sjedne plohe lutke bude dovedena u horizontalu;

                  4.4.3.

                  ako je točka H određena u središtu sjedala, stopala se stavljaju svako na jednu stranu tunela;

            4.5.   utege treba staviti na noge, libelu za provjeru poprečnog usmjerenja sjedne plohe lutke dovesti u horizontalu i utege bedara postaviti na dio koji predstavlja sjednu plohu lutke;
      4.6.   lutku treba odmaknuti od naslona sjedala pomoću šipke koja spaja koljena te leđa lutke nagnuti prema naprijed. Lutku treba ponovno postaviti na sjedalo vozila klizanjem prema straga na njezinome sjedalu do pojave otpora, zatim leđa lutke ponovo osloniti na naslon sjedala;
      4.7.   horizontalnom silom od 10 ± 1 daN djelovati na lutku dva puta. Smjer i točka hvatišta sile prikazani su crnom strelicom na slici 2. u Dodatku;
      4.8.   utege sjedne plohe treba postaviti na lijevu i desnu stranu te nakon toga u položaj postaviti utege torza. Poprečnu libelu lutke treba držati u vodoravnom položaju;
      4.9.   držeći poprečnu libelu lutke u vodoravnom položaju, leđa lutke treba naginjati prema naprijed dok utezi torza ne budu u točki H, kako bi se uklonilo trenje s naslonom sjedala;
      4.10.   leđa lutke treba blago pomicati prema straga kako bi se dovršila radnja namještanja. Poprečna libela lutke treba biti u vodoravnom položaju. Ako nije, gore opisani postupak treba ponoviti.
      5.   REZULTATI

                  5.1.

                  Nakon što je lutka namještena kako je opisano u točki 4., točku H sjedala i stvarni kut naslona sjedala vozila sačinjavaju točka H i kut nagiba referentne crte torza lutke.

                  5.2.

                  Koordinate točke H u odnosu na tri uzajamno okomite ravnine i stvarni kut naslona sjedala treba izmjeriti radi usporedbe s podacima koje je dostavio proizvođač vozila.

            6.   PROVJERA RELATIVNIH POLOŽAJA TOČAKA R I H I VEZE IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOG KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOG KUTA NASLONA SJEDALA
      6.1.   Rezultati mjerenja provedenih u skladu s točkom 5.2. za točku H i stvarni kut naslona sjedala uspoređuju se s koordinatama točke R i konstrukcijskog kuta naslona sjedala koje je dao proizvođač vozila.
      Relativni položaji točke H i točke R i odnos između konstrukcijskoga kuta naslona i stvarnog kuta naslona sjedala smatraju se zadovoljavajućima za odgovarajući sjedeći položaj ako točka H, određena njezinim koordinatama, leži u uzdužnom četverokutu čija je vodoravna i okomita stranica duljine 30 mm odnosno 20 mm i čije se dijagonale presijecaju u točki R i ako stvarni kut naslona sjedala ne odstupa više od 3° od konstrukcijskoga kuta naslona sjedala.

                  6.2.1.

                  Ako su ispunjeni ti uvjeti, točka R i konstrukcijski kut naslona sjedala uporabljaju se za ispitivanje i, ako je potrebno, lutku treba prilagoditi tako da se točka H podudara s točkom R i da se stvarni kut naslona sjedala podudara s konstrukcijskim kutom naslona sjedala.

            6.3.   Ako točka H ili stvarni kut naslona sjedala ne zadovoljavaju zahtjeve iz točke 6.2., točku H ili stvarni kut naslona sjedala treba dodatno odrediti dva puta (ukupno tri puta). Ako rezultati dviju od te tri radnje zadovoljavaju zahtjeve, rezultat ispitivanja smatra se zadovoljavajućim.
      6.4.   Ako rezultati barem dva od tri ispitivanja ne zadovoljavaju zahtjeve iz točke 6.2., rezultat ispitivanja se smatra nezadovoljavajućim.
      6.5.   Ako nastane stanje opisano u točki 6.4., ili nije moguća provjera jer je proizvođač vozila propustio dostaviti podatke za položaj točke R ili za konstrukcijski kut naslona sjedala, srednja vrijednost rezultata ta tri ispitivanja mogu se uporabiti i smatrati primjenjivima u svim slučajevima gdje se točka R ili konstrukcijski kut naslona sjedala navode u ovoj Direktivi.
      6.6.   Za provjeru relativnih položaja točke R i točke H i odnosa između konstrukcijskoga kuta naslona u serijski proizvedenim vozilima, četverokut koji se navodi u točki 6.2. zamjenjuje se kvadratom stranice 50 mm, a stvarni kut naslona sjedala ne razlikuje se više od 5° od konstrukcijskog kuta naslona sjedala.

         Dodatak
         SASTAVNI DIJELOVI TRODIMENZIONALNE LUTKE

         DIMENZIJE I MASA LUTKE

      PRILOG V.
      METODE MJERENJA IZBOČINA
      Točka 1. glasi:
      Za određivanje veličine koliko je neki dio izbočen u odnosu na plohu na koju je ugrađen treba pomicati kuglu promjera 165 mm uzduž tako da dodiruje dio koji se mjeri, počevši od prvoga položaja dodira s dijelom koji se mjeri. Veličina izbočine je najveća od svih mogućih promjena „y”, kad se te promjene mjere od središta kugle okomito na plohu.
      Ako su plohe i sastavni dijelovi itd. prevučeni materijalima mekšima od materijala tvrdoće 50 prema Shoreu A, gore opisani postupak mjerenja izbočina treba primijeniti nakon uklanjanja tih materijala.

      DODATAK PRILOZIMA I., II., III., IV. i VI.
      NAPOMENE

         UZ PRILOG I.

         DEFINICIJE, ZAHTJEVI ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA I SPECIFIKACIJE

      Uz točku 2.2.:
      Referentno područje je određeno bez retrovizora. Ispitivanje raspršivanja energije provodi se bez retrovizora. Njihalo ne smije dotaknuti nosač retrovizora.
      Uz točke 2.3. i 2.3.1.:
      Izuzeće za područje ispod kola upravljača kako je određeno u tim točkama također se uzima u obzir za područje udara glave prednjeg ili prednjih putnika.
      U slučaju kola upravljača s namjestivim položajem, krajnje izuzeto područje smanjuje se na područje koje uključuje sva izuzeta područja za svaki od položaja za vožnju koje kolo upravljača može zauzeti.
      U slučaju gdje je moguće birati između raznih kola upravljača, izuzeto područje određuje se prema najnepovoljnijem kolu upravljača s najmanjim promjerom.
      Uz točku 2.4.:
      Razina ploče s instrumentima proteže se preko čitave širine prostora za putnike i određena je krajnjim stražnjim točkama dodira vertikalne crte s plohom ploče s instrumentima kad se crta pomiče po širini vozila. Kod istodobnoga dodira u dvije ili više točaka treba uporabiti donju dodirnu točka za određivanje razine ploče s instrumentima. U slučaju konzola, ako nije moguće odrediti razinu ploče s instrumentima pomoću točaka dodira okomitom crtom, razina ploče s instrumentima bit će tamo gdje vodoravna crta 25,4 mm iznad točke H prednjih sjedala sječe konzolu.
      Uz točku 2.5.:
      Na bočnim stranama vozila krov počinje na gornjem rubu otvora vrata. U uobičajenu položaju bočni krajevi krova određeni su rubovima koje pravi unutarnji rub (pogled s boka) preostale karoserije kad su vrata otvorena. U slučaju prozora bočna je granica krova prozirna neprekinuta crta (obris prodora bočnih staklenih ploha). Na razini stupova bočna granica krova prolazi kroz crtu koja spaja prozirne crte. Definicija iz točke 2.5. vrijedi također za cijeli otvor u slučaju zatvorenog krova vozila prema definiciji u točkama 2.7. ili 2.8.
      Za potrebe mjerenja treba zanemariti obrube okrenute prema dolje. Ti obrubi smatraju se dijelom bočne stranice vozila.

      Uz točku 2.7.:
      Nepomični stražnji prozor smatra se krutim dijelom konstrukcije.
      Vozila s nepomičnim stražnjim prozorima od čvrstoga materijala treba smatrati vozilima s pomičnim krovom prema definiciji u točki 2.8.
      Uz točku 5.1.1.:
      Oštrim rubom smatra se rub čvrstoga materijala čiji je polumjer zakrivljenosti manji od 2,5 mm, osim u slučaju izbočina čija je visina manja od 3,2 mm mjereno od plohe. U tome slučaju ne primjenjuje se zahtjev za najmanji polumjer zakrivljenosti pod uvjetom da visina izbočine nije veća od polovice njezine širine i da su joj rubovi zatupljeni.
      Smatra se da su rešetke sukladne pravilnicima ako zadovoljavaju najmanje zahtjeve iz ove tablice:

                  (u mm)

                  Razmak između dijelova rešetke

                  Ravni dijelovi

                  Zaobljeni dijelovi (najmanji polumjer)

                  Najmanja debljina (e)

                  Najmanji polumjer

                  0 - 10

                  1,5

                  0,25

                  0,50

                  10 - 15

                  2,0

                  0,33

                  0,75

                  15 - 20

                  3,0

                  0,50

                  1,25

      Uz točku 5.1.2.:
      Za vrijeme ispitivanja treba odrediti mogu li se dijelovi koji se uporabljaju za ojačanje područja udara pomicati ili stršiti te tako povećati opasnost za putnike ili težinu ozljeda.
      Uz točku 5.1.3.:
      Ta dva pojma (razina i donji rub ploče s instrumentima) mogu biti različiti. Međutim, ta odredba uključena je u točki 5.1. (… iznad razine ploče s instrumentima …) te se ipak primjenjuje samo kad se objedinjavaju ta dva pojma. U slučaju kad ta dva pojma nisu objedinjena tj. kad se donji rub ploče s instrumentima nalazi ispod razine ploče s instrumentima, na njega treba primijeniti točku 5.3.2.1. upućivanjem na točku 5.8.
      Uz točku 5.1.4:
      Ako ručica ili prekidač ima širinu 50 mm ili veću i ako se nalazi u području čija širina nije veća od 50 mm, najveća visina izbočine određuje se mjernom napravom u obliku glave prema točki 2. Priloga V. i u skladu s točkom 1. Priloga V., tj. s pomoću kugle promjera 165 mm i određivanjem najveće promjene po visini u smjeru osi „y”.
      Površina poprečnog presjeka mora se izmjeriti u ravnini koja je usporedna s površinom na koju je dio ugrađen.
      Uz točku 5.1.5.:
      Točke 5.1.4. i 5.1.5. uzajamno se dopunjuju tako da se prva rečenica iz točke 5.1.5. (tj. sila od 37,8 daN za utiskivanje ili odvajanje) primijeni te zatim točka 5.1.4. u slučaju utiskivanja do visine izbočine između 3,2 mm i 9,5 mm ili u slučaju odvajanja, dvije posljednje rečenice iz točke 5.1.5. (površina poprečnoga presjeka mjeri se prije primjene sile). Međutim, ako radi praktičnih razloga treba primijeniti točku 5.1.4. (utiskivanje manje od 9,5 mm i više od 3,2 mm), može biti jednostavnije, prema izboru proizvođača, provjeriti zadovoljavanje zahtjeva iz točke 5.1.4. prije primjene sile 37,8 daN koja je navedena u točki 5.1.5.

      Uz točku 5.1.6.:
      Kad postoje mekani materijali, zahtjevi se primjenjuju samo na tvrdu podlogu tako da se visina izbočine mjeri samo od tvrde podloge.
      Tvrdoća prema Shoreu mjeri se na uzorcima koji se ispituju. Gdje zbog stanja materijala nije moguće izmjeriti tvrdoću materijala metodom prema Shoreu A, koristit će se usporedive metode mjerenja.
      Uz točku 5.2.1.:
      Nožne papučice, njihove poluge i njihovi neposredni mehanizam za zakretanje izuzeti su, ali ne i pripadajući kovinski nosač.
      Uz točku 5.2.2.:
      Kriterij za određivanje može li ručica ručne kočnice biti dotaknuta je uporaba:

                  —

                  modela glave navedenog u Prilogu II., ako je ručica postavljena iznad ili u razini ploče s instrumentima (ispitivanje treba provesti u skladu s točkom 5.1. i unutar područja udara),

                  —

                  modela koljena navedenog u Prilogu VI. ako je ručica ugrađena ispod ili u razini ploče s instrumentima (u tome slučaju ispitivanje ručice treba provesti sukladno točki 5.3.2.3.).

            Uz točku 5.2.3.:
      Tehničke specifikacije navedene u točki 5.2.3. primjenjuju se također na police i one dijelove konzola ispod razine ploče s instrumentima koji se nalaze između prednjih sjedala, pod uvjetom da su postavljeni ispred točke H. Ako postoji zatvorena udubina, ona se smatra prostorom za rukavice na koji se ne primjenjuju te specifikacije.
      Uz točku 5.2.3.1.:
      Navedene dimenzije odnose se na površinu prije nanošenja materijala tvrdoće manje od 50 prema Shoreu A (vidjeti točku 5.2.4.). Ispitivanja s obzirom na raspršivanje energije treba provoditi prema Prilogu III.
      Uz točku 5.2.3.2.:
      Ako se neka polica odvoji ili slomi, ne smije ostati opasnih dijelova; to se primjenjuje ne samo na rub police nego i na druge oštre rubove okrenute prema prostoru za putnike kao rezultat djelovanja sila.
      Najčvršći dio police treba smatrati dijelom koji je najbliži okovu. Također, „pod prihvatljivim izobličenjem” treba smatrati da, kao posljedica djelovanja sile, savijanje police, izmjereno u odnosu na početnu točku dodira s ispitnim cilindrom, mora biti nabor ili izobličenje vidljivo golim okom. Elastično je izobličenje dopušteno.
      Duljina ispitnog cilindra mora iznositi najmanje 50 mm.
      Uz točku 5.3.:
      Pod pojmom „ostali dijelovi” treba smatrati dijelove kao što su podizači prozora, gornja sidrišta sigurnosnih pojaseva i ostali dijelovi koji su smješteni u prostoru za stopala i u prostoru uz vrata, pod uvjetom da ti dijelovi nisu već spomenuti ili nisu obuhvaćeni ovim tekstom.
      Uz točku 5.3.2.:
      Zahtjevi iz točke 5.3. ne odnose se na prostor između prednje nepropusne pregrade i ploče s instrumentima koji se nalazi iznad donjega ruba ploče s instrumentima.
      Uz točku 5.3.2.1.:
      Polumjer 3,2 mm primjenjuje se na sve dijelove iz točke 5.3. koji se mogu dodirnuti, uzimajući u obzir sve položaje uporabe.
      Iznimka se primjenjuje na kutiju za rukavice koju treba uzeti u obzir samo kad je zatvorena; sigurnosni pojasevi se uzimaju u obzir samo u privezanome položaju, ali svaki dio koji ima određeni položaj za slaganje također mora zadovoljavati zahtjev za polumjer od 3,2 mm u položaju za slaganje.
      Uz točku 5.3.2.2.:
      Referentna površina određuje se pomoću naprave koja je opisana u točki 2. Priloga V. primjenom sile od 2 daN. Kad to nije moguće, treba primijeniti metodu opisanu u točki 1. Priloga V. sa silom od 2 daN.
      Ocjenu opasnih izbočina prepušta se ustanovi mjerodavnoj za ispitivanja.
      Sila od 37,8 daN primjenjuje se čak i kad je početna visina izbočine manja od 35 mm ili 25 mm, ako je primjenjivo. Visina izbočine mjeri se kad djeluje sila.
      Vodoravna uzdužna sila od 37,8 daN primjenjuje se s pomoću klipa s ravnim čelom promjera koji nije veći od 50 mm, ali u slučaju kad to nije moguće, može se uporabiti istovrijedna metoda, npr. uklanjanjem zapreka.
      Uz točku 5.3.2.3.:
      Dio koji je najviše izbočen kod ručice mjenjača dio je rukohvata ili tipkala koje prvo dodirne vertikalna poprečna ravnina kad se pomiče uzdužno u vodoravnome smjeru. Ako je koji od dijelova ručice mjenjača ili ručice ručne kočnice iznad razine točke H, treba smatrati da se cijela ručica nalazi iznad razine točke H.
      Uz točku 5.3.4.:
      Kad se vodoravna ravnina (vodoravne ravnine) koja prolazi (koje prolaze) kroz točku H najnižih prednjih i stražnjih sjedala ne podudaraju, treba odrediti vertikalnu ravninu okomitu na uzdužnu os vozila i koja prolazi kroz točku H prednjeg sjedala. Isključeno područje tad se razmatra odvojeno za prednji i stražnji prostor za putnike, s obzirom na njihovu odgovarajuću točku H i naprijed određenu vertikalnu ravninu.
      Uz točku 5.3.4.1.:
      Pomični štitnici od sunca moraju se uzeti u obzir u svim položajima uporabe. Okviri štitnika od sunca ne smatraju se čvrstim nosačima (vidjeti točku 5.3.5.).
      Uz točku 5.4:
      Kod mjerenja izbočina na krovu i određivanja dijelova koji mogu biti dodirnuti kuglom promjera 165 mm, presvlaku krova treba skinuti. Kod određivanja propisanih polumjera zakrivljenosti, dimenzije i svojstva materijala presvlake krova moraju se uzeti u obzir. Područje ispitivanja krova treba se protezati sprijeda i iznad poprečne ravnine koja je ograničena referentnom crtom torza lutke smještene na krajnjemu stražnjem sjedalu.
      Uz točku 5.4.2.1. (Za definiciju „oštrih rubova” vidjeti točku 5.1.1.):
      Izbočine koje strše prema dolje treba mjeriti u smjeru okomitu na krov, sukladno točki 1. Priloga V.
      Širina izbočine mora se mjeriti okomito na os izbočine. Posebno, okviri i rebra krutog krova ne smiju stršiti iznad unutarnje površine krova više od 19 mm.
      Uz točku 5.5.:
      Sva rebra na pomičnim krovovima moraju zadovoljavati zahtjeve iz točke 5.4. ako ih se može dodirnuti kuglom pomjera 165 mm.
      Uz točke 5.5.1.2., 5.5.1.2.1. i 5.5.1.2.2.:
      Naprave za otvaranja i pokretanje kad su u položaju mirovanja i kad je krov zatvoren moraju ispunjavati sve propisane zahtjeve.
      Uz točku 5.5.1.2.3.:
      Sila od 37,8 daN primjenjuje se čak i ako je početna visina izbočine 25 mm ili manja. Izbočinu treba izmjeriti pri djelovanju sile.
      Sila od 37,8 daN koja djeluje u smjeru udara, koji je određen u Prilogu III. kao tangenta na putanju modela glave, normalno se primjenjuje pomoću klipa s ravnim čelom čiji promjer nije veći od 50 mm, ali kad to nije moguće, može se uporabiti druga istovrijedna metoda; npr. uklanjanje prepreka.
      „Položaj mirovanja” odnosi se na upravljačku napravu kad je ona u zablokiranom položaju.
      Uz točku 5.6.:
      Sustav motka pomičnog krova ne predstavlja sigurnosni okvir.
      Uz točku 5.6.1.:
      Gornji dio okvira vjetrobranskog stakla počinje iznad prozirnog ruba vjetrobranskog stakla.
      Uz točku 5.7.1.1.:
      Za definiciju „oštrih rubova” vidjeti točku 5.1.1.
      Uz točku 5.7.1.2.:
      U definiciji područja udara modela glave na naslon prednjih sjedala, cijelu konstrukciju koja je potrebna da drži naslon sjedala treba smatrati dijelom tog naslona sjedala.
      Uz točku 5.7.1.2.3.:
      Oblaganje nosivog okvira sjedala treba također otkloniti opasnu hrapavost i oštre rubove koji bi mogli povećati opasnost od teških ozljeda putnika.

         UZ PRILOG II.

         ODREĐIVANJE PODRUČJA UDARA GLAVE

      Uz točku 2.1.1.2.:
      Izbor između dva postupka određivanja visine prepušten je proizvođaču.
      Uz točku 2.2.:
      Kod određivanja točaka dodira dužina kraka mjernog uređaja ne smije se mijenjati tijekom određenoga mjerenja. Sva mjerenja počinju iz okomitog položaja.
      Uz točku 3.:
      Dimenzija od 25,4 mm odgovara razmaku između vodoravne ravnine koja prolazi kroz točku H i vodoravne tangente na donji rub modela glave.

         UZ PRILOG III.

         POSTUPAK ISPITIVANJA MATERIJALA KOJI RASPRŠUJU ENERGIJU

      Uz točku 1.4.:
      U svezi s lomom bilo kojega dijela tijekom ispitivanja raspršivanja energije vidjeti odgovarajuću napomenu u točki 5.1.2. Priloga I.

         UZ PRILOG IV.

         POSTUPAK ODREĐIVANJA TOČKE H I STVARNOGA KUTA NASLONA SJEDALA, PROVJERE RELATIVNIH POLOŽAJA TOČAKA R i H I VEZE IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOG KUTA NASLONA SJEDALA I STVARNOG KUTA NASLONA SJEDALA

      Uz točku 4.:
      Radi određivanje točke H nekog sjedala, po potrebi mogu se ukloniti ostala sjedala.

         UZ PRILOG VI.

         NAPRAVA I POSTUPAK ZA PRIMJENU TOČKE 5.2.1. PRILOGA I.

      Prva rečenica:
      Nožnim upravljanjem smatraju se nožne pedale.


title: 87/480/EEZ: Direktiva Komisije od 9. rujna 1987. o izmjeni direktiva Vijeća 66/401/EEZ i 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja te sjemena uljarica i predivog bilja

text:
               03/Sv. 56

               HR

               Službeni list Europske unije

               74

         31987L0480

               L 273/43

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE
   od 9. rujna 1987.
   o izmjeni direktiva Vijeća 66/401/EEZ i 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja te sjemena uljarica i predivog bilja
   (87/480/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/401/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 87/120/EEZ (2), a posebno njezin članak 21.a,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 69/208/EEZ od 30. lipnja 1969. o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 87/120/EEZ, a posebno njezin članak 20.a,
   budući da, s obzirom na razvoj znanstvenih i tehničkih saznanja, Prilog II. Direktivi 66/401/EEZ i Prilog II. Direktivi 69/208/EEZ treba izmijeniti u svrhu poboljšanja standarda koje treba ispunjavati sjeme određenih vrsta krmnog bilja i određenih vrsta uljarica i predivog bilja u odnosu na najveći udio sjemena Rumex spp. osim Rumex acetosella i, u slučaju vrsta krmnog bilja, Rumex maritimus;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 66/401/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Za vrste navedene lijevo u nastavku, unosi u stupcu 14. tablice u Prilogu II. dijelu I. točki 2. podtočki (A) zamjenjuju se unosima na desnoj strani u nastavku:

                              Alopecurus pratensis

                           5(n)

                              Arrhenatherum elatius

                           5(n)

                              Dactylis glomerata

                           5(n)

                              Festuca arndinacea

                           5(n)

                              Festuca ovina

                           5(n)

                              Festuca pratensis

                           5(n)

                              Festua rubra

                           5(n)

                              Lolilum multiflorum

                           5(n)

                              Lolium perenne

                           5(n)

                              Lolium × boucheanum

                           5(n)

                              Phalaris aquatica

                           5

                              Hedysarum coronarium

                           5

                              Lupinus albus

                           5(n)

                              Lupinus angustifolius

                           5(n)

                              Lupinus luteus

                           5(n)

                              Medicago lupulina

                           10

                              Medicago sativa

                           10

                              Medicago × varia

                           10

                              Onobrychis viciifolia

                           5

                              Pisum sativum

                           5(n)

                              Trifolium alexandirunum

                           10

                              Trifolium incarnatum

                           10

                              Trifolium pratense

                           10

                              Trigonella foenum-graecum

                           5

                              Vicia faba

                           5(n)

                              Vicia pannonica

                           5(n)

                              Vicia sativa

                           5(n)

                              Vicia villosa

                           5(n)

                              Brassica napus var. napobrassica

                           5

                              Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis

                           10

                              Raphanus sativus var. oleiformis

                           5.

               2.

               Za vrste navedene lijevo u nastavku, unosi u stupcu 4. tablice u Prilogu II. dijelu II. točki 2. podtočki (A) zamjenjuju se unosima na desnoj strani u nastavku:

                              Alopecurus pratensis

                           2

                              Arrhenatherum elatius

                           2

                              Dactylis glomerata

                           2

                              Festuca arndinacea

                           2

                              Festuca ovina

                           2

                              Festuca pratensis

                           2

                              Festua rubra

                           2

                              Lolilum multiflorum

                           2

                              Lolium perenne

                           2

                              Lolium × boucheanum

                           2

                              Phalaris aquatica

                           2

                              Hedysarum coronarium

                           2

                              Loyus conriculatus

                           3

                              Lupinus albus

                           2

                              Lupinus angustifolius

                           2

                              Lupinus luteus

                           2

                              Medicago sativa

                           3

                              Medicago × varia

                           3

                              Onobrychis viciifolia

                           2

                              Pisum sativum

                           2

                              Trifolium alexandirunum

                           3

                              Trifolum hybridum

                           3

                              Trifolium incarnatum

                           3

                              Trifolum resupinatum

                           3

                              Trigonella foenum-graecum

                           2

                              Vicia faba

                           2

                              Vicia pannonica

                           2

                              Vicia sativa

                           2

                              Vicia villosa

                           2

                              Brassica napus var. napobrassica

                           2

                              Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis

                           3

                              Raphanus sativus var. oleiformis

                           2.

         Članak 2.
   Direktiva 69/208/EEZ mijenja se kako slijedi:
   Za vrste navedene lijevo u nastavku, unosi u stupcu 9. tablice u Prilogu II. dijelu I. točki 2. podtočki (A) zamjenjuju se unosima na desnoj strani u nastavku:

                  Brassica spp.

                           —

                           osnovno sjeme

               2,

                           —

                           certificirano sjeme

               5;

                  Sinapis alba

                           —

                           osnovno sjeme

               2,

                           —

                           certificirano sjeme

               5.

         Članak 3.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere radi usklađenja s ovom Direktivom najkasnije do 1. srpnja 1990. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 9. rujna 1987.

            Za Komisiju

         Frans ANDRIESSEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66.

      (2)  SL L 49, 18.2.1987., str. 39.

      (3)  SL 169, 10.7.1969., str. 3.


title: Direktiva Vijeća 93/33/EEZ od 14. lipnja 1993. o zaštitnim napravama namijenjenim za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila na dva ili tri kotača

text:
               07/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               30

         31993L0033

               L 188/32

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.06.1993.

      DIREKTIVA VIJEĆA 93/33/EEZ
   od 14. lipnja 1993.
   o zaštitnim napravama namijenjenim za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila na dva ili tri kotača
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.a,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/61/EEZ od 30. lipnja 1992. o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili tri kotača (1),
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (2),
   u suradnji s Europskim parlamentom (3),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (4),
   budući da unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe, osoba, usluga i kapitala; budući da se moraju donijeti potrebne mjere za tu svrhu;
   budući da u svakoj državi članici vozila na dva ili tri kotača s obzirom na njihove zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe moraju imati određene tehničke značajke utvrđene obvezatnim propisima koji se razlikuju od jedne do druge države članice; budući da kao posljedica njihovih razlika takvi propisi stvaraju zapreku u trgovini unutar Zajednice;
   budući da se te zapreke o uspostavljanju i djelovanju unutarnjeg tržišta mogu otkloniti ako sve države članice donesu iste zahtjeve umjesto svojih nacionalnih propisa;
   budući da je potrebno uspostaviti usklađene zahtjeve za zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila na dva ili tri kotača da bi se omogućila primjena postupaka homologacije tipa i homologacije tipa sastavnog dijela utvrđenih Direktivom 92/61/EEZ za svaki tip takvog vozila;
   budući da su, s obzirom na raspon i utjecaj djelovanja predložene aktivnosti u predmetnom području, mjere Zajednice na koje se odnosi ova Direktiva potrebne i zaista bitne za postizanje cilja, koji je uspostavljanje homologacije tipa vozila Zajednice; budući da države članice taj cilj ne mogu odgovarajuće postići pojedinačno,
   budući da bi radi lakšeg pristupa tržištima zemalja koje nisu članice Zajednice trebalo uspostaviti istovrijednost između zahtjeva ove Direktive i zahtjeva Pravilnika br. 62 Gospodarske komisije UN-a za Europu,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva i njezini prilozi primjenjuju na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe za sve tipove vozila u skladu s definicijom u članku 1. Direktive 92/61/EEZ.
   Članak 2.
   Postupci za dodjeljivanje homologacije tipa sastavnog dijela s obzirom na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe na određenom tipu motornog vozila na dva ili tri kotača i uvjeti za slobodno kretanje takvih vozila moraju biti kao što su predviđeni u poglavljima II. i III. Direktive 92/61/EEZ.
   Članak 3.
   U skladu s člankom 11. Direktive 92/61/EEZ, priznaje se istovrijednost između zahtjeva iz ove Direktive i zahtjeva u Pravilniku br. 62. (E/ECE/TRANS/505 – Add. 61./Amend. 1.) Gospodarske komisije UN-a za Europu.
   Nadležna tijela država članica koja dodjeljuju homologacije tipa sastavnog dijela moraju prihvaćati homologacije dodijeljene u skladu sa zahtjevima gore navedenog Pravilnika br. 62 kao i oznake homologacije tipa sastavnog dijela, kao alternativu za odgovarajuće homologacije dodijeljene u skladu s ovom Direktivom.
   Članak 4.
   Ova se Direktiva može izmijeniti u skladu s člankom 13. Direktive 70/156/EEZ (5) kako bi se:

               —

               uzele u obzir izmjene Pravilnika Ujedinjenih naroda ECE navedenog u članku 3.,

               —

               prilozi prilagodili tehničkom napretku.

         Članak 5.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 14. prosinca 1994. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice
   Od datuma koji je naveden u prvom podstavku, države članice ne smiju zabraniti, s obzirom na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe, početak uporabe vozila koja su u skladu s ovom Direktivom.
   One će primjenjivati odredbe navedene u prvom podstavku od 14. lipnja 1995.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 1993.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. TRØJBORG

      (1)  SL L 225, 10.8.1992., str. 72.

      (2)  SL C 293, 9.11.1992., str. 32.

      (3)  SL C 337, 21.12.1992., str. 103. i SL C 176, 28.6.1993.

      (4)  SL C 73, 15.3.1993., str. 22.

      (5)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/53/EEZ (SL L 225, 10.8.1992., str. 1.).
   PRILOG I.
   PODRUČJE PRIMJENE — DEFINICIJE — OPĆI I POSEBNI ZAHTJEVI
   1.   PODRUČJE PRIMJENE
   1.1.   Ova se Direktiva primjenjuje na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila na dva kotača sa ili bez bočne prikolice i motornih vozila na tri kotača.
   2.   DEFINICIJE
   2.1.   Za potrebe ove Direktive:
   2.2.   „homologacija tipa sastavnog dijela” znači homologacija tipa sastavnog dijela s obzirom na zaštitu protiv neovlaštene uporabe određenog tipa vozila;
   „tip vozila” znači vozila koje se međusobno bitno ne razlikuju, posebno s obzirom na sljedeće elemente;
   2.3.1.   podatke o tipu vozila koje je naveo proizvođač;
   2.3.2.   položaj i oblik dijela ili dijelova vozila na koje djeluje zaštitna naprava;
   2.3.3.   tip zaštitne naprave;
   „zaštitna naprava” znači sustav namijenjen za sprečavanje neovlaštene uporabe vozila prinudnim blokiranjem upravljača i/ili prijenosnika snage; taj sustav smije:
   2.4.1.   djelovati isključivo prinudno na upravljač (naprava tipa 1.);
   2.4.2.   djelovati prinudno na upravljač istodobno s napravom za isključivanje motora vozila (naprava tipa 2.);
   2.4.3.   kad je prednapet, djelovati na upravljač istodobno s napravom za isključivanje motora vozila (naprava tipa 3.);
   2.4.4.   djelovati prinudno na prijenosnik snage (naprava tipa 4.);
   2.5.   „uređaj za upravljanje” znači naprava za upravljanje (upravljač ili kolo upravljača), glavina upravljača, dodatna oprema ili svi drugi sastavni dijelovi koji neposredno utječu na učinkovitost zaštitne naprave;
   2.6.   „kombinacija” znači jedna posebno za tu namjenu predviđena i proizvedena inačica sustava za blokiranje koji, kad je pravilno aktiviran, omogućuje blokiranje tog sustava;
   2.7.   „ključ” znači svaka naprava, konstruirana i proizvedena za aktiviranje sustava za blokiranje koji je konstruiran i proizveden tako da ga može aktivirati samo ta naprava.
   3.   OPĆI ZAHTJEVI
   3.1.   Motorna vozila na dva ili tri kotača, s iznimkom mopeda, moraju biti opremljena zaštitnom napravom za sprečavanje neovlaštene uporabe koja zadovoljava zahtjeve ove Direktive. Kad je naprava namijenjena za sprečavanje neovlaštene uporabe ugrađena na moped, ona mora zadovoljavati zahtjeve ove Direktive.
   Zaštitna naprava mora biti takva da:
   3.2.1.   ju je potrebno isključiti da bi se vozilom moglo upravljati, voziti ili pomicati ga ravno naprijed;
   3.2.2.   ju je potrebno, u slučaju zaštitne naprave tipa 4., učiniti neaktivnom da bi se oslobodio prijenosnik snage. Ako se ta naprava aktivira s upravljačkom napravom parkirne kočnice, ona mora djelovati istodobno s napravom koja isključuje motor vozila;
   3.2.3.   je moguće izvući ključ samo kad je zatik u zaključanom ili otključanom položaju. Mora se onemogućiti svaki međupoložaj ključa, pri kojem postoji opasnost da zatik kasnije bude u zaključanom položaju, čak i ako je ključ za zaštitnu napravu uvučen.
   3.3.   Zahtjevi iz odjeljka 3.2. moraju se moći ispuniti samo jednokratnim pokretom ključa.
   3.4.   Zaštitna naprava navedena u odjeljku 3.1. i dijelovi vozila na koje djeluje konstruirani su tako da ih je nemoguće na brzinu i bez privlačenja pažnje otvoriti, onesposobiti ili uništiti, npr. pomoću uobičajenog jeftinog alata, opreme ili pribora koje je jednostavno sakriti.
   3.5.   Zaštitna naprava mora činiti dio izvorne opreme vozila (tj. mora je ugraditi proizvođač vozila prije prvog stavljanja u prodaju). Brava se mora čvrsto ugraditi na zaštitnu napravu. (Ako se brava može izvući uporabom ključa nakon što se ukloni poklopac ili neki drugi držač, to nije u suprotnosti sa zahtjevima).
   3.6.   Blokirni sustav s ključem mora sadržavati najmanje 1 000 različitih kombinacija ključa ili broj kombinacija koji je jednak broju proizvedenih vozila u jednoj godini, ako je taj broj manji od 1 000. Ponavljanja neke kombinacije kod vozila određenog tipa vozila mora biti otprilike 1 naprema 1 000.
   3.7.   Kod ključa i brave ne smije biti vidljiv.
   Brava mora biti konstruirana, proizvedena i ugrađena tako da se cilindar brave kad je u zaključanom položaju ne može okrenuti momentom manjim od 0,245 m daN, i to samo s odgovarajućim ključem, i
   3.8.1.   kod cilindra brave sa zaticima, da nema više od dva jednaka susjedna otvora koji djeluju u istom smjeru i da nema više od 60 % jednakih otvora, ili
   3.8.2.   kod cilindra brave s lamelama, da nema više od dva jednaka susjedna otvora koji djeluju u istom smjeru i da nema više od 50 % jednakih otvora.
   3.9.   Zaštitne naprave moraju biti takve da, kad je vozilo u vožnji i dok motor radi, ne postoji mogućnost slučajnog blokiranja koje bi moglo, posebno, ugroziti sigurnost.
   3.10.   Zaštitna naprava tipa 1., 2. ili 3., kad je jednom uključena, mora moći izdržati primjenu momenta od 20 m daN u oba smjera u statičkim uvjetima duž osi osovine upravljača bez ikakvog oštećenja uređaja za upravljanje koje bi moglo ugroziti sigurnost.
   3.11.   Zaštitna naprava, ako je tipa 1., 2. ili 3., mora biti konstruirana tako da se upravljač može blokirati jedino pod kutom od najmanje 20° prema lijevo i/ili desno u odnosu na položaj za vožnju ravno naprijed.
   3.12.   Zaštitna naprava, ako je tipa 4., u blokiranom položaju mora spriječiti vrtnju pogonskog kotača pri najvećem momentu pogonskog motora.
   4.   POSEBNI ZAHTJEVI
   Osim općih zahtjeva navedenih u točki 3., zaštitna naprava također mora zadovoljavati niže navedene posebne zahtjeve:
   4.1.1.   u slučaju zaštitnih naprava tipa 1. ili tipa 2., mora biti moguće aktiviranje blokiranja jedino pokretom ključa, pri čemu se uređaj za upravljanje, prema definiciji u odjeljku 2.5., mora nalaziti u odgovarajućem položaju za postavljanje zatika u odgovarajući otvor;
   4.1.2.   u slučaju zaštitnih naprava tipa 3., smije biti moguće prednapeti zatik samo posebnim djelovanjem korisnika vozila, ili djelovanjem zajedno s okretanjem ključa. Osim u slučajevima predviđenima u odjeljku 3.2.3., ne smije biti moguće izvući ključ kad je zatik već bio prednapet;
   4.2.   u slučaju zaštitnih naprava tipa 2. i tipa 3., zahvat zatika ne smije biti moguć kad se naprava nalazi u položaju koji omogućuje pokretanje motora vozila;
   4.3.   kad je zaštitna naprava tipa 3. pripremljena za aktiviranje, ne smije biti moguće spriječiti njezino aktiviranje;
   4.4.   zaštitna naprava tipa 3. mora zadržati dobro radno stanje i mora posebno nastaviti zadovoljavati zahtjeve navedene u odjeljcima 3.8., 3.9., 3.10. i 4.3. nakon što se podvrgne 2 500 ciklusa blokiranja u oba smjera pri ispitivanju navedenom u Prilogu II.
   PRILOG II.
   POSTUPAK ISPITIVANJA NA TROŠENJE ZAŠTITNE NAPRAVE TIPA 3.
   1.   ISPITNA OPREMA
   Ispitna oprema sastoji se od:
   1.1.1.   naprave na koju se smije postaviti uzorak uređaja za upravljanje koji je opremljen zaštitnom napravom prema definiciji u odjeljku 2.4. Priloga I.;
   1.1.2.   sustava za uključivanje i isključivanje naprave koji uključuje uporabu ključa;
   1.1.3.   sustava konstruiranog da omogućuje okretanje osovine upravljača u odnosu na zaštitnu napravu.
   2.   POSTUPAK ISPITIVANJA
   2.1   Uzorak uređaja za upravljanje s ugrađenom zaštitnom napravom postavlja se na napravu navedenu u odjeljku 1.1.1.
   Ispitni ciklus sastoji se od sljedećih operacija:
   2.2.1.   početni položaj:

   zaštitna se naprava isključi i osovina upravljača postavi u položaj koji onemogućuje aktiviranje zaštitne naprave;
   2.2.2.   priprema za djelovanje:

   zaštitna naprava pripremi se za djelovanje uporabom ključa;
   2.2.3.   uključivanje:

   osovina upravljača zakreće se tako da moment koji djeluje na nju u trenutku uključivanja zaštitne naprave iznosi 5,88 ± 0,25 Nm;
   2.2.4.   isključivanje:

   zaštitna se naprava isključuje uobičajenim sredstvima, pri čemu se moment smanjuje do ništice kako bi se olakšalo isključivanje;
   2.2.5.   povratni položaj:

   osovina upravljača okreće se do položaja u kojem se onemogućuje blokiranje zaštitne naprave;
   2.2.6.   okretanje u suprotnom smjeru:

   operacije navedene u odjeljcima 2.2.2., 2.2.3, 2.2.4. i 2.2.5. ponavljaju se, ali s okretanjem osovine upravljača u suprotnom smjeru;
   2.2.7.   razmak između dva uzastopna aktiviranja naprave iznosi najmanje 10 sekundi;
   2.3.   ciklus trošenja ponavlja se broj puta predviđenih u odjeljku 4.4. Priloga I.
   PRILOG III.

      Dodatak 1.
      Opisni dokument s obzirom na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe za određeni tip motornog vozila na dva ili tri kotača
      (treba priložiti uz zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela kad je podnesen odvojeno od zahtjeva za homologaciju tipa vozila)
      Br. narudžbe (dodjeljuje podnositelj zahtjeva): …
      Zahtjev za homologaciju tipa sastavnog dijela zaštitnih naprava namijenjenih za sprečavanje neovlaštene uporabe za određeni tip motornog vozila na dva ili tri kotača treba sadržavati podatke navedene u sljedećim odjeljcima u dijelu A. Priloga II. Direktivi Vijeća 92/61/EEZ:

                  —

                  0.1.,

                  —

                  0.2.,

                  —

                  od 0.4. do 0.6.,

                  —

                  9.4.1.,

                  —

                  9.4.2. i, za:

                              —

                              napravu tipa 1., u odjeljcima 6.1. i 6.1.1.,

                              —

                              napravu tipa 2. ili 3., u odjeljcima od 3.2.5. do 3.2.6.2., 6.1. i 6.1.1.,

                              —

                              napravu tipa 4., u odjeljcima 4.1. i 4.4.2.

      Dodatak 2.

         Naziv administrativnog tijela

      Certifikat o homologaciji tipa sastavnog dijela s obzirom na zaštitne naprave namijenjene za sprečavanje neovlaštene uporabe za određeni tip motornog vozila na dva ili tri kotača
      OBRAZAC
      Izvješće br. … tehničke službe … datum …
      Homologacija tipa sastavnog dijela br.: … Proširenje br.: …
      1.   Trgovačka oznaka ili naziv vozila: …
      2.   Tip vozila: …
      3.   Naziv i adresa proizvođača: …
      …
      4.   Naziv i adresa proizvođačeva predstavnika (ako postoji): …
      …
      5.   Datum kad je vozilo podvrgnuto ispitivanju: …
      6.   Homologacija tipa sastavnog dijela je dodijeljena/odbijena (1):
      7.   Mjesto: …
      8.   Datum: …
      9.   Potpis: …

      (1)  Prekrižiti nepotrebno.


title: Direktiva Komisije 2003/19/EZ od 21. ožujka 2003. o izmjeni, radi prilagodbe tehničkom napretku, Direktive 97/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o masama i dimenzijama određenih kategorija motornih vozila i njihovih prikolica  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               56

         32003L0019

               L 079/6

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.03.2003.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2003/19/EZ
   od 21. ožujka 2003.
   o izmjeni, radi prilagodbe tehničkom napretku, Direktive 97/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o masama i dimenzijama određenih kategorija motornih vozila i njihovih prikolica
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2001/116/EZ (2), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 97/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o masama i dimenzijama određenih kategorija motornih vozila i njihovih prikolica i izmjeni Direktive 70/156/EEZ (3) kako je izmijenjena Direktivom 2001/85/EZ (4), jedna je od posebnih Direktiva o postupku EZ homologacije tipa uspostavljenog Direktivom 70/156/EEZ. Dakle, odredbe Direktive 70/156/EEZ koje se odnose na sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice vozila primjenjuju se na Direktivu 97/27/EZ.

               (2)

               S obzirom na iskustva stečena primjenom Direktive 97/27/EZ, neophodno je detaljnije odrediti određene odredbe sadržane u Direktivi kako bi se osiguralo jedinstveno tumačenje u svim državama članicama.

               (3)

               Direktiva Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o određivanju najvećih dopuštenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dopuštenih težina u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja se kreću unutar Zajednice (5), kako je izmijenjena Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 2002/7/EZ (6), povećava najveće dopuštene dimenzije određenih motornih vozila, a posebno najveću duljinu autobusa i turističkih autobusa. Kako bi se dozvolila EZ homologacija tipa vozila s najvećom određenom duljinom, potrebno je odgovarajuće izmijeniti zahtjeve Direktive 97/27/EZ.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku uspostavljenog Direktivom 70/156/EEZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi od I. do IV. Direktivi 97/27/EZ mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   S učinkom od 1. listopada 2003., kod vozila koja zadovoljavaju zahtjeve Direktive 97/27/EZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom, države članice neće zbog razloga koji se odnosi na mase i dimenzije:

               (a)

               odbiti dodjelu EZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije za tip motornog vozila kategorije M2, M3, N ili O; ili

               (b)

               odbiti određivanje registracijske/uporabne mase u skladu s Prilogom IV. (kada se to zahtjeva) za tip motornog vozila kategorije M2, M3, N ili O; ili

               (c)

               zabraniti registraciju, prodaju ni stavljanje u uporabu takvih vozila.

         2.   S učinkom od 1. listopada 2004., države članice neće dodjeljivati EZ homologaciju tipa i smiju odbiti dodjelu nacionalne homologacije tipa za tipove vozila kategorije M2, M3, N ili O zbog razloga koji se odnose na njihove mase i dimenzije, ako ne ispunjavaju zahtjeve Direktive 97/27/EZ kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   Članak 3.
   Ova Direktiva ne ukida homologacije dodijeljene u skladu s Direktivom 97/27/EZ, niti sprječava proširenja takvih homologacija u skladu s Direktivom prema kojoj su dodijeljene.
   Članak 4.
   Ujedinjena Kraljevina i Portugal mogu unutar svog državnog područja do 9. ožujka 2005. odbiti dodjelu nacionalne homologacije tipa za tip vozila, ili odbiti odnosno zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ili uporabu vozila, ili smatrati njegovu potvrdu o sukladnosti nevažećom u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ, ako vozilo ne zadovoljava zahtjeve za upravljivost navedene u članku 8. točki (a) Direktive 96/53/EZ.
   Članak 5.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. rujna 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 6.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske Unije.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2003.

            Za Komisiju

         Erkki LIIKANEN

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 18, 21.1.2002., str. 1.

      (3)  SL L 233, 25.8.1997., str. 1.

      (4)  SL L 42, 13.2.2002., str. 1.

      (5)  SL L 235, 17.9.1996., str. 59.

      (6)  SL L 67, 9.3.2002., str. 47.
   PRILOG
   PRILOZI OD I. DO IV. DIREKTIVI 97/27/EZ MIJENJAJU SE KAKO SLIJEDI:
   A.   Prilog I. mijenja se kako slijedi:

               1.

               Pod naslov u točki 2. umeće se sljedeće:
               „Definicije određene u Prilogu I. (uključujući napomene) i u Prilogu II. Direktivi 70/156/EEZ primjenjuju se na ovu Direktivu.”.

               2.

               Odjeljak 2.4.1. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           šesta i sedma alineja zamjenjuju se sljedećim:

                                       „—

                                       ogledala i druge naprave za posredno gledanje,

                                       —

                                       pomoćne nadzorne naprave,”;

                           (b)

                           deseta, jedanaesta i dvanaesta alineja zamjenjuju se sljedećim:

                                       „—

                                       pristupne stube i rukohvati,

                                       —

                                       gume na branicima i slična oprema,

                                       —

                                       podizne platforme, pristupne plohe i slična oprema koja u položaju spremnom za vožnju ne prelazi 300 mm, uz uvjet da ne povećavaju teretni prostor vozila,”;

                           (c)

                           dodaju se sljedeća četrnaesta i petnaesta alineja:

                                       „—

                                       lire (strujni klizni kontakti) vozila na električni pogon,

                                       —

                                       vanjska sjenila za sunce.”.

               3.

               Odjeljak 2.4.2. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           sedma alineja zamjenjuje se sljedećim:

                                       „—

                                       ogledala i druge naprave za posredno gledanje,”;

                           (b)

                           dodaju se sljedeća jedanaesta i dvanaesta alineja:

                                       „—

                                       pomoćne nadzorne naprave,

                                       —

                                       uvlačive bočne naprave za vođenje na autobusima i turističkim autobusima, namijenjene za sustave vođenja autobusa, ako nisu uvučene.”.

               4.

               U odjeljku 2.4.3., druga alineja zamjenjuje se sljedećim:

                           „—

                           pantografi i lire vozila na električni pogon u podignutom položaju.”.

               5.

               U odjeljku 2.4.4., druga alineja zamjenjuje se sljedećim:

                           „—

                           naprave navedene u odjeljku 2.4.1.,”.

               6.

               Odjeljak 2.5.zamjenjuje se sljedećim:
               2.5.   ‚Masa vozila u voznom stanju’ znači masu određenu u odjeljku 2.6. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ.”.

               7.

               U odjeljku 2.6. druga rečenica zamjenjuje se sljedećim:
               „Kategorija vozila određena je u skladu s Prilogom II. Direktivi 70/156/EEZ.”.

               8.

               Odjeljci 2.7., 2.8. i 2.9. zamjenjuju se sljedećim:
               2.7.   ‚Tehnički najveća dopuštena masa na osovini (m)’ znači masa koja odgovara najvećem dopuštenom statičkom okomitom opterećenju prenesenom osovinom na površinu ceste na osnovu konstrukcije vozila i osovine, kako je odredio proizvođač.
               Za vozila kategorije N1, samo kod vuče priključnog vozila može se prekoračiti za najviše 15 % tehnički najveća dopuštena masa na stražnjoj osovini (osovinama) odnosno za najviše 10 % ili 100 kg, ovisno što je manje, tehnički najveća dopuštena masa vozila, ako je brzina vožnje ograničena na 80 km/h ili manje.
               Proizvođač vozila mora navesti svako takvo ograničenje brzine ili druge radne uvjete u korisničkom priručniku.
               2.8.   ‚Tehnički najveća dopuštena masa na grupi osovina (μ)’ znači masa koja odgovara najvećem dopuštenom statičkom okomitom opterećenju prenesenom grupom osovina na površinu ceste na osnovu i konstrukcije vozila i osovine, kako je odredio proizvođač.
               2.9.   ‚Vučena masa’ znači ukupno opterećenje preneseno osovinom (osovinama) vučenog (vučenih) vozila na površinu ceste.”.

               9.

               Odjeljak 2.11. zamjenjuje se sljedećim:
               2.11.   ‚Tehnički najveća dopuštena masa na spojnoj točki motornog vozila’ znači masa koja odgovara najvećem dopuštenom statičkom okomitom opterećenju u točki spajanja na osnovu konstrukcije vozila i/ili naprave za spajanje kako je odredio proizvođač. Po definiciji ta masa ne uključuje masu naprave za spajanje motornog vozila.”.

               10.

               Odjeljak 2.13. zamjenjuje se sljedećim:
               2.13.   ‚Tehnički najveća dopuštena masa skupa vozila (MC)’ znači ukupna masa kombinacije motornog i priključnog (priključnih) vozila kako je odredio proizvođač. Za skup vozila s poluprikolicama ili prikolicama sa središnjom osovinom umjesto najveće tehnički dopuštene mase M upotrebljava se tehnički najveća dopuštena masa na osovini priključnog vozila.”.

               11.

               Odjeljak 2.19. zamjenjuje se sljedećim:
               2.19.   ‚Tip vozila’ znači vozila koja se ne razlikuju po sljedećim važnim značajkama:

                           —

                           proizvođač,

                           —

                           važne konstrukcijske i projektne značajke:

                                       —

                                       za vozila kategorija M2 i M3:

                                                   —

                                                   šasija/samonosiva nadogradnja, jedno- ili dvopodni, kruti/zglobni (očite i osnovne razlike),

                                                   —

                                                   broj osovina,

                                       —

                                       za vozila kategorije N:

                                                   —

                                                   šasija/podnica (očite i osnovne razlike),

                                                   —

                                                   broj osovina,

                                       —

                                       za vozila kategorije O:

                                                   —

                                                   šasija/samonosiva nadogradnja (očite i osnovne razlike), prikolica s rudom/poluprikolica/prikolica sa središnjom osovinom,

                                                   —

                                                   sustav kočenja: nekočeni/inercijski/kontinuirani,

                                                   —

                                                   broj osovina.

                     U smislu ovog odjeljka, pitanja konstrukcije i projekta kao što su razmak osovina, konstrukcija osovina, ovjes, upravljanje, gume i odgovarajuće preinake naprave za korekciju kočenja osovina, dodavanje ili uklanjanje redukcijskih ventila kod tegljača za poluprikolicu ili teretnih vozila, te opreme povezane sa šasijom (npr. motor, spremnik goriva, prijenos itd.) ne smatraju se posebno važnim.”.

               12.

               Odjeljak 7.2. zamjenjuje se sljedećim:
               7.2.   Mjerenje dimenzija
               Mjerenje duljine, širine i visine izvodi se u skladu s odredbama odjeljka 2.4. na vozilu (vozilima) u voznome stanju, dostavljenima u skladu s odjeljkom 3.3.
               Ako se izmjerene dimenzije razlikuju za više od 1 % od onih koje je odredio proizvođač vozila za pripadajuću tehničku konfiguraciju unutar tipa, radi prethodno navedenih zahtjeva koriste se izmjerene dimenzije a tehnička služba može, ukoliko smatra neophodnim, izvesti dodatna mjerenja drugih vozila osim onih koja su dostavljena u skladu s odjeljkom 3.3. Međutim, ne smiju se prekoračiti granične vrijednosti određene u Prilogu I. Direktivi 96/53/EZ.”.

               13.

               Odjeljci 7.4.2.5. i 7.4.2.5.1. zamjenjuju se sljedećim:
               Kada je vozilo opterećeno do njegove mase M na bilo koji od odgovarajućih načina opisanih u odjeljcima 7.4.2.5.1. ili 7.4.2.5.2., masa koja odgovara opterećenju na osovini ‚i’ ne smije biti veća od mase Mi na toj osovini, a masa koja odgovara opterećenju na pojedinačnoj osovini ili grupi osovina ‚j’ ne smije biti veća od mase μj.
               7.4.2.5.1.   Jednolika raspodjela mase znači vozilo u voznome stanju s masom od 75 kg postavljenom na svako putničko sjedalo i opterećeno do njegove mase M, pri čemu je teret jednakomjerno raspoređen po površini predviđenoj za prijevoz dobara.”.

               14.

               Brišu se odjeljci 7.4.2.5.1.1. i 7.4.2.5.1.2.

               15.

               Odjeljak 7.4.2.5.2. zamjenjuje se sljedećim:
               7.4.2.5.2.   Kod ekstremne raspodjele mase (nejednoliko opterećenje) proizvođač mora odrediti krajnje dopuštene moguće položaje težišta tereta i/ili nadogradnje i/ili opreme ili unutarnje ugrađene opreme (npr. od 0,5 m do 1,30 m ispred prve stražnje osovine), s vozilom u voznome stanju s masom od 75 kg postavljenom na svako putničko sjedalo i opterećenim do njegove mase M.”.

               16.

               Brišu se odjeljci od 7.4.2.5.2.1. do 7.4.2.5.3.2.

               17.

               Odjeljak 7.4.3.2. zamjenjuje se sljedećim:
               7.4.3.2.   Zbroj mase vozila u voznome stanju, mase Q pomnožene brojem sjedećih i stajaćih putnika, masa WP, B i BX određenih u odjeljku 7.4.3.3.1. i tehnički najveće dopuštene mase u točki spajanja, ako napravu za spajanje ugrađuje proizvođač, ne smije prekoračiti masu M.”.

               18.

               Odjeljak 7.4.3.3.1. zamjenjuje se sljedećim:
               7.4.3.3.1.   Vozilo u voznome stanju optereti se: masom odgovarajućom broju sjedećih putnika P mase Q; masom odgovarajućom broju stajaćih putnika SP mase Q jednakomjerno raspoređenih na površini predviđenoj za stajaće putnike S1; ako je primjenjivo, masom WP jednakomjerno raspoređenom na svakoj površini predviđenoj za invalidska kolica; masom B (kg) jednakomjerno raspoređenom u prostoru za prtljagu; masom BX (kg) jednakomjerno raspoređenom na površini krova opremljenoj za nošenje prtljage, pri čemu je:

                           P broj sjedećih mjesta.

                           S1 površina za stajaće putnike. Za vozila razreda III ili B, S1 = 0.

                           SP koji navodi proizvođač ne smije prekoračiti vrijednost S1/Ssp, pri čemu je Ssp prostor dogovorno predviđen za jednog stajaćeg putnika, određen u niže navedenoj tablici.

                           WP (kg) broj površina predviđenih za invalidska kolica pomnožen s 250 kg koji predstavljaju masu invalidskih kolica i korisnika.

                           B (kg) koji navodi proizvođač mora imati numeričku vrijednost ne manju od 100 × V. To uključuje prostore za prtljagu ili nosače za prtljagu koji se mogu pričvrstiti s vanjske strane vozila.

                           V je ukupni volumen prostora za prtljagu u m3. Kada se homologira vozilo razreda I ili A, volumen prtljažnog prostora kojem je moguće pristupiti jedino s vanjske strane vozila ne uzima se u obzir.

                           BX, koji navodi proizvođač, mora imati numeričku vrijednost ne manju od 75 kg/m2. Dvopodna vozila ne smiju biti opremljena za prijevoz prtljage na krovu te je stoga BX za dvopodna vozila jednak nuli.

                           Q i Ssp imaju vrijednosti određene u sljedećoj tablici:

                                       Razred vozila

                                       Q (kg) masa jednog putnika

                                       Ssp (m2/putnik) dogovorni prostor za jednog stajaćeg putnika

                                       Razredi I i A (**)

                                       68

                                       0,125

                                       Razred II

                                       71 (1)

                                       0,15

                                       Razredi III i B

                                       71 (1)

                                       nema stajaćih putnika

               19.

               Umeću se sljedeći odjeljci od 7.4.3.3.2. do 7.4.3.3.2.3.:
               Kod vozila s promjenjivim brojem sjedećih mjesta i promjenjivom površinom predviđenom za stajaće putnike (S1) i/ili kod vozila predviđenih za prijevoz invalidskih kolica, potrebno je odrediti zahtjeve navedene u odjeljcima 7.4.3.2. i 7.4.3.3. za svaki od sljedećih slučajeva.
               7.4.3.3.2.1.   Sa zaposjednutim svim raspoloživim sjedećim mjestima, zaposjednutim svim preostalim mjestima za stajaće putnike (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač, ako je dostignut) i, ako preostane još prostora, svim zaposjednutim mjestima za invalidska kolica.
               7.4.3.3.2.2.   Sa zaposjednutim svim stajaćim mjestima (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač), zaposjednutim preostalim putničkim sjedalima i, ako preostane još prostora, svim zaposjednutim mjestima za invalidska kolica.
               7.4.3.3.2.3.   Sa zaposjednutim svim mjestima za invalidska kolica, zaposjednutim preostalim stajaćim mjestima (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač), zaposjednutim preostalim putničkim sjedalima i sa zaposjednutim preostalim sjedalima.”.

               20.

               Odjeljak 7.4.3.4. zamjenjuje se sljedećim:
               7.4.3.4.   Kada je vozilo u voznome stanju ili opterećeno kako je određeno u odjeljku 7.4.3.3.1. masa koja odgovara opterećenju na prednjoj osovini ili grupi osovina ne smije biti manja od vrijednosti izraženih kao postotak od mase vozila u voznome stanju ili tehnički najveće dopuštene mase ‚M’ određenih u sljedećoj tablici:

                           Razredi I i A

                           Razred II

                           Razredi III i B

                           Kruti

                           Zglobni

                           Kruti

                           Zglobni

                           Kruti

                           Zglobni

                           20

                           20

                           25 (2)

                           20

                           25 (2)

                           20

               21.

               Umeće se sljedeći odjeljak 7.4.3.5.:
               7.4.3.5.   Kada se vozilo homologira za više od jednog razreda, za svaki razred primjenjuju se zahtjevi iz točaka 7.4.3.2. i 7.4.3.3.”

               22.

               U odjeljku 7.4.4. naslov se zamjenjuje sljedećim:
               7.4.4.   Zahtjevi za kamp-prikolice”.

               23.

               U odjeljak 7.6.1. druga rečenica zamjenjuje se sljedećim:
               „Za motorna vozila i poluprikolice s napravom za podizanje osovine (vidi odjeljak 2.14.) taj zahtjev također vrijedi kod podizne osovine/osovina u podignutom položaju ili osovine (osovina) s promjenjivim opterećenjem u rasterećenom stanju. Pomoć kod pokretanja kao što su podizne osovine koje ispunjavaju zahtjeve iz odjeljka 3.5. Priloga IV. izuzima se od ovih zahtjeva.”.

               24.

               Odjeljci 7.6.2., 7.6.3. i 7.6.4. zamjenjuju se sljedećim:
               7.6.2.   Dodatni zahtjevi za vozila kategorije N:
               Kod vozila u mirovanju i s upravljanim kotačima usmjerenim tako da vozilo u kretanju svojom krajnjom prednjom vanjskom točkom opisuje krug polumjera 12,50 m, na tlu se označava crta vertikalne ravnine tangencijalne na stranu vozila koja je okrenuta prema vanjskoj strani kruga.
               Pri kretanju vozila prema naprijed u bilo koju od dvije strane slijedeći krug polumjera 12,50 m, niti jedan dio vozila ne smije se naći izvan vertikalne ravnine za više od 0,80 m (vidi sliku B).
               Kod vozila s napravom za podizanje osovine taj zahtjev također vrijedi kod podignute osovine/osovina (u smislu odjeljka 2.14.). Za vozila kategorije N s podiznim osovinama u podignutom položaju ili s osovinama s promjenjivim opterećenjem u neopterećenom stanju vrijednost 0,80 m zamjenjuje se vrijednošću 1,00 m.
               7.6.3.   Dodatni zahtjevi za vozila kategorija M2 ili M3

               Kod vozila u mirovanju, na tlu se označuje crta vertikalne ravnine tangencijalne na stranu vozila koja je okrenuta prema vanjskoj strani kruga. Kod zglobnih vozila oba kruta dijela vozila moraju biti poravnata sa ravninom. Kada vozilo, gibajući se od ravne linije, ulazi u kružno područje opisano u točki 7.6.1. niti jedan njegov dio ne smije se pomaknuti preko vertikalne ravnine za više od 0,60 m (vidi slike C i D).
               7.6.4.   Zahtjevi iz odjeljaka 7.6.1. do 7.6.3. mogu se također, na zahtjev proizvođača, provjeriti odgovarajućim istovrijednim proračunom ili geometrijskim prikazom.
               Ako se na zahtjev proizvođača vozilo kategorije N bez upravljanih stražnjih osovina provjerava na osnovi njegovih geometrijskih značajki: smatra se da je vozilo u skladu sa zahtjevima iz prethodno navedenog odjeljka 7.6.2. ako njegov stražnji prepust nije veći od 60 % razmaka između osovina vozila.”.

               25.

               U odjeljku 7.6.3. slika C zamjenjuje se sljedećom:
               Slika C

               26.

               U odjeljku 7.6.3. dodaje se sljedeća slika D:
               Slika D

               27.

               Umeće se sljedeći odjeljak 7.6.5.:
               7.6.5.   Za nedovršena vozila proizvođač mora odrediti najveće dopuštene dimenzije za koje se vozilo ispituje prema zahtjevima navedenima u odjeljcima 7.6.1. do 7.6.3.”.

               28.

               Odjeljci 7.8.1. i 7.8.2. zamjenjuju se sljedećim:
               7.8.1.   Tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja motornog vozila konstruiranog za vuču prikolice sa središnjom osovinom i s tehnički najvećom dopuštenom vučenom masom većom od 3,5 tone mora iznositi najmanje 10 % od tehnički najveće dopuštene vučene mase motornog vozila ili 1 000 kg, ovisno što je manje.
               7.8.2.   Tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja motornog vozila konstruiranog za vuču prikolice sa središnjom osovinom i s tehnički najvećom dopuštenom vučenom masom ne većom od 3,5 tone mora iznositi najmanje 4 % od tehnički najveće dopuštene vučene mase motornog vozila ili 25 kg, ovisno što je veće.”.

               29.

               Odjeljak 7.10. zamjenjuje se sljedećim:
               7.10.   Omjer snage motora i najveće mase
               Motorna vozila moraju imati izlaznu snagu motora od najmanje 5 kW/t tehnički najveće dopuštene mase skupa vozila. Kod cestovnih tegljača snaga motora mora biti najmanje 2,2 kW/t. Snaga motora mjeri se u skladu s odredbama Direktive Vijeća 80/1269/EEZ (3).

         B.   Prilog II. mijenja se kako slijedi:

               1.

               Odjeljak 0.2. zamjenjuje se sljedećim:
               0.2.   Tip”

               2.

               Odjeljak 13. zamjenjuje se sljedećim:

         C.   Prilog III. mijenja se kako slijedi:

   U Dodatku se umeće sljedeći odjeljak 1.24.3.:

      1.24.3.   Broj mjesta za invalidska kolica kod vozila kategorija M2 i M3
         (2):”.

   D.   Prilog IV. mijenja se kako slijedi:

               1.

               Odjeljak 1.3.3. briše se.

               2.

               Odjeljak 2.2.1. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

                                       „c)

                                       vozila s najvećom masom koja ne prelazi 3,5 t namijenjena isključivo za vuču prikolica sa inercijskim (naletnim) kočnim sustavom: najveća dopuštena masa vozila za registraciju/uporabu, ili, za terenska vozila (vidi odjeljak 7.5. Priloga I.), 1,5 puta ta masa do najviše 3,5 t;”;

                           (b)

                           točka (e) zamjenjuje se sljedećim:

                                       „e)

                                       vozila namijenjena za vuču prikolica, osim poluprikolica, s kontinuiranim kočnim sustavom: 1,5 puta najveća dopuštena masa vozila za registraciju/uporabu.”.

               3.

               U odjeljku 2.2.1., briše se tekst posljednjeg reda stavka 1. koji glasi: „ako su ispunjeni svi odgovarajući tehnički zahtjevi Direktive 96/53/EEZ.”.

               4.

               U odjeljku 3.2., druga rečenica zamjenjuje se sljedećim:
               „Stoga se podizna osovina ili osovina s promjenjivim opterećenjem mora spustiti na tlo ili opteretiti automatski ako se najbliža osovina/osovine grupe osovina ili prednja osovina motornog vozila optereti/opterete do najveće dopuštene mase/masa za registraciju/uporabu.”.

               5.

               Odjeljak 3.3. briše se.

               6.

               U odjeljku 3.5.1. četvrta alineja zamjenjuje se sljedećim:

                           „—

                           nakon što se motorno vozilo pokrene i prije nego što prijeđe brzinu od 30 km/h, osovina se mora automatski spustiti na tlo ili ponovno opteretiti.”.

      (1)  Uključujući 3 kg za ručnu prtljagu.”

      (2)  Ova vrijednost smanjuje se na 20 % za troosovinska vozila razreda II i III koja imaju dvije upravljane osovine.”

      (3)  SL L 375, 31.12.1980., str. 46.”