title: Direktiva 2010/76/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o izmjeni direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ u pogledu kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja i za resekuritizacije te za nadzorni pregled politika nagrađivanja  Tekst značajan za EGP

text:
                  06/Sv. 11

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  126

            32010L0076

                  L 329/3

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA 2010/76/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 24. studenoga 2010.
      o izmjeni direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ u pogledu kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja i za resekuritizacije te za nadzorni pregled politika nagrađivanja
      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
      u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
      budući da:

                  (1)

                  Prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika u bankarskom sektoru dovelo je do propasti pojedinih financijskih institucija i sustavnih problema u državama članicama i u svijetu. Razlozi za takvo preuzimanje rizika brojni su i složeni, iako između nadzornika i regulatornih tijela, uključujući G20 i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo, postoji suglasnost da je neprimjerenost struktura nagrađivanja nekih financijskih institucija doprinijela tome. Politike nagrađivanja, koje potiču preuzimanje rizika iznad opće razine rizika koju institucije toleriraju, mogu narušiti zdravo i učinkovito upravljanje rizicima i pogoršati ponašanje prekomjernog preuzimanja rizika. Stoga posebnu važnost imaju međunarodno dogovorena i odobrena načela Odbora za financijsku stabilnost („načela FSB”) koja se odnose na zdrave prakse nagrađivanja.

                  (2)

                  Direktiva 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (4) zahtijeva od kreditnih institucija da imaju uspostavljena uređenja, strategije, procese i mehanizme za upravljanje rizicima kojima su izložene. Na temelju Direktive 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (5) taj se zahtjev odnosi na investicijska društva u smislu Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata (6). Direktiva 2006/48/EZ zahtijeva od nadležnih tijela da preispitaju ta uređenja, strategije, postupke i mehanizme i da odrede da li vlastita sredstva koja posjeduje dotična kreditna institucija ili investicijsko društvo osiguravaju zdravo upravljanje i pokriće rizika kojima je institucija ili društvo izloženo, ili bi moglo biti izloženo. Ovaj se nadzor provodi na konsolidiranoj osnovi u odnosu na bankovne grupacije, a uključuje financijske holdinge i povezane financijske institucije u svim jurisdikcijama.

                  (3)

                  S ciljem suzbijanja potencijalno štetnog učinka slabo osmišljenih struktura nagrađivanja na zdravo upravljanje rizicima i kontrole ponašanja pojedinaca u pogledu preuzimanja rizika, potrebno je zahtjeve Direktive 2006/48/EZ dopuniti izričitom obvezom za kreditne institucije i investicijska društva, da za kategorije djelatnika čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na njihov profil rizika, uspostave i održavaju politike i prakse nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Te bi kategorije djelatnika trebale obuhvatiti barem više rukovodstvo, preuzimatelje rizika, djelatnike zaposlene na kontrolnim funkcijama, i svakog zaposlenika koga ukupno nagrađivanje, uključujući diskrecijske odredbe o mirovinskim povlasticama, uvrštava u isti razred nagrađivanja kao i više rukovodstvo i preuzimatelje rizika.

                  (4)

                  Obzirom da prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika može narušiti financijsku stabilnost kreditnih institucija ili investicijskih društava i destabilizirati bankovni sustav, važno je da se nova obveza u pogledu politika i praksi nagrađivanja dosljedno primjenjuje i da obuhvati sve vidove nagrađivanja, uključujući plaće, diskrecijske mirovinske povlastice i sve slične povlastice. U tom kontekstu, diskrecijske mirovinske povlastice trebale bi značiti diskrecijska plaćanja koja odobri kreditna institucija ili investicijsko društvo zaposleniku na individualnoj osnovi, koja se plaćaju pozivanjem na očekivano umirovljenje i koja se mogu izjednačiti s varijabilnim nagrađivanjem. Zato je primjerno utvrditi jasna načela zdravog nagrađivanja kako bi se osiguralo da struktura nagrađivanja ne potiče prekomjerno preuzimanje rizika od strane pojedinaca ili moralni rizik i da bude usklađena sa tendencijama prema rizicima, vrijednostima i dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva. Nagrađivanje bi trebalo biti usklađeno s ulogom financijskog sektora kao mehanizmom, preko kojega se financijska sredstva učinkovito raspoređuju u gospodarstvu. Načela bi trebala posebno predvidjeti da model politike varijabilnog nagrađivanja jamči usklađenost poticaja s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva i da metode plaćanja jačaju njenu kapitalnu osnovu. Komponente nagrađivanja koje se temelje na rezultatima također bi trebale doprinijeti da se poveća pravičnost unutar struktura nagrađivanja kreditne institucije ili investicijskog društva. Načela bi morala potvrditi da kreditne institucije i investicijska društva mogu primijeniti odredbe na različite načine, u skladu sa svojom veličinom, unutarnjom organizacijom te prirodom, djelokrugom i složenošću poslova, a posebno, da bi poštovanje ukupnosti načela moglo biti nerazmjerno za investicijska društva iz članka 20. stavaka 2. i 3. Direktive 2006/49/EZ. Kako bi model politika nagrađivanja bio uključen u upravljanje rizikom kreditne institucije ili investicijskog društva, upravljačko tijelo svake kreditne institucije ili investicijskog društva moralo bi, u svojoj nadzornoj funkciji, donositi i periodički preispitivati načela koja će se primjenjivati. S tim u vezi, upravi bi u njenoj nadzornoj funkciji, prema potrebi, i u skladu s nacionalnim zakonodavstvom o trgovačkim društvima, trebalo biti moguće smatrati nadzornim tijelom.

                  (5)

                  Trebalo bi tražiti da kreditne institucije i investicijska društva koja su značajna u pogledu veličine, unutarnje organizacije kao i prirode, djelokruga i složenosti poslova, kao sastavni dio svoje upravljačke strukture i organizacije, ustanove odbor za naknade za rad.

                  (6)

                  Do 1. travnja 2013. Komisija bi trebala preispitati načela politike nagrađivanja, posebno posvetivši pažnju njihovoj učinkovitost, primjeni i provedbi, vodeći računa o međunarodnim kretanjima, uključujući bilo koje daljnje prijedloge Odbora za financijsku stabilnost i provedbu načela FSB u drugim jurisdikcijama, koji uključuju vezu između koncepta varijabilnog nagrađivanja i ponašanja prekomjernog preuzimanja rizika.

                  (7)

                  Politika nagrađivanja trebala bi težiti usklađivanju osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima dotične kreditne institucije ili investicijskog društva. Procjena komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima, morala bi se temeljiti na dugoročnim rezultatima i voditi računa o preostalim rizicima koji su povezani s rezultatima. Ocjenu rezultata trebalo bi provesti u višegodišnjem okviru od najmanje tri do pet godina, kako bi se osiguralo da se postupak ocjenjivanja temelji na dugoročnim rezultatima i da je stvarno plaćanje komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima raspoređeno tijekom poslovnog ciklusa kreditne institucije ili investicijskog društva. Kako bi se nadalje uskladili poticaji, trebao bi se znatan udio varijabilnog nagrađivanja svih zaposlenika koji su obuhvaćeni ovim zahtjevima, sastojati od dionica, instrumenata koji su povezani s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koja ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. Trebalo bi biti moguće da takvi instrumenti uključuju jedan instrument kapitala, koji se, u slučaju kad je institucija izložena ozbiljnim financijskim problemima, pretvara u vlastiti kapital ili na drugi način otpisuje. U slučajevima kad dotična kreditna institucija ne izdaje dugoročne financijske instrumente, trebalo bi joj biti omogućeno izdavanje znatnog udjela varijabilnog nagrađivanja u dionicama i u instrumentima povezanima s dionicama i ostalim istovjetnim negotovinskim instrumentima. Državama članicama ili njihovim nadležnim tijelima trebalo bi biti moguće uvoditi ograničenja na vrste i oblike tih instrumenata ili, prema potrebi, zabraniti određene instrumente.

                  (8)

                  Kako bi se smanjili poticaji za prekomjerno preuzimanje rizika, varijabilno nagrađivanje trebalo bi predstavljati uravnotežen udio ukupnog nagrađivanja. Bitno je da fiksna plaća zaposlenika predstavlja dovoljno visoki udio njegovog ukupnog nagrađivanja, kako bi se omogućilo provođenje potpuno fleksibilne, varijabilne politike nagrađivanja, uključujući mogućnost da se varijabilno nagrađivanja uopće ne isplati. Kako bi se zajamčile dosljedne prakse nagrađivanja u cjelokupnom sektoru, primjereno je navesti određene jasne uvjete. Zajamčeno varijabilno nagrađivanje nije u skladu sa zdravim upravljanjem rizicima ili s načelom plaćanja po rezultatu i ono bi kao opće pravilo trebalo bi biti zabranjeno.

                  (9)

                  Znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja, kao što je to od 40 do 60 %, trebao bi biti odgođen tijekom odgovarajućeg vremenskog razdoblja. Takav bi se udio trebao povećavati znatno s dužinom radnog staža ili stupnjem nadređenosti ili odgovornosti osobe koja prima nagradu. Štoviše, znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja trebao bi se sastojati od dionica, instrumenata povezanih s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva, ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koje ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom kontekstu načelo proporcionalnosti ima veliki značaj budući da nije uvijek prikladno primijeniti takve uvjete u kontekstu malih kreditnih institucija i investicijskih društava. Vodeći računa o restrikcijama koje ograničavaju iznos varijabilnog nagrađivanja u gotovini i plativog unaprijed, iznos varijabilnog nagrađivanja koji se može isplatiti u gotovini ili u gotovinskom ekvivalentu koji ne podliježe odgađanju trebao bi biti ograničen s ciljem daljnjeg usklađivanja osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva.

                  (10)

                  Kreditne institucije i investicijska društva trebala bi osigurati da ukupno varijabilno nagrađivanje ne ograničava njihovu sposobnost da ojačaju svoju kapitalnu osnovu. Stupanj do kojega bi kapital trebalo povećati trebao bi biti u funkciji sadašnje pozicije kapitala kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom bi smislu nadležna tijela država članica trebala imati ovlaštenje da ograniče varijabilno nagrađivanja, između ostalog, kao postotak ukupnog neto prihoda kad to nije u skladu s očuvanjem snažne kapitalne osnove.

                  (11)

                  Kreditne institucije i investicijska društva trebaju od svojih zaposlenika zahtijevati da ne poduzimaju i ne koriste osobne strategije zaštite od rizika ili osiguranja koje narušavaju učinke usklađenosti s rizikom ugrađene u njihove sustave nagrađivanja.

                  (12)

                  Što se tiče subjekata koji imaju koristi od izvanredne intervencije vlade, prednost bi trebalo dati jačanju njihove kapitalne osnove i osiguranju povrata pomoći koju je dao porezni obveznik. Svako plaćanje varijabilnog nagrađivanja trebalo bi odražavati ove prioritete.

                  (13)

                  Načela vezana uz zdrave politike nagrađivanja, navedena u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009., o politikama plaćanja naknada za rad u sektoru financijskih usluga (7), u skladu su s načelima navedenima u toj direktivi te ju dopunjuju.

                  (14)

                  Odredbe o nagrađivanju ne bi smjele dovoditi u pitanje cjelokupno ostvarivanje temeljnih prava zajamčenih Ugovorima, a posebno člankom 153. stavkom 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), općim načelima nacionalnog ugovornog prava i radnog prava, zakonodavstvom koje se odnosi na prava i uključenost dioničara i opću odgovornost administrativnih i nadzornih tijela dotične institucije, kao i na prava, prema potrebi, socijalnih partnera da zaključe i provedu kolektivne ugovore u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i običajima.

                  (15)

                  S ciljem osiguranja brze i učinkovite provedbe, nadležna tijela također bi trebala imati ovlaštenje da uvedu ili primijene financijske ili nefinancijske sankcije ili druge mjere zbog kršenja zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ, uključujući zahtjev da se raspolaže politikama nagrađivanja koje su u skladu sa zdravim i učinkovitim upravljanjem rizicima. Ove mjere i sankcije morale bi biti učinkovite, razmjerne i obeshrabrujuće. S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija bi morala preispitati kako države članice donose i primjenjuju takve mjere i sankcije na sveukupnoj osnovi, obzirom na njihovu dosljednost u čitavoj Uniji.

                  (16)

                  Kako bi se osigurao učinkovit nadzorni pregled rizika izazvanih neprimjernim strukturama nagrađivanja, politike i prakse nagrađivanja koje su donijele kreditne institucije i investicijska društva trebale bi biti uključene u djelokrug nadzornog pregleda na temelju Direktive 2006/48/EZ. Tijekom tog nadzora nadzornici bi trebali ocijeniti mogu li te politike i prakse potaknuti prekomjerno preuzimanje rizika od strane dotičnog osoblja. Osim toga, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo trebao bi osigurati postojanje smjernica za ocjenu prikladnosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.

                  (17)

                  Zelena knjiga Komisije od 2. lipnja 2010. o korporativnom upravljanju u financijskim institucijama i politikama nagrađivanja uočava niz propusta u korporativnom upravljanju kreditnih institucija i investicijskih društava koje bi trebalo riješiti. Među utvrđenim rješenjima, Komisija upućuje na potrebu da se znatno ojačaju zahtjevi koji se odnose na osobe koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije, koje bi morale imati dovoljno dobar ugled i imati odgovarajuće iskustvo te također biti ocijenjeni u pogledu prikladnosti za obavljanje svojih profesionalnih djelatnosti. Zelena knjiga također naglašava potrebu da se poboljša uključenost dioničara prilikom odobravanja politika nagrađivanja. Europski parlament i Vijeće primaju na znanje namjeru Komisije da slijedom toga, donese, prema potrebi, zakonodavne prijedloge o tim pitanjima.

                  (18)

                  S ciljem daljnjeg poboljšanja transparentnosti u vezi prakse nagrađivanja u kreditnim institucijama i investicijskim društvima, nadležna tijela država članica trebala bi prikupiti informacije o nagrađivanju radi mjerenja trendova nagrađivanja, u skladu s kategorijama kvantitativnih podataka, za koje se od kreditnih institucija i investicijskih društava traži da ih objave u skladu s ovom Direktivom. Nadležna tijela bi morala dostaviti Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo te informacije kako bi se omogućilo provođenje sličnih ocjena na razini Unije.

                  (19)

                  S ciljem promicanja približavanja nadzorne prakse prilikom procjene politika i praksi nagrađivanja kao i lakšeg prikupljanja informacija i dosljedne provedbe načela nagrađivanja u bankarskom sektoru, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi izraditi smjernice za zdrave politike nagrađivanja u bankarskom sektoru. Odbor europskih regulatora za vrijednosne papire trebao bi pomagati pri izradi takvih smjernica, u mjeri u kojoj se one također primjenjuju na politike nagrađivanja za osobe uključene u pružanje investicijskih usluga i provođenje investicijskih aktivnosti kreditnih institucija i investicijskih društava u smislu Direktive 2004/39/EZ. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi provesti otvorena javna savjetovanja u vezi tehničkih standarda i analizirati eventualne troškove i koristi povezane s tim. Komisija bi morala moći donijeti zakonodavne prijedloge s kojima se povjerava europskom nadzornom tijelu koje se bavi bankovnim pitanjima i, u mjeri u kojoj je to primjereno, europskom nadzornom tijelu koje se bavi pitanjima tržišta i vrijednosnim papirima, kako je to utvrđeno u skladu s Larosièreovim postupkom o financijskom nadzoru, izrada nacrta tehničkih regulatornih i provedbenih standarda, s ciljem olakšavanja prikupljanja informacija i dosljedne primjene načela nagrađivanja u bankarskom sektoru koje treba donijeti Komisija.

                  (20)

                  Budući da slabo osmišljene politike nagrađivanja i sheme poticaja mogu povećati neprihvatljivu razinu rizika kojima su kreditne institucije i investicijska društva izložena, potrebno je poduzeti hitan preventivni postupak i, prema potrebi, primjerene korektivne mjere. Shodno tome, primjereno je osigurati da nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje kvalitativnih i kvantitativnih mjera za dotične subjekte namijenjene za rješavanje problema uočenih u vezi s politikama nagrađivanja u nadzornom pregledu „Drugi stup”. Kvalitativne mjere koje su na raspolaganju nadležnim tijelima uključuju obvezu kreditnih institucija i investicijskih društava da smanje rizike povezane s njihovim djelatnostima, proizvodima ili sustavima, što uključuje i uvođenje promjena u njihove strukture nagrađivanja ili zamrzavanje varijabilnih dijelova nagrađivanja, u mjeri u kojoj one nisu u skladnu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Kvantitativni mjere uključuju zahtjev za držanjem dopunskih vlastitih sredstava.

                  (21)

                  Za zdrave politike nagrađivanja nužne su strukture dobrog upravljanja, transparentnosti i objavljivanja. Kako bi se osigurala primjerena transparentnost njihovih struktura nagrađivanja i povezanih rizika prema tržištu, kreditne institucije i investicijska društva morala bi objaviti detaljne informacije o svojim politikama i praksama nagrađivanja, a zbog povjerljivosti, ukupne iznose za one zaposlenike čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na profil rizika kreditne institucije ili investicijskog društva. Ove bi informacije trebale biti dostupne svim dionicima (dioničarima, zaposlenicima i široj javnosti). Ova obveza, međutim, ne bi smjela dovesti u pitanje Direktivu 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (8).

                  (22)

                  Kako bi se zajamčila njihova potpuna učinkovitost i izbjegao bilo kakav diskriminacijski učinak prilikom njihove primjene, odredbe o nagrađivanju propisane ovom Direktivom, trebale bi se primjenjivati na nagrađivanje koje se duguje na temelju ugovora zaključenih prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici, a priznate i isplaćene nakon tog dana. Štoviše, kako bi se zaštitili ciljevi kojima se bavi ova direktiva, posebno učinkovito upravljanje rizicima, u odnosu na razdoblja koja su još uvijek obilježena visokim stupnjem financijske nestabilnosti i da bi se izbjegao svaki rizik izbjegavanja odredaba o nagrađivanju koje su propisane ovom direktivom, tijekom razdoblja koje prethodi njihovoj primjeni, nužno je primijeniti te odredbe na priznato nagrađivanje koje još nije isplaćeno, prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici za usluge koje su pružene u 2010. godini.

                  (23)

                  Nadzor rizika kojima bi kreditna institucija mogla biti izložena, trebalo bi rezultirati učinkovitim nadzornim mjerama. Stoga je nužno postići daljnje približavanje s ciljem podupiranja zajedničkih odluka nadzornika i osiguranja jednakih pravila igre za sve unutar Unije.

                  (24)

                  Od kreditnih institucija koje ulažu u resekuritizaciju, na temelju Direktive 2006/48/EZ zahtijeva se da se primjereno pobrinu i obzirom na odnosne sekuritizacije i nesekuritizirane izloženosti koje u konačnici proizlaze iz prvoga. Kreditne bi institucije morale procijeniti da li izloženosti u okviru programa komercijalnih papira pokrivenih imovinom predstavljaju resekuritiziranu izloženost, uključujući one u okviru programa kojima se stječu tranše s većim pravom prvenstva naplate posebnih skupova cjelokupnih zajmova, pri čemu niti jedan od tih zajmova ne predstavlja sekuritiziranu ili resekuritiziranu izloženost i gdje je prodavatelj zajma osigurao zaštitu od prvog gubitka za svako ulaganje. U posljednjem slučaju, linija za likvidnost specifična za skup općenito ne bi se trebala smatrati resekuritiziranom izloženošću budući da predstavlja tranšu jednog skupa aktive (odnosno, važeći skup cjelokupnih zajmova) koji ne sadrži nikakvu sekuritiziranu izloženost. Nasuprot tome, kreditno poboljšanje za cjelokupni program koji obuhvaća samo neke gubitke iznad zaštite koju je osigurao prodavatelj za različite skupove, obično predstavlja tranširanje rizika skupa višestruke aktive koji sadrži najmanje jednu sekuritiziranu izloženost i stoga je to resekuritizirana izloženost. Međutim, ako se takav program u cijelosti sam financira samo jednom vrstom komercijalnih papira i ako kreditno poboljšanje za cijeli program ne predstavlja resekuritizaciju ili ako komercijalni papir u cijelosti podupire kreditna institucija koja je sponzor, u slučaju da se investitor u komercijalni papir ostavi da bude stvarno izložen riziku neispunjavanja obveza sponzora umjesto odnosnih skupova ili aktive, tada se komercijalni papir općenito ne bi trebao smatrati resekuritiziranom izloženošću.

                  (25)

                  Odredbe o bonitetnoj procjeni iz Direktive 2006/49/EZ morale bi se primjenjivati na sve instrumente mjerene po fer vrijednosti, bez obzira da li u knjizi trgovanja institucije ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje. Trebalo bi pojasniti da u slučaju gdje bi primjena bonitetne procjene dovela do knjigovodstvene vrijednosti koja bi bila niža od računovodstveno priznate, apsolutnu bi vrijednost razlike trebalo odbiti od vlastitih sredstava.

                  (26)

                  Institucije bi morale imati mogućnost izbora da li će primijeniti kapitalni zahtjev ili će od vlastitih sredstava odbiti one sekuritizacijske pozicije na koje se primjenjuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, bez obzira na to da li su pozicije u knjizi trgovanja ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje.

                  (27)

                  Kapitalni zahtjevi za podmirenje rizika također bi se trebali odnositi i na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje.

                  (28)

                  Institucije koje su inicijatori ili sponzori ne bi smjele biti u mogućnost izbjeći zabranu posredne potpore korištenjem svojih knjiga trgovanja s ciljem pružanja takve potpore.

                  (29)

                  Ne dovodeći u pitanje objave podataka koje ova direktiva izričito zahtijeva, cilj zahtijeva za objavom podataka trebao bi biti da sudionicima na tržištu osigura točne i cjelovite informacije u vezi s profilom rizika pojedinih institucija. Stoga bi se od institucija trebalo zahtijevati da objave dodatne informacije koje nisu izričito navedene u ovoj direktivi kad je takvo objavljivanje podataka potrebno za ispunjavanje ovog cilja.

                  (30)

                  Kako bi se osiguralo dosljedna provedba Direktive 2006/48/EZ u cijeloj Uniji, Komisija i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo uspostavili su 2006. godine radnu skupinu (Skupina za prijenos Direktive o kapitalnim zahtjevima (CRDTG)), kojoj je povjeren posao da preispita i riješi pitanja koja se odnose na provedbu navedene direktive. Prema CRDTG-u potrebno je detaljnije specificirati neke tehničke odredbe direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ. Stoga je primjereno te odredbe specificirati.

                  (31)

                  U slučaju kad eksterne kreditne procjene za sekuritizacijske pozicije uključuju utjecaj kreditne zaštite koju pruža sama institucija koja ulaže, institucija ne bi smjela imati koristi od nižeg pondera rizika koji proizlazi iz takve zaštite. Ovo ne bi smjelo dovesti do odbijanja sekuritizacije od kapitala ako postoje drugi načini da se odredi ponder rizika, u skladu sa stvarnim rizikom pozicije, bez uvažavanja takve kreditne zaštite.

                  (32)

                  Potrebno je znatno pojačati zahtjeve prema institucijama za objavom podataka u području sekuritizacije. One bi posebno morale uključiti rizike sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja. Nadalje, kako bi se osigurala odgovarajuća transparentnost u vezi prirode aktivnosti institucije u području sekuritizacije, objave podataka trebale bi odražavati razinu do koje institucija sponzorira sekuritizacijske subjekte posebne namjene i uključenost određenih povezanih subjekata, budući da blisko povezane strane mogu predstavljati permanentne rizike za instituciju o kojoj je riječ.

                  (33)

                  Zahtjevi za rizicima specifičnim za sekuritizacijske pozicije morali bi se uskladiti s kapitalnim zahtjevima u bankovnoj knjizi, budući da ova posljednja omogućuje tretman koji je raznovrsniji i osjetljiviji na rizike sekuritizacijskih pozicija.

                  (34)

                  Obzirom na njihove nedavne slabe rezultate, trebalo bi ojačati standarde za unutarnje modele za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike. Posebno bi trebalo dopuniti pokrivenost rizika u vezi s kreditnim rizicima u knjizi trgovanja. Kapitalni zahtjevi bi nadalje trebali uključivati komponentu primjerenu za uvjete stresa kako bi se ojačali kapitalni zahtjevi u slučaju slabljenja tržnih uvjeta i s ciljem smanjivanja mogućnosti za pojavu procikličnosti. Institucije bi također morale provesti povratne testove na stres kako bi se ispitalo koji bi scenariji mogli ugroziti opstojnost institucije, osim ako se može dokazati da takva provjera nije nužna. Obzirom na nedavne posebne poteškoće pri tretiranju sekuritizacijskih pozicija korištenjem pristupa zasnovanog na internim modela, trebalo bi ograničiti mogućnost institucija da oblikuju rizik sekuritizacije u knjizi trgovanja te bi se automatizmom trebao zahtijevati standardizirani kapitalni zahtjev za sekuritizacijske pozicije u knjizi trgovanja.

                  (35)

                  Ovom se direktivom propisuju ograničene iznimke za određene aktivnosti trgovanja s korelacijom, u skladu s kojima nadzornik može dozvoliti instituciji da izračuna kapitalni zahtjev za cjelokupne rizike, ovisno o poštovanju strogih minimalnih zahtjeva. U takvim bi se slučajevima od institucije trebalo zahtijevati da te aktivnosti podvrgne kapitalnom zahtjevu koji je jednak ili viši od kapitalnog zahtjeva u skladu s interno razvijenim pristupom i kapitalnim zahtjevom od 8 % za specifičan rizik u skladu sa standardiziranom metodom mjerenja. Takve izloženosti ne bi trebalo nužno podvrći zahtjevu inkrementalnog rizika, već bi ih trebalo uključiti u mjerenje rizične vrijednosti i u mjerenje rizične vrijednosti u uvjetima stresa.

                  (36)

                  Članak 152. Direktive 2006/48/EZ zahtijeva od određenih kreditnih institucija da osiguraju vlastita sredstva koja su barem jednaka određenim navedenim minimalnim iznosima za tri dvanaestomjesečna razdoblja između 31. prosinca 2006. i 31. prosinca 2009. Zbog sadašnje situacije u bankarskom sektoru i produžetka prijelaznih odredbi za minimalne kapitalne zahtjeve koje je donio Baselski odbor za nadzor banaka, primjereno je obnoviti navedeni zahtjev tijekom ograničenog vremenskog razdoblja do 31. prosinca 2011.

                  (37)

                  Kako se kreditne institucije ne bi destimulirale od prijelaza na interni sustav raspoređivanja („IRB pristup”) ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje kapitalnih zahtjeva tijekom prijelaznog razdoblja zbog troškova provedbe koji su nelogični i nerazmjerni, trebalo bi omogućiti da kreditne institucije koje su prešle na korištenje IRB pristupa ili na pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, a koje su prethodno izračunavale svoje kapitalne zahtjeve u skladu s drugim manje sofisticiranim pristupima, od 1. siječnja 2010., ovisno o odobrenju nadzornika, koriste manje sofisticirane pristupe kao osnovice za izračun prijelaznog praga. Nadležna tijela bi trebala pažljivo pratiti svoja tržišta i osigurati jednaka pravila igre za sve na svim svojim tržištima i tržišnim segmentima, te izbjeći poremećaje na unutarnjem tržištu.

                  (38)

                  U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (9), države članice se potiču da za vlastite potrebe i u interesu Unije izrade i javno objave vlastite tablice koje prikazuju, koliko je to moguće, korelaciju između ove direktive i mjera prenošenja.

                  (39)

                  Kao odgovor na financijsku krizu, odredbe ove direktive predstavljaju faze u postupku reforme. U skladu sa zaključcima skupine G 20, Odbora za financijsku stabilnost i Baselskog odbora za nadzor banaka, možda će biti potrebne daljnje reforme, uključujući potrebu za razvojem protucikličkih rezervi, „dinamičnih rezervacija”, te načela na kojem počiva izračun kapitalnih zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ i dodatne mjere za zahtjeve za kreditne institucije koji se temelje na riziku, kako bi se pripomoglo u ograničavanju nastanka financijskih poluga u bankovnom sustavu. S ciljem osiguranja odgovarajućeg demokratskog nadzora nad postupkom, trebalo bi pravodobno i na učinkovit način uključiti Europski parlament i Vijeće.

                  (40)

                  Komisija bi morala preispitati primjenu direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ, kako bi se osiguralo da se njihove odredbe primjenjuju na pravedan način, koji ne dovodi do diskriminacije između kreditnih institucija, na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.

                  (41)

                  Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata, u skladu s člankom 290. UFEU-a, u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija da se osigura jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se uskladi terminologija i formuliraju definicije u skladu s naknadnim relevantnim aktima; da se proširi sadržaj ili prilagodi terminologija iz popisa djelatnosti koje podliježu međusobnom priznavanju na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade područja u kojima se od nadležnih tijela traži da razmjenjuju informacije; prilagode odredbe navedene direktive o vlastitim sredstvima, da se odrazi razvoj računovodstvenih standarda ili zakonodavstva Unije ili u pogledu približavanja nadzorne prakse; da se proširi popis kategorija izloženosti u svrhu standardiziranog pristupa ili IRB pristupa, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se prilagode određeni iznosi relevantni za te kategorije izloženosti, da se uzmu u obzir učinci inflacije; da se prilagodi popis i klasifikacija vanbilančnih stavki; i da se usklade određene odredbe i tehnički kriteriji u vezi s postupanjem s kreditnim rizikom druge strane, organizacijom i postupanjem s rizikom, standardiziranim pristupom i IRB pristupom, umanjenjem kreditnog rizika, sekuritizacijom, operativnim rizikom, preispitivanjem i procjenom nadležnih tijela te objavom podataka, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili računovodstveni standardi ili zakonodavstvo Unije, ili u pogledu približavanja nadzorne prakse. Komisija bi također trebala biti ovlaštena da, u skladu s člankom 290. UFEU-a, donosi delegirane akte u vezi mjera za utvrđivanje veličine iznenadnih i neočekivanih promjena kamatnih stopa koje su relevantne u svrhu nadzora i procjene nadležnih tijela iz Direktive 2006/48/EZ, o riziku kamatnih stopa koji proizlazi iz netrgovinskih aktivnosti; da se propiše privremeno smanjenje minimalne razine vlastitih sredstava ili pondera rizika utvrđenih na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir specifične okolnosti; da se pojasni izuzeće nekih izloženosti iz primjene odredbi navedene direktive o velikim izloženostima; i da se usklade kriteriji za ocjenu nadzornika, u skladu s tom direktivom, o prikladnosti predloženog stjecatelja za kreditnu instituciju i solventnost bilo koje predložene akvizicije.

                  (42)

                  Komisija bi također trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija kojima se osigurava jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade iznosi osnivačkog kapitala koji je propisan određenim odredbama navedene direktive i posebnim iznosima koji su bitni za izračun kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja, da se uzme u obzir razvoj gospodarskog i monetarnog područja; da se prilagode kategorije investicijskih društava koje su prikladne za određena odstupanja od tražene minimalne razine vlastitih sredstava, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima, da se pojasni zahtjev da investicijska društva posjeduju vlastita sredstva u iznosu koji odgovara jednoj četvrtini njihovih fiksnih općih troškova iz prethodne godine, da se osigura jedinstvena primjena navedene Direktive; da se uskladi terminologija i definicije s naknadnim relevantnim aktima; da se prilagode tehničke odredbe navedene direktive o izračunu kapitalnih zahtjeva za različite kategorije rizika i velike izloženosti, o korištenju internih modela za izračunavanje kapitalnih zahtjeva i o trgovanju, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili standardima mjerenje rizika ili računovodstvenim standardima, ili zakonodavstvu Unije, ili koja se odnose na približavanje nadzorne prakse; i da se uzme u obzir rezultat preispitivanja različitih pitanja koja se odnose na područje primjene Direktive 2004/39/EZ.

                  (43)

                  Europski parlament i Vijeće bi morali imati na raspolaganju tri mjeseca od dana obavijesti za stavljanje prigovora na delegirani akt. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća, također bi trebalo biti moguće produžiti takvo razdoblje za tri mjeseca. Europski parlament i Vijeće bi trebali imati mogućnost obavijestiti druge institucije o tome da nemaju namjeru staviti prigovor. Takvo brzo odobravanje delegiranih akata posebno je primjereno kad je potrebno poštovati rokove, na primjer, kad je potrebno poštovati vremenske planove utvrđene u temeljnim aktima, kako bi Komisija mogla donijeti delegirane akte.

                  (44)

                  U izjavi 39. o članku 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji je priložen konačnom aktu o međuvladinoj konferenciji na kojoj je donesen Lisabonski ugovor, potpisan 13. prosinca 2007., konferencija je primila na znanje namjeru Komisije da se, u skladu sa svojom ustaljenom praksom prilikom pripreme nacrta delegiranih akata u području financijskih usluga, nastavi savjetovati sa stručnjacima koje su imenovale države članice.

                  (45)

                  Budući da države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve ove direktive, da se naime od kreditnih institucija i investicijskih društava zahtijeva da uspostave politike nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima, i da se usklade određeni kapitalni zahtjevi, i da se oni stoga mogu zbog opsega i učinaka postupka bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članaka 5. Ugovora o Europski uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti iz navedenog članaka ta direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje navedenih ciljeva.

                  (46)

                  Direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Izmjene Direktive 2006/48/EZ
      Direktiva 2006/48/EZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              umeću se sljedeće točke:

                                          „40a.

                                          ‚resekuritizacija’ znači resekuritizacija u kojoj se rizik povezan s odnosnom skupom izloženosti tranšira, a najmanje jedna od odnosnih izloženosti je sekuritizacijska pozicija;

                                          40b.

                                          ‚resekuritizacijska pozicija’ znači izloženost u resekuritizaciji”;

                              (b)

                              dodaje se sljedeća točka:

                                          „49.

                                          ‚diskrecijske mirovinske povlastice’ znači proširene mirovinske povlastice koje kreditna institucija odobrava zaposleniku na diskrecijskoj osnovi u okviru varijabilnog paketa nagrađivanja toga zaposlenika, a koji ne uključuju stečene povlastice odobrene zaposleniku na temelju uvjeta iz sustava mirovinskog osiguranja društva.”

                  2.

                  U članku 11. stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
                  „Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica za ocjenu primjernosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.”

                  3.

                  Članak 22. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                              „1.   Nadležna tijela matičnih država članica moraju zahtijevati od svih kreditnih institucija da imaju snažne upravljačke sustave koje uključuju jasnu organizacijsku strukturu, s dobro definiranim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti, učinkovite procese za utvrđivanje, upravljanje, praćenje i izvješćivanje o rizicima kojima su ili kojima mogu biti izložene, kao i primjerene ne mehanizme unutarnje kontrole, uključujući zdrave administrativne i računovodstvene postupke i politike i prakse nagrađivanja koje su konzistentne i promiču zdravo i učinkovito upravljanje rizikom.”;

                              (b)

                              dodaju se sljedeći stavci:
                              „3.   Nadležna tijela matičnih država članica moraju koristiti informacije prikupljene u skladu s kriterijima za objavu podataka iz Priloga XII. dijela 2. točke 15. podtočke (f), radi provođenja komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja. Nadležna tijela dostavljaju te informacije Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo.
                              4.   Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica o zdravim politikama nagrađivanja koje su u skladu s načelima iz točaka 23. i 24. Priloga V. Smjernice isto tako vode računa o načelima u vezi zdravih politika nagrađivanja koje su utvrđene u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009. o politikama nagrađivanja u sektoru financijskih usluga (*).
                              Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava, između ostalog, smjernice za:

                                          (a)

                                          utvrđivanje posebnih kriterija kako bi se odredili odgovarajući omjeri između fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (1);

                                          (b)

                                          specificiranja instrumenata koji mogu biti prihvatljivi kao instrumenti u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (o) ii. koji na odgovarajući način odražavaju kreditnu kvalitetu kreditnih institucija u smislu točke 23 podtočke (o) tog Priloga.

                                    Odbor europskih regulatora tržišta vrijednosnih papira blisko surađuje s Odborom europskih nadzornih tijela za bankarstvo s ciljem osiguranja postojanja smjernica za politike nagrađivanja za kategorije zaposlenika uključene u davanje investicijskih usluga i aktivnosti u smislu točke 2. članaka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ.
                              Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo koristi informacije koje primi od nadležnih tijela, u skladu sa stavkom 3. za provođenje komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja na razini Unije.
                              5.   Nadležna tijela matičnih država članica prikupljaju informacije o broju pojedinaca po kreditnoj instituciji u platnim razredima od najmanje 1 milijuna eura, uključujući poslovna područja o kojima je riječ i glavne elemente plaće, bonusa, dugoročnog nagrađivanja i mirovinskih doprinosa. Ove se informacije prosljeđuju Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo koji ih objavljuje ne ukupnoj osnovi za matične države članice u zajedničkom formatu izvješćivanja. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo može izraditi smjernice kako bi se olakšala provedba ovog stavka i osigurala dosljednost prikupljenih informacija.

                                 (*)  SL L 120, 15.5.2009., str. 22.”"

                  4.

                  U članku 54. dodaje se sljedeći stavak:
                  „Države članice osiguravaju, da za potrebe prvog stavka njihova pojedina nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje ili primjenu financijskih i nefinancijskih sankcija ili drugih mjera. Ove sankcije ili mjere moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.”

                  5.

                  U prvom stavku članaka 57. točka (r) zamjenjuje se sljedećom:

                              „(r)

                              iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija, kojima se dodjeljuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, i iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja kojima bi bio dodijeljen ponder rizika od 1 250 %, da su vode u knjizi instrumenta kreditne institucije kojima se aktivno ne trguje.”

                  6.

                  U članku 64. dodaje se sljedeći stavak:
                  „5.   Kreditne institucije primjenjuju zahtjeve iz dijela B Priloga VII. Direktivi 2006/49/EZ na svu svoju aktivu mjerenu po fer vrijednosti prilikom obračuna iznosa vlastitih sredstava i trebaju odbiti od ukupnog iznosa stavaka iz točaka (a) do (ca) umanjeno za stavke od točaka (i) do (k) iz članka 57. iznos svih potrebnih dodatnih ispravaka vrijednosti. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava smjernice koje se odnose na pojedinosti o primjeni ove odredbe.”

                  7.

                  U članku 66. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                  „2.   Polovina ukupnog iznosa stavki iz točaka od (l) do (r) članka 57. odbija se od ukupnog iznosa stavki od (a) do (ca), umanjeno za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka, te polovinu od ukupnog iznosa stavki iz točaka (d) do (h) članka 57., nakon primjene ograničenja određenih u stavku 1. ovog članka. U mjeri u kojoj polovina ukupnog iznosa stavki od (l) do (r) prelazi ukupni iznos stavki od (d) do (h) članka 57. taj se višak odbija od ukupnih stavki od (a) do (ca), umanjene za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka.
                  Stavke iz članka 57. točke (r) ne odbijaju se ako su za potrebe članka 75. uključene u izračun rizikom ponderiranih iznosa izloženosti, kako je to utvrđeno u ovoj direktivi ili u izračunu kapitalnih zahtjeva, kako je to utvrđeno u prilozima I. ili V. Direktivi 2006/49/EZ.”

                  8.

                  U članku 75. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećima:

                              „(b)

                              s obzirom na njihove poslove iz knjige trgovanja, za pozicijski rizik i rizik druge ugovorne stranke te, ako je odobreno prekoračenje ograničenja propisanih člancima od 111. do 117., za velike izloženosti koje premašuju takva ograničenja, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. i člancima od 28. do 32. Direktive 2006/49/EZ;

                              (c)

                              s obzirom na sve njihove poslovne aktivnosti, za valutni rizik, za rizik namire i za robni rizik, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. Direktive 2006/49/EZ;”.

                  9.

                  U članku 101. se stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                  „1.   Kreditna institucija sponzor ili kreditna institucija inicijator koja koristi, s obzirom na sekuritizaciju, članak 95. pri izračunu iznosa izloženosti ponderiranih rizikom ili koja je prodala instrumente iz svoje knjige trgovanja sekuritizacijskom subjektu s posebnim namjenom, što dovodi do toga da ona više nema obvezu posjedovati vlastita sredstva za rizike tih instrumenata, ne daje potporu sekuritizaciji iznad svojih ugovornih obveza s ciljem smanjenja potencijalnih ili stvarnih gubitaka za investitore.”

                  10.

                  Članak 136. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              u drugom podstavku stavka 1., dodaju se sljedeće točke:

                                          „(f)

                                          zahtijevanje od kreditnih institucija da ograniče varijabilno nagrađivanje kao postotak ukupnih neto prihoda, kad ono nije u skladu s održavanjem čvrste kapitalne osnove;

                                          (g)

                                          zahtijevanje od kreditnih institucija da koriste neto dobiti kako bi ojačale svoju kapitalnu osnovu.”;

                              (b)

                              u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:

                        „U svrhu određivanja odgovarajuće razine vlastitih sredstava na temelju nadzora i procjena provedenih u skladu s člankom 124., nadležna tijela ocjenjuju da li je potrebno uvesti neki poseban zahtjev za vlastita sredstva koja prelaze minimalnu razinu potrebnu za pokriće rizika kojima je kreditna institucija izložena ili bi mogla biti izložena, vodeći računa o sljedećem:

                              (a)

                              kvantitativnim i kvalitativnim aspektima procesa procjene iz članka 123., koji provide kreditne institucije;

                              (b)

                              uređenju, procesima i mehanizmima kreditnih institucija iz članka 22.;

                              (c)

                              rezultatu nadzora i procjene koji su provedeni u skladu s člankom 124.”

                  11.

                  U članku 145. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
                  „3.   Kreditne institucije donose formalnu politiku za usklađivanje sa zahtjevima za objavljivanjem, propisanima u stavcima 1. i 2. te imaju politike za procjenu prikladnosti svojeg objavljivanja, kao i provjeravanja i učestalosti. Kreditne institucije također moraju imati politike kako bi ocijenile da li njihove objave u cijelosti prenose sudionicima na tržištu njihov profil rizika.
                  Ako te objave ne prenose u cijelosti profil rizika sudionicima na tržištu, kreditne institucije javno objavljuju informacije koje su nužne, pored onih informacija koje se zahtijevaju u skladu sa stavkom 1. Međutim, od njih se zahtijeva da objave informacije koje su značajne i koje nisu vlasničke ili povjerljive jedino u skladu s tehničkim kriterijima navedenim u dijelu 1. Priloga XII.”

                  12.

                  Naslov glave VI. zamjenjuje se sljedećim:
                  „DELEGIRANI AKTI I IZVRŠNE OVLASTI”.

                  13.

                  Članak 150. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                              „1.   Što se tiče vlastitih sredstava, ne dovodeći u pitanje prijedlog kojeg Komisija podnosi ,,u skladu s člankom 62., potrebno je donijeti tehničke prilagodbe putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a koje podliježu uvjetima navedenim u člancima 151b i 151c:

                                          (a)

                                          pojašnjenje definicija, kako bi se osigurala jedinstvena primjena ove Direktive;

                                          (b)

                                          pojašnjenje definicija, kako bi se, pri primjeni ove Direktive, uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;

                                          (c)

                                          usklađivanje terminologije i oblikovanje definicija u skladu s naknadnim aktima o kreditnim institucijama i povezanim pitanjima;

                                          (d)

                                          proširenje sadržaja popisa iz članaka 23. i 24. i navedenog u Prilogu I. ili prilagodba terminologije koja se koristi u tom popisu, kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;

                                          (e)

                                          područja u kojima nadležna tijela razmjenjuju informacije, kao što je navedeno u članku 42.;

                                          (f)

                                          tehnička prilagodba u člancima od 56. do 67. i članku 74., kao posljedica promjena računovodstvenih standarda ili zahtjeva koji uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse;

                                          (g)

                                          izmjene popisa kategorija izloženosti, iz članaka 79. i 86., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;

                                          (h)

                                          iznos naveden u članku 79. stavku 2. točki (c), članku 86. stavku 4. točki (a), Prilogu VII. dijelu 1. točki 5., te u Prilogu VII. dijelu 2. točki 15. kako bi se uzeli u obzir učinci inflacije;

                                          (i)

                                          popis i klasifikacija vanbilančnih stavki u prilozima II. i IV.;

                                          (j)

                                          usklađivanje odredbi iz Priloga III. i priloga od V. do XII., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima (posebno novi financijski proizvodi), ili promjene računovodstvenih standarda ili zahtjeva, koje uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice, ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse.

                                    1a.   U skladu s regulatornim postupkom iz članka 151.stavka 2a donose se sljedeće mjere:

                                          (a)

                                          tehničke prilagodbe popisa iz članka 2.;

                                          (b)

                                          promjena iznosa osnivačkog kapitala, propisanog člankom 9., da bi se uzela u obzir kretanja u ekonomskom i monetarnom području.”;

                              (b)

                              stavak 2. mijenja se kako slijedi:

                                          i.

                                          u prvom podstavku uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
                                          „Komisija može donijeti sljedeće mjere:”;

                                          ii.

                                          drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
                                          „Mjere iz točaka (a), (b), (c) i (f) prvog podstavka donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a podliježu uvjetima iz članaka 151b i 151c. Mjere iz točaka (d) i (e) prvog podstavka donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 151 stavka 2a.”

                  14.

                  U članku 151. brišu se stavci 2. i 3.

                  15.

                  Umeću se sljedeći članci:
                  „Članak 151a
                  Izvršavanje ovlasti
                  1.   Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 150. stavka 1. kao i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine s početkom od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 151b.
                  2.   Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
                  3.   Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji, podliježe uvjetima propisanima u člancima 151b i 151c.
                  Članak 151b
                  Opoziv ovlasti
                  1.   Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 150. stavka 1. i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2.
                  2.   Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu prijenosa ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
                  3.   Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Opoziv se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
                  Članak 151c
                  Prigovori u vezi delegiranih akata
                  1.   Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
                  2.   Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u istom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće staviti prigovor na delegirani akt.
                  3.   Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. UFEU-a institucija koja ulaže prigovor, treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”

                  16.

                  U članku 152. umeću se sljedeći stavci:
                  „5a.   Kreditne institucije koje izračunavaju iznose izloženosti ponderirane rizikom, u skladu s člancima od 84. do 89. moraju osigurati vlastita sredstva do 31. prosinca 2011., koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5c ili stavku 5d, ako je to primjenjivo.
                  5b.   Kreditne institucije koje koriste pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, kao što je navedeno u članku 105., za izračun svojih kapitalnih zahtjeva za operativni rizik, do 31. prosinca 2011., moraju osigurati vlastita sredstva koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5.c ili 5.d, ako je to primjenjivo.
                  5c.   Iznos iz stavaka 5a i 5b iznosi 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi kreditne institucije morale imati na temelju članka 4. Direktive 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2007.
                  5d.   Ovisno o odobrenju nadležnih organa, za kreditne institucije iz stavka 5e, iznos iz stavaka 5a i 5b može iznositi najviše 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi te kreditne institucije morale imati na temelju bilo kojeg od članka od 78. do 83., 103. ili 104. i Direktive 2006/49/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2011.
                  5e.   Kreditna institucija može primijeniti stavak 5d samo ako je počela koristiti IRB pristup ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje svojih kapitalnih zahtjeva od 1. siječnja 2010. ili nakon toga dana.”

                  17.

                  Članak 154. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
                  „5.   Do 31. prosinca 2012., prosječni LGD ponderiran izloženošću, za sve izloženosti prema segmentu maloprodaje osigurane stambenim nekretninama, te koje ne ostvaruju korist od garancija središnje države, ne smije biti niži od 10 %.”

                  18.

                  U članku 156. nakon trećeg stavka umeće se sljedeći stavak:
                  „Do 1. travnja 2013. Komisija mora preispitati odredbe o nagrađivanju, uključujući one navedene u prilozima V. i XII., te o njima podnijeti izvješće, s posebnom pozornošću na njihovu učinkovitost, primjenu i provedbu, vodeći računa o međunarodnim kretanjima. To bi preispitivanje trebalo utvrditi sve propuste koji proizlaze iz primjene načela razmjernosti tih odredbi. Komisija podnosi svoje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim prijedlozima.
                  S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija treba preispitati provedbu članka 54. obzirom na dosljednosti sankcija i ostalih mjera koje su uvedene i primjenjuju se u cijeloj Uniji, te u slučaju potrebe daje prijedloge.
                  Periodički nadzor primjene ove direktive koje provodi Komisija moraju osigurati da način na koji se ona primjenjuje ne dovedi do očite diskriminacije između kreditnih institucija na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.
                  S ciljem osiguranja dosljednost prilikom bonitetnog pristupa kapitalu, Komisija mora preispitati važnost pozivanja na instrumente u okviru značenja članka 66. stavka 1a. točke (a) u točki 23. podtočki (o)ii. Priloga V. čim pokrene inicijativu za preispitivanjem definicije kapitalnih instrumenta kako je to predviđeno u člancima od 56. do 67.”

                  19.

                  Umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 156a
                  Do 31. prosinca 2011. Komisija mora preispitati i izvijestiti o prikladnosti da se ažurira Prilog IX. ovoj Direktive, uvažavajući pri tome međunarodne sporazume koji se odnose na kapitalne zahtjeve kreditnih institucija za sekuritizacijske pozicije. Komisija mora dostaviti to izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim zakonodavnim prijedlozima.”

                  20.

                  Prilozi se izmjenjuju kako je to navedeno u Prilogu I. ovoj Direktivi.

            Članak 2.
      Izmjena Direktive 2006/49/EZ
      Direktiva 2006/49/EZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  U članku 3. stavku 1. prvom podstavku dodaje se sljedeća točka:

                              „(t)

                              ‚sekuritizacijska pozicija’ i ‚resekuritizacijska pozicija’ znači sekuritizacijska pozicija odnosno resekuritizacijska pozicija kako je to utvrđeno u Direktivi 2006/48/EZ.”

                  2.

                  U prvom podstavku članka 17. stavka 1. uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
                  „Kad institucija izračunava iznose izloženosti ponderirane rizikom za potrebe Priloga II. ovoj Direktivi u skladu s člancima od 84. do 89. Direktive 2006/48/EZ, primjenjuje se sljedeće u svrhu izračuna iz točke 36. dijela I. Priloga VII. Direktivi 2006/48/EZ:”.

                  3.

                  U članku 18. stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećom:

                              „(a)

                              kapitalni zahtjevi, obračunati u skladu s metodama i mogućnostima koje su propisane u člancima od 28. do 32. i prilozima I., II. i VI. i prema potrebi, Prilogom V., za svoje poslove iz knjige trgovanja, te točkama od 1. do 4. Priloga II. za poslove koji se odnose na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje;”.

                  4.

                  Naslov odjeljka 2. poglavlja VIII. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Delegirani akti i izvršne ovlasti”.

                  5.

                  Članak 41. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                  „2.   Mjere iz stavka 1. donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 42a i ovisno o uvjetima iz članaka 42b i 42c.”

                  6.

                  U članku 42. briše se stavak 2.

                  7.

                  Umeću se sljedeći članci:
                  „Članak 42a
                  Izvršavanje ovlasti
                  1.   Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 41. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 42b.
                  2.   Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
                  3.   Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji podliježe uvjetima propisanima u člancima 42b i 42c.
                  Članak 42b
                  Opoziv ovlasti
                  1.   Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 41.
                  2.   Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu delegiranja ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
                  3.   Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
                  Članak 42c
                  Prigovori u vezi delegiranih akata
                  1.   Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
                  2.   Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u tom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće uložiti prigovor na delegirani akt.
                  3.   Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, institucija koja ulaže prigovor treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”

                  8.

                  Članak 47., zamjenjuje se sljedećim:
                  „Do 30. prosinca 2011. ili nekog drugog ranijeg datuma koji odrede nadležna tijela pojedinačno za svaki slučaj, institucije, koje su u skladu s točkom 1. Priloga V. dobile odobrenje za model specifičnog rizika prije 1. siječnja 2007., mogu za takvo postojeće odobrenje primijeniti točke 4. i 8. Priloga VIII. Direktivi 93/6/EEZ na način kako su te točke glasile prije 1. siječnja 2007.”

                  9.

                  Prilozi se izmjenjuju kako je to utvrđeno u Prilogu II. ovoj Direktivi.

            Članak 3.
      Prenošenje
      1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s:

                  (a)

                  točkama 3., 4., 16. i 17. članka 1. i točkama 1., 2 podtočki (c), točkama 3. i 5 podtočki(b) iii. Priloga I. do 1. siječnja 2011.; te

                  (b)

                  odredbama ove Direktive koje ne uključuju one navedene u točki (a), do 31. prosinca 2011.

            Kada države članice donose mjere navedene u ovom stavku, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Zakoni i drugi propisi potrebni za usklađivanje s točkom 1. Priloga I., zahtijevaju da kreditne institucije primjenjuju u njoj utvrđena načela na:

                  i.

                  nagrađivanje na temelju ugovora zaključenih prije stvarnog dana provedbe u svakoj državi članici, a koje je odobreno ili plaćeno nakon toga dana; i

                  ii.

                  odobrene naknade za usluge pružene tijekom 2010. godine, koje još nisu plaćene, prije dana stvarne provedbe u svakoj državi članici.

            3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktivom.
      Članak 4.
      Izvješće
      S obzirom na međunarodnu prirodu Baselskog okvira i rizike povezane s primjenom izmjena u tom okviru u najvažnijim jurisdikcijama koja se ne odvija istodobno, Komisija do 31. prosinca 2010. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o ostvarenom napretku prema međunarodnoj primjeni promjena koje se odnose na okvir adekvatnosti kapitala, zajedno s odgovarajućim prijedlozima.
      Članak 5.
      Stupanje na snagu
      Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Članak 6.
      Adresati
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Strasbourgu 24. studenoga 2010.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            J. BUZEK

               Za Vijeće

               Predsjednik

            O. CHASTEL

         (1)  SL C 291, 1.12.2009., str. 1.

         (2)  Mišljenje od 20. siječnja 2010. (još nije objavljeno u Službenom listu).

         (3)  Stajalište Europskog parlamenta od 7. srpnja 2010. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 11. listopada 2010.

         (4)  SL L 177, 30.6.2006., str. 1.

         (5)  SL L 177, 30.6.2006., str. 201.

         (6)  SL L 145, 30.4.2004., str. 1.

         (7)  SL L 120, 15.5.2009., str. 22.

         (8)  SL L 281, 23.11.1995., str. 31.

         (9)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

         PRILOG I.
         Prilozi V., VI., VII., IX. i XII. Direktivi 2006/48/EZ mijenjaju se kako slijedi:

                     1.

                     U Prilogu V. dodaje se sljedeći odjeljak:
                     „11.   POLITIKE NAGRAĐIVANJA

                                 23.

                                 Prilikom utvrđivanja i primjene cjelokupnih politika nagrađivanja, uključujući plaće i diskrecijske mirovinske povlastice, za kategorije zaposlenika, uključujući više rukovodstvo, preuzimatelji rizika, osoblje zaposleno na kontrolnim funkcijama i bilo koji zaposlenik koji prima ukupan iznos nagrađivanja koje ga svrstava u isti platni razred kao i više rukovodstvo i preuzimatelje rizika, čije profesionalne djelatnosti imaju značajan utjecaj na njihov profil rizika, kreditne institucije moraju postupati u skladu sa sljedećim načelima na način i u mjeri koja je primjerena obzirom na njihovu veličinu, unutarnju organizaciju i prirodu, djelokrug i složenost njihovih poslova:

                                             (a)

                                             politika nagrađivanja dosljedno odražava i promiče učinkovito upravljanje rizicima i ne potiče preuzimanje rizika koji prelaze razinu rizika koji kreditna institucija tolerira;

                                             (b)

                                             politika nagrađivanja je u skladu s poslovnom strategijom, ciljevima, vrijednostima i dugoročnim interesima kreditne institucije te uključuju mjere za sprječavanje sukoba interesa;

                                             (c)

                                             uprava kreditne institucije u svojoj nadzornoj funkciji donosi i povremeno preispituje opća načela politike nagrađivanja i odgovorna je za njeno provođenje;

                                             (d)

                                             provođenje politike nagrađivanja podliježe, najmanje jednom godišnje, središnjem i nezavisnom internom nadzoru u pogledu sukladnosti s politikama i postupcima nagrađivanja koje je prihvatila uprava u svojoj nadzorni funkciji;

                                             (e)

                                             osoblje zaposleno na kontrolnim funkcijama neovisno je od poslovnih jedinica koje oni nadziru, imaju odgovarajuće ovlaštenje i nagrađeni su u skladu s ostvarenjem ciljeva koji su povezani s njihovim funkcijama, neovisno od uspješnosti poslovnih područja koja su pod njihovom kontrolom;

                                             (f)

                                             nagrađivanje visoko pozicioniranih zaposlenika na funkcijama upravljanja rizicima i usklađenosti sa zakonodavstvom neposredno nadzire odbor iz točke 24. ili, ako takav odbor nije uspostavljen, uprava u svoji nadzorni funkciji;

                                             (g)

                                             ako je nagrađivanje povezano s rezultatima, ukupan iznos nagrađivanja temelji se na kombinaciji ocjene rezultata pojedinca i dotične poslovne jedinice te ukupnih rezultata kreditne institucije, prilikom ocjene rezultata pojedinca uzimaju se u obzir financijski i nefinancijski kriteriji;

                                             (h)

                                             ocjena rezultata utvrđena je unutar četverogodišnjeg okvira kako bi se osiguralo da se postupak ocjenjivanja temelji na dugoročnim rezultatima i da je stvarno plaćanje komponenti koje se temelje na rezultatu, raspoređeno tijekom razdoblja koje uzima u obzir temeljni poslovni ciklus kreditne institucije i njene poslovne rizike;

                                             (i)

                                             ukupno varijabilno nagrađivanje ne ograničava sposobnosti kreditne institucije da ojača svoju kapitalnu osnovu;

                                             (j)

                                             zajamčeno varijabilno nagrađivanje je iznimno i pojavljuje se samo prilikom zapošljavanja novih djelatnika te je ograničeno na prvu godinu zaposlenja;

                                             (k)

                                             u slučaju kreditnih institucija koje imaju koristi od iznimnih vladinih intervencija:

                                                         i.

                                                         varijabilno nagrađivanje se stoga strogo ograničava kao postotak neto prihoda, u slučaju kad to nije u skladu s održavanjem čvrste kapitalne osnove i pravodobnim izlaskom iz državnih potpora;

                                                         ii.

                                                         mjerodavna nadležna tijela zahtijevaju od kreditnih institucija da ograniče nagrađivanje na način koji je u skladu sa zdravim upravljanjem rizicima i dugoročnim rastom, uključujući, prema potrebi, utvrđivanje limita za nagrađivanje osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije u smislu članka 11. stavka 1.;

                                                         iii.

                                                         nikakva varijabilna komponenta nagrađivanja se ne isplaćuje osobama koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije u smislu članka 11. stavka 1., osim kad je to opravdano;

                                             (l)

                                             fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja primjereno su uravnotežene, a fiksna komponenta predstavlja dovoljno visok udio cjelokupnog nagrađivanja da omogući primjenu potpuno fleksibilne politike u pogledu varijabilnih komponenti nagrađivanja, uključujući mogućnost da se ne plati varijabilna komponenta nagrađivanja.
                                             Kreditne institucije moraju utvrditi odgovarajuće omjere između fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja;

                                             (m)

                                             plaćanja koja se odnose na prijevremeni raskid ugovora, odražavaju rezultate ostvarene tijekom vremena i koncipirana tako da se ne nagrađuje neuspjeh;

                                             (n)

                                             mjerenje rezultata koje se koristi za izračun varijabilnih komponenti nagrađivanja ili skupove varijabilnih komponenti nagrađivanja, uključuje ispravak za sve vrste trenutnih i budućih rizika, te uzima u obzir trošak kapitala i potrebnu likvidnost.
                                             Raspodjela varijabilnih komponenti nagrađivanja u okviru kreditne institucije također uzima u obzir sve vrste sadašnjih i budućih rizika;

                                             (o)

                                             znatan udio, a u svakom slučaju najmanje 50 % od bilo kojeg varijabilnog nagrađivanja sastavljen je od odgovarajućeg salda:

                                                         i.

                                                         dionica ili istovjetnih vlasničkih udjela, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije, ili u slučaju kreditne institucije koja ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta; te

                                                         ii.

                                                         gdje je to primjereno, ostalih instrumenata u smislu članka 66. stavka 1a. točke (a) koji na odgovarajući način odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije kao institucije s kontinuiranim poslovanjem.

                                                   Instrumenti koji se navode u ovoj točki podliježu odgovarajućoj politici zadržavanja koja je namijenjena tome da uskladi poticaje s dugoročnim interesima kreditne institucije. Države članice ili njihova nadležna tijela mogu ograničiti vrste i oblike tih instrumenata ili, prema potrebi, zabraniti određene instrumente. Ova se točka primjenjuje na udjele varijabilne komponente nagrađivanja odgođenog u skladu s točkom (p), i udjele varijabilne komponente nagrađivanja koje nije odgođeno;

                                             (p)

                                             znatan udio, a u svakom slučaju najmanje 40 % varijabilne komponente nagrađivanja odgađa se tijekom razdoblja koje nije kraće od tri do pet godina, a točno je usklađeno s prirodom poslovanja, njegovim rizicima i aktivnostima dotičnog zaposlenika.
                                             Nagrađivanje koje se plaća na temelju mehanizama s odgodom, na dospijeva brže od onoga temeljenog po načelu razmjernosti. U slučaju varijabilne komponente nagrađivanja, posebno visok iznos, od najmanje 60 % iznosa je odgođen. Dužina razdoblja odgode utvrđuje se u skladu s poslovnim ciklusom, prirodom poslovanja, njegovim rizicima i aktivnostima dotičnog zaposlenika;

                                             (q)

                                             varijabilno nagrađivanje, uključujući odgođeni udio, isplaćuje se ili dospijeva samo ako je održivo obzirom na financijsku situaciju kreditne institucije u cijelosti i opravdano u odnosu na uspješnost kreditne institucije, poslovne jedinice i dotičnog pojedinca.
                                             Ne dovodeći u pitanje opća načela nacionalnog ugovornog i radnog prava, ukupno varijabilno nagrađivanje biti će u znatnoj mjeri umanjeno kad financijski rezultati kreditne institucije budu manji od očekivanih ili negativni, uzimajući u obzir kako trenutačno nagrađivanje tako i umanjenja u isplatama prethodno zarađenih iznosa, uključujući i kroz sustava malusa ili povrat sredstava;

                                             (r)

                                             mirovinska politika je u skladu s poslovnom strategijom, ciljevima, vrijednostima i dugoročnim interesima kreditne institucije.
                                             Ako zaposlenik napušta kreditnu instituciju prije umirovljenja, kreditna institucija vodi diskrecijske mirovinske povlastice tijekom razdoblja od pet godina u obliku instrumenata iz točke (o). U slučaju zaposlenika koji je stekao uvjete za mirovinu, diskrecijske mirovinske povlastice se isplaćuju u obliku instrumenata iz točke (o), što podliježe petogodišnjem razdoblju zadržavanja;

                                             (s)

                                             od zaposlenika se zahtijeva da se obvežu da neće koristiti strategije osobne zaštite od rizika ili osiguranje povezano s nagrađivanjem i odgovornošću usmjereno prema slabljenju učinaka usklađenosti s rizikom koji su ugrađeni u njihovim mehanizmima nagrađivanja;

                                             (t)

                                             varijabilno nagrađivanje se ne isplaćuje putem instrumenata ili po metodama koje olakšavaju izbjegavanje zahtjeva iz ove direktive.
                                             Kreditne institucije primjenjuju načela utvrđena u ovoj točki na razini skupine, matičnog društva i društva kćeri, uključujući one osnovane u offshore financijskim središtima.

                                 24.

                                 Kreditne institucije koje su značajne zbog svoje veličine, unutarnje organizacije i prirode, djelokruga i složenosti poslova, osnivaju ili pristupa zasnovanih na naprednom mjerenju. Odbor za naknade za rad osniva se na način koji mu omogućuje da iskaže kompetentno i nezavisno mišljenje o politikama i praksi nagrađivanja te poticajima uspostavljenima za upravljanje rizikom, kapitalom i likvidnošću.
                                 Odbor za naknade za rad odgovoran je za pripremu odluka u vezi nagrađivanja, uključujući one koje imaju utjecaj na rizike i upravljanje rizicima dotične kreditne institucije, a koje bi trebala donijeti uprava u svojoj nadzornoj funkciji. Predsjednik i članovi odbora za naknade za rad moraju biti članovi uprave koji u dotičnoj kreditnoj instituciji ne provode nikakve izvršne funkcije. Prilikom pripreme takvih odluka, odbor za naknade za rad uzima u obzir dugoročne interese dioničara, investitora i ostalih dionika u kreditnoj instituciji.”

                     2.

                     Dio 1. Priloga VI. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 točka 8. zamjenjuje se sljedećom:

                                             „8.

                                             Ne dovodeći u pitanje točke 9., 10. i 11., izloženosti prema regionalnoj i lokalnoj upravi ponderiraju se kao izloženosti prema institucijama, što podliježe točki 11a. Ovaj je tretman neovisan od mogućnosti korištenja diskrecijskog prava iz članka 80. stavku 3. Povlašteni tretman za kratkoročne izloženosti iz točaka 31., 32. i 37. se ne primjenjuje.”;

                                 (b)

                                 umeće se sljedeća točka:

                                             „11a.

                                             Ne dovodeći u pitanje točke 9., 10. i 11., na izloženosti prema regionalnoj i lokalnoj upravi država članica koje su denominirane i financirane u domaćoj valuti te regionalne i lokalne uprave, primjenjuje se faktor rizika od 20 %.”;

                                 (c)

                                 točka 68. mijenja se kako slijedi:

                                             i.

                                             u prvom stavku, točke (d) i (e) zamjenjuju se sljedećim:

                                                         „(d)

                                                         kreditima koji su osigurani stambenim nekretninama ili udjelima u finskim društvima za izgradnju stambenih nekretnina iz točke 46., do visine manje vrijednosti iznosa glavnice zaloga, zajedno s mogućim prethodnim pravima zaloga, i 80 % vrijednosti imovine dane u zalog, ili kreditima koji su osigurani dionicama s pravom prvenstva koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Crèances ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti koje uređuju zakoni države članice koja sekuritizira izloženosti stambenim nekretninama. U slučaju kad se kao osiguranje koriste takve dionice s pravom prvenstva, poseban javni nadzor za zaštitu vlasnika obveznica, kako je to predviđeno člankom 52. stavkom 4. Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) (*) osigurava da imovina koja je vezana u takvim kreditima mora, u svakom trenutku dok je uključena u skup imovine za pokriće biti najmanje 90 % sastavljena od stambenih hipoteka kombiniranih s prethodnim pravima zaloga do visine manje vrijednosti dospjelog iznosa glavnice po jedinicama s pravom prvenstva, iznosa glavnice založnih prava i 80 % vrijednosti založenih nekretnina da se te jedinice uvrste u prvi stupanj kreditne kvalitete, kako je to navedeno u ovom Prilogu i da ti udjeli ne prelaze 10 % nominalnog iznosa preostalog izdanja.
                                                         Izloženosti nastale prijenosom i upravljanjem plaćanjima dužnika ili likvidacijskim prihodima na temelju kredita osiguranih založenom imovinom jedinica s pravom prvenstva ili dužničkim vrijednosnim papirima se ne uključuju u izračun ograničenja od 90 %;

                                                         (e)

                                                         kreditima koji su osigurani poslovnim nekretninama ili dionicama u finskim društvima za izgradnju stambenih nekretnina iz točke 52. do visine manje vrijednosti iznosa glavnice zaloga zajedno sa mogućim prethodnom pravima zaloga i 60 % vrijednosti založenih nekretnina, ili kreditima koji su osigurani dionicama s pravom prvenstva koje je izdao francuski fond Fonds Communs de Crèances ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti koji su uređeni zakonima države članice koja sekuritizira izloženosti na temelju poslovnih nekretnina. U slučaju kad se kao osiguranje koriste takve dionice s pravom prvenstva, poseban javni nadzor za zaštitu vlasnika obveznica, kako je to predviđeno člankom 52. stavkom 4. Direktive 2009/65/EZ osigurava da imovina koja je vezana u takvim kreditima mora, u svakom trenutku dok je uključena u skup imovine za pokriće biti najmanje 90 % sastavljena od poslovnih hipoteka kombiniranih s prethodnim pravima zaloga do visine manje vrijednosti dospjelog iznosa glavnice po jedinicama, iznosima glavnice založnih prava i 60 % vrijednosti založenih nekretnina da se te jedinice uvrste u prvi stupanj kreditne kvalitete, kako je to navedeno u ovom Prilogu i da ti udjeli ne prelaze 10 % nominalnog iznosa preostalog izdanja.
                                                         Nadležna tijela mogu priznati kao prihvatljive kredite osigurane poslovnim nekretninama gdje je omjer pokrivenosti kredita založenim nekretninama od 60 % prekoračen do najviše 70 %, ako vrijednost ukupne imovine založene kao kolaterala za pokrivene obveznice veća od nominalnog iznosa obveza na temelju pokrivenih obveznica prelazi nominalan iznos obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica za najmanje 10 % te ako potraživanje imatelja obveznica ispunjava zahtjeve o pravnoj sigurnosti iz Priloga VIII. Potraživanje imatelja obveznica moraju imati prednost pred ostalim potraživanjima nad osiguranjem. Izloženosti nastale prijenosom ili upravljanjem dužnikovim plaćanjima ili likvidacijskim prihodom na temelju kredita osiguranog založenim nekretninama jedinica s pravom prvenstva ili dužničkim vrijednosnim papirima nisu obuhvaćene u izračun ograničenja od 90 %;

                                             ii.

                                             treći stavak zamjenjuje se sljedećim:
                                             „Do 31. prosinca 2013. gornja granica od 10 % za udjele s pravom prednosti koje je izdao francuski fond Fonds Communs de Crèances ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekt u skladu s točkama (d) i (e) se ne primjenjuje, pod uvjetom da:

                                                         i.

                                                         su sekuritizirane izloženosti na temelju stambenih ili poslovnih nekretnina inicirane od strane člana iste konsolidirane grupacije čiji je izdavatelj pokrivenih obveznica također član ili od strane subjekta koji je povezan s istim središnjim tijelom s kojim je izdavatelj pokrivenih obveznica također povezan (zajedničko članstvo u istoj grupi ili povezanost koju treba utvrditi u trenutku kad se jedinice s pravom prvenstva daju kao osiguranje za pokrivene obveznice); i

                                                         ii.

                                                         član iste konsolidirane skupine, čiji je izdavatelj pokrivenih obveznica također član ili subjekt, koji je povezan s istim središnjim tijelom s kojim je izdavatelj pokrivenih obveznica također povezan, zadržava cjelokupnu tranšu prvog gubitka koja podupire te jedinice s pravom prvenstva.
                                                         Do 31. prosinca 2012. Komisija je dužna preispitati prikladnost odstupanja iz trećeg i, ako je relevantno, prikladnost da se sličan tretman proširi na bilo koji drugi oblik pokrivenih obveznica. U kontekstu toga preispitivanja Komisija može, prema potrebi, donijeti delegirane akte u skladu s člankom 151a i ovisno o uvjetima iz članaka 151b i 151c, produžiti to odstupanje, učiniti ga trajnim ili ga proširiti na druge oblike pokrivenih obveznica.”

                     3.

                     U Prilogu VII. točka 8. podtočka (d) odjeljka 1. dijela 2. zamjenjuje se sljedećim:

                                 „(d)

                                 pokrivenim obveznicama kako su određene u Prilogu VI. djelu 1. točkama od 68. do 70. može se dodijeliti vrijednost gubitka zbog neispunjavanja obveze od 11,25 %;”.

                     4.

                     Prilog IX. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 u dijelu 3. stavku 1. dodaje sljedeća točka:

                                             „(c)

                                             Kreditna procjena se ne smije u cijelosti ni djelomično temeljiti na neutemeljenoj potpori koju pruža ista kreditna institucija. U takvom slučaju dotična kreditna institucija razmatra relevantnu poziciju kao da joj nije dodijeljen rejting i primjenjuje relevantan tretman za pozicije kojima nije dodijeljen rejting naveden u dijelu 4.”;

                                 (b)

                                 dio 4. mijenja se kako slijedi:

                                             i.

                                             točka 5. zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „5.

                                                         Kad kreditna institucija ima dvije pozicije u sekuritizaciji koje se preklapaju, ili više njih, od nje se zahtijeva da, u omjeru preklapanja pozicija, u svoj izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom uključi samo poziciju ili dio pozicije koji rezultira većim iznosima izloženosti ponderiranim rizikom. Kreditna institucija može također priznati takvo preklapanje između kapitalnih zahtjeva za posebne rizike za pozicije u knjizi trgovanja i kapitalnih zahtjeva za pozicije u bankovnoj knjizi, pod uvjetom da je kreditna institucija u stanju izračunati i usporediti kapitalne zahtjeve za relevantne pozicije. U smislu ove točke, „preklapanje” se događa kad pozicije, u potpunosti ili djelomično, predstavljaju izloženost jednakom riziku, tako da u omjeru preklapanja postoji samo jedna izloženost.
                                                         Kad se primjenjuje točka 1. podtočka (c) iz 3. dijela za pozicije iz ABCP programa, kreditna institucija može, ovisno o odobrenju nadležnih tijela, koristiti ponder rizika dodijeljen liniji za likvidnost, za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom za ABCP program, ako je okvirna linija za likvidnost rangirana pari passu s ABCP programom, tako da one predstavljaju preklapanje pozicija, a 100 % izdanog ABCP programa je pokriveno okvirnim linijama za likvidnost”;

                                             ii.

                                             točka 6. zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „6.

                                                         Podložno točki 8., iznos izloženosti ponderiran rizikom se za sekuritizacijsku poziciju ili resekuritizacijsku poziciju kojoj je dodijeljen rejting izračunava tako da se na iznos izloženosti primijeni ponder rizika povezan sa stupnjem kreditne kvalitete za koji su nadležna tijela, u skladu sa člankom 98., utvrdila da je povezan s tom kreditnom procjenom, kako je utvrđeno u tablici 1.”;

                                             iii.

                                             Tablica 1. zamjenjuje se sljedećom:
                                             „Tablica 1.

                                                         Stupanj kreditne kvalitete

                                                         1.

                                                         2.

                                                         3.

                                                                     4.

                                                                     (samo za kreditne procjene koje ne uključuju one kratkoročne

                                                         Svi ostali stupnjevi kreditne kvalitete

                                                         Sekuritizacijske pozicije

                                                         20  %

                                                         50  %

                                                         100  %

                                                         350  %

                                                         1 250  %

                                                         Resekuritizacijske pozicije

                                                         40  %

                                                         100  %

                                                         225  %

                                                         650  %

                                                         1 250  %”

                                             iv.

                                             tablica 2. briše se;

                                             v.

                                             točka 46. zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „46.

                                                         Prema metodi zasnovanoj na rejtinzima, iznos izloženosti ponderiran rizikom se za sekuritizacijsku poziciju ili resekuritizacijsku poziciju kojoj je dodijeljen rejting izračunava tako da se na iznos izloženosti primijeni, s 1,06 pomnožen ponder rizika povezan sa stupnjem kreditne kvalitete za koji su nadležna tijela utvrdila da je povezan s kreditnom procjenom u skladu s člankom 98., kako je navedeno u tablici 4.”;

                                             vi.

                                             tablica 4. zamjenjuje se sljedećom:
                                             „Tablica 4.

                                                         Stupanj kreditne kvalitete

                                                         Sekuritizacijske pozicije

                                                         Resekuritizacijske pozicije

                                                         Kreditne procjene koje ne uključuju one kratkoročne

                                                         Procjene kratkoročnih kredita

                                                         A

                                                         B

                                                         C

                                                         D

                                                         E

                                                         1

                                                         1

                                                         7  %

                                                         12  %

                                                         20  %

                                                         20  %

                                                         30  %

                                                         2

                                                         8  %

                                                         15  %

                                                         25  %

                                                         25  %

                                                         40  %

                                                         3

                                                         10  %

                                                         18  %

                                                         35  %

                                                         35  %

                                                         50  %

                                                         4

                                                         2

                                                         12  %

                                                         20  %

                                                         40  %

                                                         65  %

                                                         5

                                                         20  %

                                                         35  %

                                                         60  %

                                                         100  %

                                                         6

                                                         35  %

                                                         50  %

                                                         100  %

                                                         150  %

                                                         7

                                                         3

                                                         60  %

                                                         75  %

                                                         150  %

                                                         225  %

                                                         8

                                                         100  %

                                                         200  %

                                                         350  %

                                                         9

                                                         250  %

                                                         300  %

                                                         500  %

                                                         10

                                                         425  %

                                                         500  %

                                                         650  %

                                                         11

                                                         650  %

                                                         750  %

                                                         850  %

                                                         svi ostali i oni bez rejtinga

                                                         1 250  %”

                                             vii.

                                             tablica 5. briše se;

                                             viii.

                                             točka 47. zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „47.

                                                         Ponderiranja u stupcu C tablice 4. primjenjuju se u slučaju kad sekuritizacijska pozicija nije resekuritizacijska pozicija i kad je stvaran broj sekuritiziranih izloženosti manji od šest. Za preostale sekuritizacijske pozicije koje nisu resekuritizacijske pozicije primjenjuju se ponderiranja iz stupca B, osim ako pozicija nije u tranši sekuritizacije s najvećim pravom prvenstva, u kojem slučaju se primjenjuju ponderiranja iz stupca A. Za resekuritizacije pozicije primjenjuju se ponderiranja u stupcu E, osim ako pozicija nije u tranši resekuritizacije s najvećim pravom prvenstva te nijedna od povezanih izloženosti nisu bila resekuritizirane izloženosti, u kojem slučaju se primjenjuju ponderiranja iz stupca D. Pri utvrđivanju ima li tranša najveće pravo prvenstva naplate u obzir se ne moraju uzimati dospjeli iznosi proizašli iz ugovora o kamatnim ili valutnim izvedenicama, dospjele naknade ili ostala slična plaćanja.”;

                                             ix.

                                             točka 48. se briše;

                                             x.

                                             točka 49. zamjenjuje se sljedećom:

                                                         „49.

                                                         Kod izračuna efektivnog broja sekuritiziranih izloženosti višestruke izloženosti prema jednom dužniku moraju se tretirati kao jedna izloženost. Efektivni broj izloženosti izračunava se na sljedeći način:”

                                                         gdje EADi predstavlja zbroj vrijednosti svih izloženosti prema i-tom dužniku. Ako je na raspolaganju udjel portfelja koji je povezan s najvećom izloženošću, C1, kreditna institucija može izračunani N kao 1/C1;

                                             xi.

                                             točka 50. briše se;

                                             xii.

                                             točka 52., zamjenjuje se sljedećom:

                                                         „52.

                                                         Podložno točkama 58. i 59., prema metodi nadzorne formule, ponder rizika za sekuritizacijsku poziciju je ponder rizika koji se primjenjuje u skladu s točkom 53. Međutim, ponder rizika ne smije biti manji od 20 % za resekuritizacijske pozicije i manji od 7 % za sve ostale sekuritizacijske pozicije.”;

                                             xiii.

                                             u točki 53. šesti stavak zamjenjuje se sljedećim:
                                             „N je efektivna brojka izloženosti, izračunata u skladu s točkom 49. U slučaju resekuritizacija, kreditna institucija mora uzeti u obzir broj sekuritiziranih izloženosti u skupu, a ne broj odnosnih izloženosti u izvornim skupovima, iz kojih proizlaze odnosne sekuritizirane izloženosti”.

                     5.

                     Prilog XII. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 naslov zamjenjuje se sljedećim:

                                    „TEHNIČKI KRITERIJI U VEZI TRANSPRENTNOSTI I OBJAVLJIVANJA”;

                                 (b)

                                 dio 2. mijenja se kako slijedi:

                                             i.

                                             točke 9. i 10. zamjenjuju se sljedećim:

                                                         „9.

                                                         Kreditne institucije koje izračunavaju svoje kapitalne zahtjeve u skladu s člankom 75. točkama (b) i (c), objavljuju te zahtjeve zasebno za svaki rizik naveden u tim odredbama. Pored toga, moraju posebno objaviti kapitalni zahtjev u vezi specifičnih rizika kamatnih stopa sekuritizacijskih pozicija.

                                                         10.

                                                         Svaka kreditna institucija koja izračunava svoje kapitalne zahtjeve u skladu s Prilogom V. Direktivi 2006/49/EZ objavljuje sljedeće informacije:

                                                                     (a)

                                                                     za svaki obuhvaćeni podportfelj:

                                                                                i.

                                                                                značajke upotrijebljenih modela;

                                                                                ii.

                                                                                za kapitalne zahtjeve u skladu točkama 5a i 5l Priloga V. Direktivi 2006/49/EZ posebno, korištene metodologije i rizike mjerene korištenjem internog modela, uključujući opis pristupa koji je kreditna institucija koristila za utvrđivanje likvidonosnih horizonata, metodologije korištene kako bi se postigla procjena kapitala koja je u skladu s traženim standardima stabilnosti i pristupi korišteni za vrednovanje modela;

                                                                                iii.

                                                                                opis testiranja na stres koje se primjenjuje na potportfelj;

                                                                                iv.

                                                                                opis pristupa koji se upotrebljavaju za testiranje prošlih podataka i vrednovanje točnosti i dosljednosti internih modela i procesa oblikovanja;

                                                                     (b)

                                                                     opseg prihvaćanja od strane nadležnog tijela; i

                                                                     (c)

                                                                     opis omjera i metodologija za poštovanje zahtjeva navedenih u dijelu B Priloga VII. Direktivi 2006/49/EZ;

                                                                     (d)

                                                                     najviša, najniža i srednja vrijednost sljedećega:

                                                                                i.

                                                                                dnevne mjere rizičnih vrijednosti tijekom izvještajnog razdoblja i po završetku razdoblja;

                                                                                ii.

                                                                                mjere rizičnih vrijednosti u uvjetima stresa tijekom izvještajnog razdoblja i po završetku razdoblja;

                                                                                iii.

                                                                                kapitalni zahtjevi u skladu s točkama 5a i 5l Priloga V. Direktivi 2006/49/EZ posebno tijekom izvještajnog razdoblja i po završetku razdoblja;

                                                                     (e)

                                                                     iznos kapitala u skladu s točkama 5a i 5l Priloga V. Direktivi 2006/49/EZ, posebno, zajedno s ponderiranim prosječnim horizontom likvidnosti za svaki obuhvaćeni potportfelj;

                                                                     (f)

                                                                     usporedba dnevnih mjera rizičnih vrijednosti na kraju dana u odnosu na jednodnevne promjene vrijednosti portfelja do završetka sljedećeg radnog dana, zajedno s analizom svakog znatnog prebačaja tijekom izvještajnog razdoblja.”;

                                             ii.

                                             točka 14. zamjenjuje se sljedećom:

                                                         „14.

                                                         Kreditne institucije koje izračunavaju iznose izloženosti ponderirane rizikom u skladu s člancima od 94. do 101. ili kapitalne zahtjeve u skladu s točkom 16a Priloga I. Direktivi 2006/49/EZ, objavljuju sljedeće informacije, gdje je to primjereno, posebno za svoju knjigu trgovanja i posebno za knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje:

                                                                     (a)

                                                                     opis ciljeva kreditne institucije u vezi s poslovima sekuritizacije;

                                                                     (b)

                                                                     priroda ostalih rizika, uključujući rizik likvidnosti svojstven za sekuritiziranu imovinu;

                                                                     (c)

                                                                     vrste rizika s obzirom na pravo prvenstva odnosnih sekuritizacijskih pozicija i s obzirom na imovinu vezanu za ove posljednje sekuritizacijske pozicije, preuzete i zadržane putem resekuritizacijske aktivnosti;

                                                                     (d)

                                                                     različite uloge koje kreditna institucija ima u sekuritizacijskom procesu;

                                                                     (e)

                                                                     naznaka razine do koje je kreditna institucija uključena u svakoj od uloga iz točke (d);

                                                                     (f)

                                                                     opis uspostavljenih postupaka za praćenje promjena u kreditnom i tržišnom riziku sekuritiziranih izloženosti, uključujući način na koji ponašanje vezane imovine utječe na sekuritizacijske pozicije i opis kako se ti postupci razlikuju od resekuritiziranih izloženosti;

                                                                     (g)

                                                                     opis politike kreditne institucije koja regulira korištenje zaštite od rizika i nematerijalne zaštite za ublažavanje rizika zadržanih sekuritiziranih i resekuritiziranih izloženosti, uključujući utvrđivanje drugih ugovornih stranaka s kojima su zaključeni znatni poslovi zaštite od rizika, po dotičnoj vrsti izloženosti riziku;

                                                                     (h)

                                                                     pristupe za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom koje kreditna institucija upotrebljava za svoje poslove sekuritizacije, uključujući vrste sekuritiziranih izloženosti na koje se svaki pristup primjenjuje;

                                                                     (i)

                                                                     vrste SSPE-a (sekuritizacijskih subjekata za posebnu namjenu), koje kreditna institucija kao sponzor koristi za sekuritiziranje izloženosti trećih osoba, uključujući činjenicu da li i u kojem obliku i u kojoj mjeri kreditna institucija ima izloženosti prema tim SSPE-ima, posebno za bilančne i vanbilančne izloženosti, kao i popis subjekata kojima kreditna institucija upravlja ili koje savjetuje i koji ulažu u sekuritizacijske pozicije koje je kreditna institucija sekuritizirala ili u SSPE-ie koje kreditna institucija sponzorira;

                                                                     (j)

                                                                     sažetak računovodstvenih politika kreditne institucije za poslove sekuritizacije, uključujući:

                                                                                i.

                                                                                tretiraju li se transakcije kao prodaje ili kao financiranje;

                                                                                ii.

                                                                                priznavanje dobiti od prodaje,

                                                                                iii.

                                                                                metode, ključne pretpostavke, osnovne podatke i promjene u odnosu na prethodno razdoblje za vrednovanje sekuritizacijskih pozicija;

                                                                                iv.

                                                                                tretiranje sintetskih sekuritizacija ako to nije obuhvaćeno drugim računovodstvenim politikama;

                                                                                v.

                                                                                kako se imovina kojoj predstoji sekuritizacija vrednuje i da li se ona evidentira u knjizi trgovanja kreditne institucije ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje;

                                                                                vi.

                                                                                politike za priznavanje obveza u bilanci stanja u slučaju odredbi koje bi od kreditne institucije mogle zahtijevati da osigura financijsku potporu za sekuritiziranu imovinu;

                                                                     (k)

                                                                     imena vanjskih institucija za kreditnu procjenu (ECAI) koji se koriste za sekuritizacije i vrste izloženosti za koje se koristi svaka agencija;

                                                                     (l)

                                                                     gdje je to primjenjivo, opis pristupa zasnovanog na internoj procjeni (IAA), koji je naveden u dijelu 4. Priloga IX., uključujući strukturu postupka internog procjenjivanja te odnose između internog procjenjivanja i eksternih rejtinga, što ne uključuje one IAA u kapitalne svrhe, kontrolne mehanizme za postupak internog procjenjivanja, uključujući raspravu o neovisnosti, odgovornosti i pregled postupka internog procjenjivanja, vrste izloženosti na koje se primjenjuje postupak internog procjenjivanja i faktore rizika korištene za određivanje razina poboljšane kreditne kvalitete, po vrsti izloženosti;

                                                                     (m)

                                                                     objašnjenje značajnih promjena u bilo kojim kvantitativnim objavama u točkama od (n) do (q) od posljednjeg izvještajnog razdoblja;

                                                                     (n)

                                                                     posebno za knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje i za knjigu trgovanja sljedeće informacije, raščlanjene po vrsti izloženosti:

                                                                                i.

                                                                                ukupan preostali iznos izloženosti sekuritiziranih od strane kreditne institucije, posebno za tradicionalne i sintetske sekuritizacije te sekuritizacije za koje kreditna institucija intervenira samo kao sponzor;

                                                                                ii.

                                                                                agregatni iznos bilančnih sekuritizacijskih pozicija, zadržanih ili kupljenih, i vanbilančnih sekuritiziranih izloženosti;

                                                                                iii.

                                                                                agregatni iznos imovine kojoj predstoji sekuritizacija;

                                                                                iv.

                                                                                za sekuritizirane linije koje podliježu postupku prijevremene otplate, ukupan iznos povučenih izloženosti koji se može pripisati interesima inicijatora, odnosno investitora, ukupan iznos kapitalnih zahtjeva na teret kreditne institucije za iznose povučenih salda i nekorištene linija investitora;

                                                                                v.

                                                                                iznos sekuritizacijskih pozicija koje se odbijaju od vlastitih sredstava ili koja su ponderirana faktorom rizika od 1 250 %;

                                                                                vi.

                                                                                sažetak sekuritizacijske aktivnosti tijekom razdoblja, uključujući iznos sekuritiziranih izloženosti, te priznati dobitak ili gubitak od prodaje prema vrstama izloženosti;

                                                                     (o)

                                                                     posebno za knjigu trgovanja i knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje, sljedeće informacije:

                                                                                i.

                                                                                agregatni iznos zadržanih ili kupljenih sekuritizacijskih pozicija i pridruženih kapitalnih zahtjeva, raščlanjenih na sekuritizacijske i resekuritizacijske pozicije i nadalje raščlanjene na smisleni broj kategorija pondera rizika ili kapitalnih zahtjeva, za svaki korišteni pristup kapitalnim zahtjevima;

                                                                                ii.

                                                                                agregatni iznos zadržanih ili kupljenih resekuritiziranih izloženosti, raščlanjen na izloženost prije i poslije pokrića rizika/osiguranja i izloženost prema financijskim jamcima, raščlanjena na bonitetne kategorije jamca ili prema imenu jamca;

                                                                     (p)

                                                                     za knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje i u vezi s izloženostima koje je sekuritizirala kreditna institucija, iznos oslabljene/dospjele sekuritizirane imovine i gubitaka koje je priznala kreditna institucija u tekućem razdoblju, raščlanjene po vrsti izloženosti;

                                                                     (q)

                                                                     za knjigu trgovanja, ukupan nepodmireni iznos izloženosti koje je kreditna institucija sekuritizirala i koje podliježu kapitalnom zahtjevu za tržišni rizik, raščlanjen na tradicionalnu/sintetsku sekuritizaciju i po vrsti izloženosti.”;

                                             iii.

                                             dodaje se sljedeća točka:

                                                         „15.

                                                         U pogledu politike i prakse nagrađivanja, kreditne institucije za kategorije zaposlenika čije profesionalne aktivnosti imaju značajan učinak na profil rizika, objavljuju sljedeće informacije, što uključuje redovita ažuriranja, najmanje jednom godišnje:

                                                                     (a)

                                                                     informacije koje se odnose na postupak odlučivanja koji se koristi prilikom određivanja politike nagrađivanja, uključujući, prema potrebi, informacije o sastavu i mandatu odbora za naknade za rad, vanjskim savjetnicima čije su se usluge koristile prilikom određivanja politike nagrađivanja i o ulozi dotičnih dionika;

                                                                     (b)

                                                                     informacije o vezi između plaće i rezultata;

                                                                     (c)

                                                                     najvažnija koncipirana obilježja sustava nagrađivanja, uključujući informacije o kriterijima korištenima za mjerenje rezultata i usklađenosti prema rizicima, politici odgađanja i kriterijima za prijenos prava;

                                                                     (d)

                                                                     informacije o kriterijima uspješnosti, na kojima se temelji pravo na dionice, opcije ili varijabilne komponente nagrađivanja;

                                                                     (e)

                                                                     glavni parametri i objašnjenje bilo koje sheme varijabilnih komponenti i bilo kojih ostalih negotovinskih povlastica;

                                                                     (f)

                                                                     skupne kvantitativne informacije o nagrađivanju, raščlanjene prema poslovnom području;

                                                                     (g)

                                                                     skupne kvantitativne informacije o nagrađivanju, raščlanjene na više rukovodstvo i zaposlenike čije aktivnosti imaju značajan utjecaj na profil rizika kreditne institucije, uz naznaku sljedećeg:

                                                                                i.

                                                                                iznosa nagrađivanja za financijsku godinu, podijeljenog na fiksno i varijabilno nagrađivanje i broj korisnika;

                                                                                ii.

                                                                                iznosa i oblika varijabilnog nagrađivanja, podijeljenog na gotovinu, dionice, na instrumente povezane s dionicama i ostale vrste;

                                                                                iii.

                                                                                iznosa neriješenog odgođenog nagrađivanja, podijeljenog na prenesene i neprenesene dijelove;

                                                                                iv.

                                                                                iznosa odgođenog nagrađivanja dodijeljenog u financijskoj godini, isplaćenog i umanjenog kroz ispravke rezultata;

                                                                                v.

                                                                                isplata izvršenih u financijskoj godini za nova zapošljavanja i otpremnine i broja korisnika takvih isplata; i

                                                                                vi.

                                                                                iznosa otpremnina dodijeljenih tijekom financijske godine, broja korisnika i najvećeg iznosa dodijeljenog pojedinoj osobi.

                                                               Za kreditne institucije koje su značajne obzirom na svoju veličinu, unutarnju organizaciju i prirodu, djelokrug i složenost poslova, kvantitativne informacije iz ove točke također moraju biti dostupne javnosti na razini osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije u okviru značenja članka 1. stavka 1.
                                                         Kreditne institucije ispunjavaju zahtjeve navedene u ovoj točki na način koji je primjeren njihovoj veličini, unutarnjoj organizaciji i prirodi, djelokrugu i složenosti njihovih djelatnosti i ne dovodeći u pitanje Direktivu 95/46/EZ.”

            (*)  SL L 302, 17.11.2009., str. 32.”;

            PRILOG II.

         Prilozi I., II., V. i VII. Direktivi 2006/49/EZ mijenjaju se kako slijedi:

                     1.

                     Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 točka 8. mijenja se kako slijedi:

                                             i.

                                             u prvom stavku uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „8.

                                                         Ako nije drukčije propisano, prilikom izračunavanja kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik ugovorne stranke koja preuzima kreditni rizik („prodavatelj osiguranja rizika”), koristi se zamišljeni iznos ugovora o kreditnoj izvedenici. Bez obzira na prvu rečenicu, institucija može odabrati da zamijeni zamišljenu vrijednost zamišljenom vrijednošću umanjenom za sve promjene tržišnih vrijednosti kreditne izvedenice od početka trgovanja. Za potrebe izračuna kapitalnih zahtjeva za specifičan rizik, što ne uključuje slučaj swapova ukupnog prinosa, primijeniti će se dospijeće ugovora o kreditnoj izvedenici, radije nego li dospijeće obveze. Pozicije se određuju na sljedeći način:”;

                                             ii.

                                             u točki v. treći stavak zamjenjuje se sljedećim:
                                             „U slučaju kad se eksterno određuje rejting kreditne izvedenice kod koje n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu (engl. n-th-to-default credit derivative), prodavatelj osiguranja rizika za izračun kapitalnih zahtjeva za specifične rizike koristi rejting izvedenice i prema potrebi primjenjuje odgovarajuće pondere rizika za odgovarajući rizik sekuritizacije.”;

                                 (b)

                                 u točki 14. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:

                                             „14.

                                             Institucija raspoređuje svoje neto pozicije u knjizi trgovanja instrumentima koji nisu sekuritizacijske pozicije, obračunate u skladu s točkom 1., u odgovarajuće kategorije u Tablici 1., s obzirom na izdavatelja/dužnika, vanjski ili interni kreditni rejting i preostali rok dospijeća te ih množi s ponderima prikazanima u toj tablici. Za izračun kapitalnih zahtjeva za specifične rizike institucija zbraja svoje ponderirane pozicije koje proizlaze iz primjene ove točke (bez obzira da li se radi o dugim ili kratkim pozicijama). Institucija izračunava kapitalne zahtjeve za specifičan rizik pozicija koje su sekuritizacijske pozicije, u skladu s točkom 16a.
                                             U smislu ove točke i točaka 14a i 16a institucija može odrediti gornju granicu za proizvod između ponderirane i neto pozicije na najvišoj mogućoj razini gubitka zbog rizika od neispunjavanja obveza. Za kratku poziciju ta granica se može izračunati kao promjena vrijednosti zbog činjenice da su osnovni subjekti postali subjekti bez rizika od neispunjavanja obveza.”;

                                 (c)

                                 umeću se sljedeće točke:

                                             „14a.

                                             Odstupajući od točke 14. institucija može odrediti kapitalni zahtjev za specifičan rizik za portfelj trgovanja s korelacijom na temelju višeg od sljedećih iznosa:

                                                         (a)

                                                         ukupnog kapitalnog zahtjeva za specifičan rizik koji bi se primijenio samo na neto dugu poziciju portfelja trgovanja s korelacijom;

                                                         (b)

                                                         ukupnog kapitalnog zahtjeva za specifičan rizik koji bi se primijenio samo na neto kratku poziciju portfelja trgovanja s korelacijom.

                                             14b.

                                             Portfelj trgovanja s korelacijom sastoji se od sekuritizacijskih pozicija i kreditnih izvedenica kod koje n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu koji ispunjavaju sljedeće kriterije:

                                                         (a)

                                                         pozicije nisu ni resekuritizacijske pozicije, ni opcije u tranši sekuritizacije kao ni bilo koja druga izvedenica sekuritiziranih izloženosti koje ne osiguravaju razmjeran udio u sredstvima tranše sekuritizacije; i

                                                         (b)

                                                         svi referentni instrumenti odnose se na one kod kojih je referentni subjekt jedna osoba, uključujući kreditne izvedenice kod kojih je referentni subjekt jedna osoba za koje postoji dvosmjerno tržište ili indeksi kojima se obično trguje na temelju takvih referentnih subjekata. Smatra se da postoji dvosmjerno tržište gdje postoje nezavisne ponude u dobroj volji za kupovinu ili prodaju tako da se cijena logički povezana s posljednjom prodajnom cijenom ili trenutnim konkurentnim kotacijama ponude i potražnje u dobroj volji može odrediti u jednom danu i namiriti po toj cijeni u razmjerno kratkom roku u skladu s trgovinskim običajima.

                                             14c.

                                             Pozicije koje se odnose na jedan od sljedećih slučajeva ne moraju biti uključene u portfelj trgovanja s korelacijom:

                                                         (a)

                                                         odnosna izloženost koja se može rasporediti u kategorije izloženosti iz članka 79. stavka 1. točke (h) i (i) Direktive 2006/48/EZ, u knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje institucije; ili

                                                         (b)

                                                         potraživanje od subjekta s posebnim namjenom.

                                                   Institucija može u portfelj trgovanja s korelacijom uključiti pozicije koje nisu sekuritizacijske pozicije niti kreditne izvedenice kod kojih n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu, ali koje štite ostale pozicije toga portfelja, pod uvjetom da za instrument ili njegove odnosne izloženosti postoji dvosmjerno likvidno tržište iz točke 14b podtočke (b)”;

                                 (d)

                                 umeće se sljedeća točka:

                                             „16a.

                                             Za instrumente u knjizi trgovanja koji su sekuritizacijske pozicije, institucija ponderira svoje neto pozicije, izračunate u skladu s točkom 1., sa sljedećim:

                                                         (a)

                                                         za sekuritizacijske pozicije, koje bi podlijegale standardiziranom pristupu za kreditni rizik u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje iste institucije, 8 % ponderiranja rizika po standardiziranom postupku, kako je to navedeno u dijelu 4. Priloga IX. Direktivi 2006/48/EZ;

                                                         (b)

                                                         za sekuritizacijske pozicije, koje bi podlijegale pristupu temeljenom na internim sustavu raspoređivanja u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje iste institucije, 8 % ponderiranja rizika po pristupu temeljenom na internim sustavu raspoređivanja, kako je to navedeno u dijelu 4. Priloga IX. Direktivi 2006/48/EZ.

                                                   U smislu točaka (a) i (b) metoda nadzorne formule može se koristiti samo uz prethodno odobrenje nadzornog tijela institucija, koje ne uključuju instituciju inicijatora, koja je može primijeniti na iste sekuritizacijske pozicije u svojoj knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje. Gdje je to bitno, procjene PD-a i LGD-a kao ulaznih podataka za metodu nadzorne formule određuju se u skladu s člancima od 84. do 89. Direktive 2006/48/EZ ili na drugi način i podliježu posebnom odobrenju nadzornog tijela, na temelju procjena koje proizlaze iz pristupa navedenog u točki 5a Priloga V., a koje su u skladu s kvantitativnim standardima pristupa koji se temelji na internom sustavu raspoređivanja. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo utvrđuje smjernice, kako bi se osiguralo usklađeno korištenje procjena PD-a i LGD-a kao ulaznih podataka kad se te procjene temelje na pristupu navedenom u točki 5a Priloga V.
                                             Bez obzira na točke (a) i (b) za sekuritizacijske pozicije koje bi bile predmetom ponderiranja rizika u skladu s člankom 122a Direktive 2006/48/EZ da su one u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje iste institucije, primjenjuje se 8 % ponderiranje rizikom u skladu s ovim člankom.
                                             Institucija za izračun kapitalnih zahtjeva za specifične rizike zbraja svoje ponderirane pozicije koje proizlaze iz primjene ove točke (bez obzira da li se radi o dugim ili kratkim pozicijama).
                                             Odstupajući od četvrtog stavka, u prijelaznom razdoblju koje završava 31. prosinca 2013. institucija posebno zbraja svoje ponderirane neto duge pozicije i svoje ponderirane neto kratke pozicije. Veći od ovih zbrojeva predstavlja kapitalni zahtjev za specifične rizike. Međutim, institucija mora prijaviti nadležnom tijelu matične države članice ukupnu sumu svojih ponderiranih neto dugih i neto kratkih pozicija, raščlanjenu po vrstama vezane imovine.”;

                                 (e)

                                 stavak 34. zamjenjuje se sljedećim:

                                             „34.

                                             Institucija zbraja sve neto duge pozicije i neto kratke pozicije u skladu s točkom 1. Kako bi izračunala kapitalne zahtjeve za specifičan rizik institucija mora pomnožiti svoju ukupnu bruto poziciju s 8 %.”;

                                 (f)

                                 točka 35. briše se.

                     2.

                     U Prilogu II. drugi stavak točke 7. zamjenjuje se sljedećim:
                     „Međutim u slučaju kreditnog swapa, instituciji, čija izloženost koja proizlazi iz swapa, predstavlja dugu poziciju u odnosnom instrumentu, dozvoljeno je da koristi postotak 0 % za izračun potencijalne buduće kreditne izloženosti, osim ako kreditni swap ne podliježe likvidaciji zbog nesolventnosti subjekta, čija izloženost koja proizlazi iz swapa predstavlja kratku poziciju u odnosnom instrumentu, iako se odnosni instrument ne nalazi u situaciji neispunjavanja obveza, u kojem slučaju je postotak za izračun potencijalne buduće kreditne izloženosti institucije ograničen na iznos premija koje subjekt još nije platio instituciji.”

                     3.

                     Prilog V. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 točka 1. zamjenjuje se sljedećim:

                                             „1.

                                             Ovisno o uvjetima propisanima ovim Prilogom, nadležna tijela dozvoljavaju institucijama da izračunaju svoje kapitalne zahtjeve za pozicijski rizik, valutni rizik, i/ili robni rizik po svojim internim modelima za upravljanje rizikom umjesto ili u kombinaciji s metodama opisanima u prilozima I., III. i IV. U svakom slučaju zahtijeva se korištenje modela za provođenje nadzora nad kapitalom koji je izričito priznat od strane nadležnih organa.”;

                                 (b)

                                 u točki 4. drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
                                 „Nadležna tijela preispituju sposobnost institucije da provede testiranje prošlih podataka na stvarnim i hipotetičkim promjenama vrijednosti portfelja. Testiranje prošlih podataka na hipotetičkim promjenama vrijednosti portfelja temelji se na usporedbi između vrijednosti portfelja na kraju dana i, pretpostavivši da se pozicije neće promijenit, njegove vrijednosti na kraju sljedećeg dana. Nadležna tijela zahtijevaju od institucija da poduzmu odgovarajuće mjere s ciljem poboljšanja svojih programa za testiranje prošlih podataka, u slučaju kad se oni smatraju manjkavima. Nadležna tijela zahtijevaju od institucija kao minimum da provedu testiranje prošlih podataka na hipotetičkim rezultatima (korištenjem promjena vrijednosti portfelja, koje bi nastale, da pozicije na kraju radnog dana ostanu neprimijenjene sljedećeg dana).”;

                                 (c)

                                 točka 5. zamjenjuje se sljedećim:

                                             „5.

                                             Radi izračuna kapitalnih zahtjeva za specifičnim rizikom povezanim s pozicijama u dužničkim i vlasničkim instrumentima kojima se trguje, nadležna tijela priznaju instituciji korištenje internog modela, ako model, osim što ispunjava preostale uvjete iz ovog Priloga, ispunjava i sljedeće uvjete:

                                                         (a)

                                                         obrazlaže povijesnu promjenu cijena u portfelju;

                                                         (b)

                                                         obuhvaća koncentraciju u pogledu veličine i promjena u sastavu portfelja;

                                                         (c)

                                                         otporan je u nepovoljnom okruženju;

                                                         (d)

                                                         potvrđen je testiranjem prošlih podataka čija je namjena da se procijeni da li je specifičan rizik točno obuhvaćen. Ako nadležna tijela dozvoljavaju da se takvo testiranje prošlih podataka provodi na temelju odgovarajućih potportfelja, tada je potportfelje potrebno izabrati na dosljedan način;

                                                         (e)

                                                         obuhvaća rizik baze povezan s imenom, naime institucije moraju dokazati da je interni model osjetljiv na značajne idiosinkrastične razlike između pozicija koje su slične, ali nisu identične;

                                                         (f)

                                                         obuhvaća rizik događaja.
                                                         Interni model institucije mora konzervativno ocijeniti rizike koji proizlaze iz manje likvidnih pozicija i pozicija s ograničenom transparentnošću cijena na temelju realnih tržnih scenarija. Osim toga, interni model mora ispunjavati minimalne standarde u vezi korištenih podatka. Zamjenske vrijednosti su odgovarajuće konzervativne i mogu se koristiti samo kad su raspoloživi podaci nedostatni ili ne odražavaju pravu promjenjivost pozicije ili portfelja.
                                                         Institucija može odlučiti da iz izračunavanja kapitalnih zahtjeve za specifičan rizik korištenjem internog modela isključi one pozicije u sekuritizacijama ili kreditne izvedenice kod kojih n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu za koje ispunjava kapitalne zahtjeve za pozicijske rizike u skladu s Prilogom I., osim onih pozicija koje podliježu pristupu iz točke 5l.
                                                         Budući da se tehnike i najbolje prakse razvijaju, institucije trebaju iskoristiti razvoj novih tehnika i dobre prakse.
                                                         Od institucije se ne zahtijeva da u svom internom modelu obuhvati rizike neispunjavanja obveza i migracije za dužničke instrumente s kojima se trguje, kad te rizike obuhvaća zahtjevima iz točaka 5a do 5k.”;

                                 (d)

                                 umeću se sljedeće točke:

                                             „5a.

                                             Institucije koje podliježu točki 5. za dužničke instrumente kojima se trguje moraju imati uspostavljen pristup kako bi prilikom izračunavanja kapitalnih zahtjeva obuhvatile rizike neispunjavanja obveza i migracija svojih pozicija u knjizi trgovanja, koji uvećavaju rizike obuhvaćene mjerenjem rizične vrijednosti kako je to navedeno u točki 5. Institucija mora dokazati, da njezin pristup ispunjava standarde solventnosti te da je usporediv s pristupom navedenim u člancima od 84. do 89. Direktive 2006/48/EZ, pod pretpostavkom da je razina rizika konstantna i, prema potrebi, usklađena kako bi odražavala učinak likvidnosti, koncentracija, zaštite od rizika i mogućnosti izbora.

                                    Djelokrug

                                             5b.

                                             Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika od neispunjenja obveza i migracija obuhvaćaju sve pozicije koje podliježu kapitalnom zahtjevu za specifične rizike kamatnih stopa, ali ne obuhvaća sekuritizacijske pozicije ni kreditne izvedenice kod kojih n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu. Ovisno o odobrenju nadzornog tijela, institucija može odabrati da dosljedno uključuje sve uvrštene pozicije u vlasničkim instrumentima i pozicije u izvedenicama na temelju uvrštenih vlasničkih instrumenata za koje je takvo uključivanje dosljedno s načinom na koji institucija interno mjeri i upravlja rizikom. Pristup mora odražavati učinak korelacije između događaja neispunjenja obveze i migracije. On ne odražava učinak diversifikacije između, s jedne strane događaja neispunjenja obveza i migracije i, s druge strane, ostalih faktora tržnog rizika.

                                    Parametri

                                             5c.

                                             Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika mjeri gubitke zbog neispunjavanja obveza i migracija internih i eksternih rejtinga pri intervalu pouzdanosti od 99,9 % tijekom vremenskog horizonta od 1 godine za izračun kapitala.
                                             Pretpostavke za korelaciju poduprte su analizom objektivnih podataka u konceptualno zdravom okviru. Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika primjereno odražava koncentracije izdavatelja. Odražavaju se i koncentracije koje mogu nastati unutar i između razreda proizvoda u uvjetima stresa. Pristup se temelji na pretpostavci konstantne razine rizika tijekom jednogodišnjeg vremenskog horizonta za izračuna kapitala, pri čemu se podrazumijeva da se određene pojedine pozicije u knjizi trgovanja ili nizovi pozicija koje su evidentirale neispunjenje obveza ili migraciju tijekom svoga vremenskog horizonta likvidnosti ponovno uravnotežene na kraju vremenskog horizonta likvidnosti kako bi se postigla početna razina rizika. Alternativno, institucije mogu izabrati da dosljedno koriste pretpostavku o konstantnoj jednogodišnjoj poziciji.

                                             5d.

                                             Vremenski horizonti likvidnosti određuju se u skladu s vremenom potrebnim za prodaju pozicije ili za zaštitu svih materijalno relevantnih rizika cijena na tržištu u uvjetima stresa, s posebnom pažnjom prema veličini pozicije. Vremenski horizonti likvidnosti odražavaju stvarnu praksu i iskustvo tijekom razdoblja stresa kako onih sustavnih tako onih idiosinkrastičnih. Vremenski horizont likvidnosti mjeri se na temelju konzervativnih pretpostavki, a dovoljno je dugačak da čin prodaje ili zaštite od rizika, sam po sebi, ne bi mogao znatno utjecati na cijenu po kojoj bi prodaja ili zaštita od rizika bila izvršena.
                                             Određivanje odgovarajućeg vremenskog horizonta likvidnosti za poziciju ili niz pozicija podliježu minimalnom razdoblju od tri mjeseca.
                                             Određivanje odgovarajućeg vremenskog horizonta likvidnosti za poziciju ili niz pozicija vodi računa o internim politikama institucije koje se odnose na prilagođavanje vrijednosti i upravljanje zastarjelim pozicijama. Ako institucija odredi vremenske horizonte likvidnosti za nizove pozicija radije nego li za posebne pozicije, kriteriji za definiranje nizova pozicija utvrđuju se na način koji smisleno odražava razlike u likvidnosti. Vremenski horizonti likvidnosti veći su za pozicije koje su koncentrirane, što odražava duže razdoblje potrebno da se unovče takve pozicije. Vremenski horizont likvidnosti za sekuritizaciju putem skladištenja podataka odražava vrijeme potrebno za izgradnju, prodaju i sekuritiziranje imovine ili za zaštitu bitnih faktora rizika u uvjetima stresa na tržištu.

                                             5e.

                                             Zaštita od rizika može biti uključena u pristup institucije za obuhvat inkrementalnih rizika od neispunjavanja obveza i migracije. Pozicije je moguće netirati, kad se duge i kratke pozicije odnose na isti financijski instrument. Učinke zaštite od rizika ili diversifikacije, povezane s dugim i kratkim pozicijama koje uključuju različite instrumente ili različite vrijednosne papire istog dužnika, kao i s dugim i kratkim pozicijama kod različitih izdavatelja mogu se priznati samo eksplicitnim modeliranjem bruto dugih i kratkih pozicija u različitim instrumentima. Institucije moraju iskazati učinak znatnih rizika koji bi se mogao dogoditi u intervalu između dospijeća zaštite i vremenskog horizonta likvidnosti, kao i moguće znatne rizike baze u strategijama zaštite po proizvodu, pravu prvenstva u strukturi kapitala, internim ili eksternim rejtinzima, dospijeću, godištu i ostalim razlikama u instrumentima. Institucija odražava zaštitu od rizika samo u mjeri u kojoj se ona može održavati, čak i ako se dužnik približi kreditu ili nekom drugom događaju.
                                             Za pozicije u knjizi trgovanja, koje su zaštićene putem strategija dinamičke zaštite od rizika, može se priznati ponovno uravnoteženje zaštite od rizika u vremenskom horizontu likvidnosti zaštićene pozicije, pod uvjetom da institucija:

                                                         i.

                                                         dosljedno modelira ponovno uravnoteženje zaštite u relevantnom nizu pozicija u knjizi trgovanja;

                                                         ii.

                                                         dokaže, da uključivanje ponovnog uravnoteženja dovodi do boljeg mjerenja rizika; i

                                                         iii.

                                                         dokaže, da su tržišta za instrumente koji služe kao zaštita od rizika dovoljno likvidni, da omogućuju takvo ponovno uravnoteženje čak i u razdobljima stresa. Svi preostali rizici koji proizlaze iz strategija dinamičke zaštite od rizika moraju se odražavati u kapitalnom zahtjevu.

                                             5f.

                                             Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika neispunjavanja obveza i migracije mora odražavati nelinearni učinak opcija, strukturiranih kreditnih izvedenica i drugih pozicija sa značajnim nelinearnim ponašanjem u odnosu na promjene cijena. Institucija isto tako posvećuje dužnu pažnju iznosu rizika modela svojstvenih za vrednovanje i procjenu rizika cijene koji su povezani s takvim proizvodima.

                                             5g.

                                             Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika neispunjavanja obveza i migracije temelji se na objektivnim i ažuriranim podacima.

                                    Vrednovanje

                                             5h.

                                             Kao dio nezavisnog preispitivanja svoga sustava mjerenja rizika i vrednovanja internih modela, kako to zahtijeva ovaj Prilog, da bi pristup obuhvatio inkrementalni rizik neispunjavanja obveza i migracije, institucije moraju posebno:

                                                         i.

                                                         potvrditi da je pristup modeliranja za korelacije i promjene cijena primjeren za portfelj, uključujući izbor i pondere njihovih faktora sustavnih rizika;

                                                         ii.

                                                         provesti niz testiranja na stres, uključujući analizu osjetljivosti i analizu scenarija, za kvalitativnu i kvantitativnu opravdanost pristupa, posebno u pogledu tretiranja koncentracija. Takvi testovi nisu ograničeni na niz događaja doživljenih u prošlosti;

                                                         iii.

                                                         primijeniti primjereno kvantitativno vrednovanje koje uključuje relevantna interna mjerila modeliranja.
                                                         Pristup za obuhvat inkrementalnih rizika mora biti usklađen s internim metodologijama institucije za upravljanje rizicima za utvrđivanje, mjerenje i upravljanje rizicima trgovanja.

                                    Dokumentacija

                                             5i.

                                             Institucija dokumentira svoj pristup za obuhvaćanje inkrementalnih rizika neispunjavanja obveza i migracije tako da su njene korelacije i druge pretpostavke modeliranja transparentne za nadležna tijela.

                                    Interni pristupi koji se temelje na različitim parametrima

                                             5j.

                                             Ako institucija koristi pristup za obuhvaćanje inkrementalnih rizika neplaćanja i migracije, koji nije usklađen sa svim zahtjevima ove točke, već je usklađen s internim metodologijama institucije za utvrđivanje, mjerenje i upravljanje rizicima, ona mora biti u stanju dokazati da njezin pristup rezultira kapitalnim zahtjevom koji je barem isto toliko visok kao da se temelji na pristupu potpune usklađenosti sa zahtjevom iz ove točke. Nadležna tijela najmanje jednom godišnje preispituju usklađenost s prethodnom rečenicom. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo nadzire niz praksi u ovom području i izrađuje smjernice s ciljem osiguranja jednakih pravila igre za sve.

                                                Učestalost izračuna

                                             5k.

                                             Najmanje jednom tjedno, institucija vrši izračune koji se zahtijevaju na temelju odabranog pristupa kako bi obuhvatila inkrementalan rizik.

                                             5l.

                                             Nadležna tijela priznaju korištenje internog pristupa za izračun dodatnog kapitalnog zahtjeva umjesto kapitalnog zahtjeva za portfelj trgovanja s korelacijom u skladu s točkom 14a Priloga I., pod uvjetom da su ispunjeni svi uvjeti iz ove točke.
                                             Takav interni pristup na primjeren način obuhvaća sve rizike cijena pri intervalu pouzdanosti od 99,9 % tijekom vremenskog horizonta za kapital od jedne godine, pod pretpostavkom konstantne razine rizika, usklađeno prema potrebi da se odrazi učinak likvidnosti, koncentracija, zaštite od rizika i mogućnosti izbora. Institucija može u pristup iz ove točke uključiti sve pozicije kojima se zajednički upravlja zajedno s pozicijama iz portfelja trgovanja s korelacijom, a zatim može isključiti one pozicije za koje se koristi pristup iz točke 5a.
                                             Iznos kapitalnih zahtjeva za sve cjenovne rizike ne smije biti manji od 8 % kapitalnih zahtjeva koji bi se izračunali u skladu s točkom 14a Priloga I. za sve pozicije uključene u kapitalni zahtjev za sve cjenovne rizike.
                                             Posebno je potrebno na primjeren način obuhvatiti sljedeće rizike:

                                                         (a)

                                                         ukupan rizik koji proizlazi iz višestrukih neispunjavanja obveza, što uključuje redoslijed neplaćanja u segmentiranim proizvodima;

                                                         (b)

                                                         rizik kreditne marže, uključujući učinke game i obrnute game;

                                                         (c)

                                                         nestabilnost implicitnih korelacija, uključujući uzajaman učinak između marži i korelacija;

                                                         (d)

                                                         rizik baze, uključujući oba elementa:

                                                                     i.

                                                                     osnovicu između marže indeksa i rizika pojedinih imena koji ga tvore; i

                                                                     ii.

                                                                     osnovicu između implicitne korelacije indeksa i rizika ugovorenih portfelja;

                                                         (e)

                                                         nestabilnost stope naplate budući da se odnosi na sklonost stopa naplate da utječu na cijene tranše; te

                                                         (f)

                                                         u mjeri u kojoj cjelovito mjerenje rizika uključuje koristi iz dinamičke zaštite od rizika, rizik iskliznuća zaštite od rizika i potencijalni troškovi ponovne uspostave ravnoteže takvih zaštita od rizika.
                                                         U smislu ove točke, institucija mora imati na raspolaganju dovoljno tržišnih podataka da osigura da su u cijelosti obuhvaćeni najznačajniji rizici tih izloženosti u njenom internom pristupu, u skladu sa standardima koji su utvrđeni u ovoj točki, testiranjem prošlih podataka dokaže ili drugim prikladnim sredstvima, da svojim mjerenjem rizika na odgovarajući način može objasniti povijesne promjene cijena tih proizvoda, i da može odvojiti te pozicije, za koje ima odobrenje da ih uključi u kapitalne zahtjeve u skladu s ovom točkom, od pozicija za koje nema takvo odobrenje.
                                                         U vezi s portfeljima koji podliježu ovoj točki, redovito primjenjuje niz specifičnih unaprijed određenih scenarija u uvjetima stresa. Takvi scenariji u uvjetima stresa ispituju učinke stresa na stope neispunjavanja obveza, stope naplata, kreditne marže i korelacije po dobiti ili gubitku jedinica za trgovanje s korelacijom. Institucija primjenjuje takve scenarije u uvjetima stresa najmanje jednom tjedno i izvješćuje nadležna tijela najmanje tromjesečno o rezultatima, uključujući usporedbu s kapitalnim zahtjevima institucije u skladu s ovom točkom. Sve slučajeve kod kojih testiranja na stres ukazuju na znatan nedostatak ovog kapitalnog zahtjeva potrebno je priopćiti nadležnim tijelima. Na temelju rezultata tih testiranja na stres, nadležna tijela razmatraju mogućnost uvođenja dodatnog kapitalnog zahtjeva za portfelj trgovanja s korelacijom, kako je to navedeno u članku 136. stavku 2. Direktive 2006/48/EZ.
                                                         Institucija izračunava kapitalne zahtjeve kako bi obuhvatila sve cjenovne rizike, najmanje na tjednoj osnovi.”;

                                 (e)

                                 točka 6. zamjenjuje se sljedećom:

                                             „6.

                                             Institucije koje koriste interne modele, koji nisu priznati u skladu s točkom 5., podliježu posebnom kapitalnom zahtjevu za specifične rizike koji se izračunava u skladu s Prilogom I.”;

                                 (f)

                                 točka 7. zamjenjuje se sljedećom:

                                             „7.

                                             U smislu točke 10b podtočaka (a) i (b) rezultati vlastitih izračuna institucije se povećavaju za faktore množenja (mc) i (ms). Ovi faktori iznose najmanje 3.”;

                                 (g)

                                 u točki 8. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
                                 „U smislu točke 10b podtočaka (a) i (b) faktori množenja (mc) i (ms) povećavaju se za plus faktor između 0 i 1 u skladu s tablicom 1., ovisno o broju prebačaja za posljednjih 250 radnih dana, kako je to evidentirano testiranjem prošlih podataka institucije za mjerenje rizične vrijednosti iz točke 10. Nadležna tijela zahtijevaju da institucije dosljedno obračunavaju te prebačaje na temelju testiranja prošlih podataka provedenih na hipotetičkim i stvarnim izmjenama vrijednosti portfelja. Prebačaj je jednodnevna promjena vrijednosti portfelja koja prelazi povezano jednodnevno mjerenje rizične vrijednosti generirano internim modelom institucije. U svrhu određivanja plus faktora, potrebna je procjena broja prebačaja, najmanje tromjesečna, koja odgovara višem broju prebačaja na temelju hipotetičkih i stvarnih promjena vrijednosti portfelja.”;

                                 (h)

                                 točka 9. briše se;

                                 (i)

                                 točka 10. izmjenjuje se:

                                             i.

                                             točka (c) zamjenjuje se sljedećom:

                                                         „(c)

                                                         razdoblje držanja koje iznosi 10 dana (institucije mogu koristiti rizične vrijednosti obračunane u skladu s kraćim razdobljima držanja, produženima do 10 dana, na primjer pomoću kvadratnog korijena vremena). Institucija, koja koristi ovaj pristup, periodički opravdava utemeljenost ovog pristupa, kojega nadležna tijela smatraju zadovoljavajućim);”;

                                             ii.

                                             točka (e) zamjenjuje se sljedećim:

                                                         „(e)

                                                         mjesečno ažuriranje nizova podataka.”;

                                 (j)

                                 umeću se sljedeće točke:

                                             „10a.

                                             Osim toga, svaka institucija mora izračunati „rizičnu vrijednost u uvjetima stresa” na temelju desetodnevnog mjerenja rizične vrijednosti tekućeg portfelja, s jednostranim intervalom pouzdanosti od 99. percentila, s ulaznim podacima u modelu rizične vrijednosti kalibriranima na povijesnim podacima iz kontinuiranog razdoblja od 12 mjeseci znatnog financijskog stresa koji je bitan za portfelj institucije. Izbor takvih povijesnih podataka podliježe odobrenju nadležnih tijela i godišnjem preispitivanju institucije. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo nadzire niz praksi u ovom području i sastavlja smjernice, s ciljem osiguranja konvergencije. Institucije izračunavaju rizičnu vrijednost u uvjetima stresa najmanje jednom tjedno.

                                             10b.

                                             Svaka institucija dnevno ispunjava kapitalne zahtjeve, izražene kao zbroj točaka (a) i (b), a institucija koja za izračun kapitalnih zahtjeva za specifične pozicijske rizike koristi interni model, ispunjava kapitalne zahtjeve izražene kao zbroj iz točke (c) i (d) kako slijedi:

                                                         (a)

                                                         više vrijednosti između:

                                                                     i.

                                                                     mjere rizične vrijednosti prethodnog dana izračunane u skladu s točkom 10. (VaRt-1); i

                                                                     ii.

                                                                     prosjekom dnevnih mjera rizične vrijednosti u skladu s točkom 10. svakog prethodnog šezdesetog radnog dana (sVaRavg), pomnoženo s faktorom množenja (ms);

                                                         (b)

                                                         više vrijednosti između:

                                                                     i.

                                                                     posljednjeg raspoloživog mjerenja rizične vrijednosti u uvjetima stresa u skladu s točkom 10a. (sVaRt-1); i

                                                                     ii.

                                                                     prosjeka mjerenja rizične vrijednosti u uvjetima stresa, izračunanih na način i uz učestalost navedenu u točki 10a, tijekom prethodnih 60 radnih dana (sVaRavg), pomnoženo s faktorom množenja (ms);

                                                         (c)

                                                         kapitalni zahtjev, obračunat u skladu s Prilogom I. za pozicijske rizike sekuritizacijskih pozicija i kreditnih izvedenica kod kojih n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu u knjizi trgovanja, s iznimkom onih koje su uključene u kapitalni zahtjev u skladu s točkom 51.;

                                                         (d)

                                                         višom vrijednošću između posljednjeg mjerenja i prosječnog mjerenja inkrementalnih rizika neispunjavanja obveza i migracije institucije tijekom 12 tjedana u skladu s točkom 5a., i prema višoj vrijednosti između posljednjeg i prosječnog mjerenja tijekom 12 tjedana svih cjenovnih rizika institucije u skladu sa točkom 5l.

                                             10c.

                                             Institucije također provode povratne testove na stres.”;

                                 (k)

                                 u točki 12. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:

                                             „12.

                                             Model za mjerenje rizika obuhvaća dovoljan broj faktora rizika, ovisno o razini aktivnosti institucije na dotičnim tržištima. Kad je faktor rizika uključen u cjenovni model institucije, ali nije u model za mjerenje rizika, institucija mora biti u stanju opravdati takav propust nadležnom tijelu. Osim toga, model za mjerenje rizika obuhvaća nelinearnost za opcije i druge proizvode, kao i korelacijski rizik i rizik baze. Kad se za faktore rizika koriste zamjenske vrijednosti, one moraju iskazivati točnost za stvarne pozicije koje se drže. Osim toga, na pojedine vrste rizika primjenjuju se sljedeće:”.

                     4.

                     U Prilogu VII. dio B mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 u točki 2. točka (a) zamjenjuje se sljedećom:

                                             „(a)

                                             dokumentirane politike i procedure za postupak vrednovanja koji uključuju jasno definirane odgovornosti različitih područja uključenih u postupak vrednovanja, izvore tržišnih informacija i provjere njihove prikladnosti, smjernice za korištenje neuočljivih ulaznih podataka koji odražavaju pretpostavke institucije u pogledu elemenata koje bi sudionici na tržištu koristili pri određivanju cijene pozicije, učestalost neovisnih procjena, vremenski okvir zaključnih cijena, postupke za prilagođavanje vrijednosti, postupke mjesečnog i ad-hoc potvrđivanja”;

                                 (b)

                                 točka 3. zamjenjuje se sljedećom:

                                             „3.

                                             Institucije vrednuju svoje pozicije po trenutačnoj tržišnoj vrijednosti kadgod je to moguće. Vrednovanje po trenutačnoj tržišnoj vrijednosti je najmanje svakodnevno vrednovanje pozicija prema lako dostupnim zaključnim cijenama dobivenim od međusobno neovisnih izvora. Primjeri takvih cijena su: burzovne cijene, elektronske kotacije ili kotacije nekolicine neovisnih uglednih tržišnih posrednika.”;

                                 (c)

                                 točka 5. zamjenjuje se sljedećom:

                                             „5.

                                             Kada vrednovanje po trenutačnoj tržišnoj cijeni nije moguće, prije primjene tretmana kapitala koji vrijedi za knjigu trgovanja, institucije moraju konzervativno vrednovati svoje pozicije/portfelje na temelju modela. Kao vrednovanje prema modelu definirano je svako vrednovanje koje mora biti izvršeno na temelju neke referentne vrijednosti, ekstrapolirano ili drukčije izračunato na temelju dostupnih tržišnih podataka.”;

                                 (d)

                                 u točki 6. točka (a) zamjenjuje se sljedećom:

                                             „(a)

                                             više rukovodstvo institucije mora biti upoznato s onim elementima knjige trgovanja ili drugim pozicijama po fer vrijednosti koji podliježu vrednovanju prema modelu te razumjeti značaj nesigurnosti koja zbog takvog vrednovanja nastaje pri izvještavanju o rizicima/učinkovitosti poslovanja;”;

                                 (e)

                                 točke 8. i 9. zamjenjuju se sljedećim:
                                 „Prilagođavanje vrijednosti

                                             8.

                                             Institucije su dužne uspostaviti i održavati postupke koji vode računa o prilagođavanju vrijednosti.

                                    Opći standardi

                                             9.

                                             Nadležna tijela zahtijevaju da se formalno uzmu u obzir sljedeća prilagođavanja vrijednosti zbog: još nezarađenih kreditnih marži, troškova zatvaranja pozicija, operativnih rizika, prijevremenog zatvaranja pozicija, troškova investiranja i financiranja, budućih administrativnih troškova i, prema potrebi, rizika primjene internoga modela.”;

                                 (f)

                                 točke od 11. do 15. zamjenjuju se sljedećima:

                                             „11.

                                             Institucije su dužne uspostaviti i održavati postupke za izračun prilagođavanja tekućoj vrijednosti manje likvidnih pozicija. Takva se prilagođavanja vrše, gdje je to potrebno, pored bilo kakvih promjena vrijednosti pozicije, u svrhu financijskog izvješćivanja i osmišljena su tako da odražavaju nelikvidnost pozicije. Na temelju takvih postupaka institucije prilikom utvrđivanja da li su za manje likvidne pozicije potrebna prilagođavanja vrijednosti uzimaju u obzir nekoliko čimbenika. Ti čimbenici uključuju vremensko razdoblje koje bi bilo potrebno za pokrivanje pozicija/rizika pozicije, nestabilnost i prosječnu vrijednost razlika između ponuđene i tražene cijene, raspoloživost tržišnih kotacija (broj i identitet stvaratelja tržišta), nestabilnost i prosjek trgovinskih volumena, uključujući promete trgovanja tijekom razdoblja stresa na tržištu, koncentracije na tržištu, raspored pozicija po dospjelosti, mjeru u kojoj se vrednovanje temelji na primjeni modela te utjecaj drugih rizika povezanih s primjenom tog modela.

                                             12.

                                             Prilikom korištenja procjena vrijednosti koje su izvršile treće strane ili u slučaju vrednovanja prema modelu, institucije moraju odlučiti da li će primijeniti prilagođavanje vrijednosti. Nadalje, institucije moraju razmotriti potrebu za uvođenjem prilagodbi za manje likvidne pozicije te redovito kontrolirati njihovu prikladnost.

                                             13.

                                             U vezi s kompleksnim proizvodima, uključujući, ali bez ograničavanja samo na njih, sekuritizirane izloženosti i kreditne izvedenice kod kojih n-to neispunjavanje obveza aktivira kreditnu zaštitu institucije moraju izričito ocijeniti potrebu za prilagođavanjem vrijednosti kako bi se odražavao rizik modela povezan s korištenjem eventualno netočne metodologije vrednovanja, i rizik modela povezan s korištenjem neuočljivih (i eventualno netočnih) kalibracijskih parametara u modelu vrednovanja.”