title: Direktiva 2005/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o jačanju sigurnosne zaštite luka  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               72

         32005L0065

               L 310/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.10.2005.

      DIREKTIVA 2005/65/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 26. listopada 2005.
   o jačanju sigurnosne zaštite luka
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Nezgode u vezi sigurnosne zaštite koje proizlaze iz terorističkih djelatnosti među najvećim su prijetnjama idealima demokracije, slobode i mira koji su bit Europske unije.

               (2)

               Ljudi, infrastruktura i oprema u lukama moraju se zaštititi od nezgoda u vezi sa sigurnosnom zaštitom i njihovim razornim učincima. Takva zaštita bi povoljno utjecala na korisnike prijevoza, gospodarstvo i društvo u cjelini.

               (3)

               31. ožujka 2004. Europski parlament i Vijeće Europske unije donijeli su Uredbu (EZ) br. 725/2004 (4) o jačanju sigurnosne zaštite brodova i luka. Mjere pomorske sigurnosne zaštite koje se uvode tom Uredbom čine samo dio mjera potrebnih za postizanje odgovarajuće razine sigurnosne zaštite u prijevozničkim lancima vezanima uz pomorstvo. Ta Uredba je područjem primjene ograničena na mjere sigurnosne zaštite na brodovima i neposredno sučelje brod/luka.

               (4)

               S ciljem postizanja najveće moguće zaštite za pomorsku i lučku industriju treba uvesti mjere sigurnosne zaštite luka koje obuhvaćaju sve luke unutar granica koje odredi dotična država članica, osiguravajući time da sigurnosne mjere koje se poduzimaju u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004 koriste pogodnosti ojačane sigurnosne zaštite u područjima aktivnosti luke. Te se mjere primjenjuju na sve luke u kojima je smješteno jedno ili više lučkih pristaništa obuhvaćenih Uredbom (EZ) br. 725/2004.

               (5)

               Cilj ove Direktive u vezi sa sigurnosnom zaštitom treba postići donošenjem odgovarajućih mjera, ne dovodeći u pitanje pravila država članica u području nacionalne sigurnosne zaštite te mjere koje se mogu donijeti na temelju glave VI. Ugovora u Europskoj uniji.

               (6)

               Države članice bi se trebale oslanjati na detaljne ocjene sigurnosne zaštite kako bi utvrdile točne granice lučkog područja koje je relevantno za sigurnosnu zaštitu, kao i na različite mjere koje se zahtijevaju radi osiguravanja primjerene sigurnosne zaštite luka. Takve bi se mjere trebale razlikovati u skladu s važećom razinom sigurnosne zaštite i odražavati razlike u vrstama rizika različitih potpodručja luke.

               (7)

               Države članice bi trebale odobriti planove sigurnosne zaštite luke koji uključuju nalaze ocjene sigurnosne zaštite luke. Učinkovitost sigurnosnih mjera također zahtijeva jasnu podjelu zadaća među svim uključenim strankama, kao i njihovo redovito izvršavanje. Smatra se da ova jasna podjela zadaća i bilježenje postupaka njihovog izvršavanja u obliku plana sigurnosne zaštite luke, snažno doprinose učinkovitosti preventivnih i popravnih mjera u vezi sa sigurnosnom zaštitom.

               (8)

                  Roll-on/roll-off brodovi posebno su osjetljivi za nezgode u vezi sa sigurnosnom zaštitom, posebno ako prevoze i putnike i teret. Na temelju procjena opasnosti treba poduzeti odgovarajuće mjere koje osiguravaju da automobili i teretna vozila koja se prevoze na roll-on/roll-off brodovima na domaćim i međunarodnim relacijama ne predstavljaju opasnost za brod, njegove putnike i posadu ili teret. Mjere se poduzimaju na način koji najmanje moguće utječe na neometano odvijanje plovidbe.

               (9)

               Države članice bi morale moći osnovati odbore za sigurnosnu zaštitu luka koji pružaju praktične savjete u lukama obuhvaćenima ovom Direktivom.

               (10)

               Države članice bi morale osigurati da sve uključene stranke jasno razumiju odgovornosti u vezi sa sigurnosnom zaštitom luka. Države članice bi morale nadzirati usklađenost s pravilima sigurnosne zaštite i jasno utvrditi tijelo odgovorno za sve njihove luke, odobriti sve procjene i planove sigurnosne zaštite za svoje luke, odrediti razine sigurnosne zaštite i prema potrebi obavješćivati o njima te osigurati da se o mjerama dobro obavješćuje, da se one provode i usklađuju.

               (11)

               Države članice moraju odobriti procjene i planove te pratiti njihovu provedbu u svojim lukama. S ciljem što manjeg ometanja luka i što manjih upravnih opterećenja za inspekcijska tijela, praćenje provedbe ove Direktive od strane Komisije provodi se zajedno s pregledima predviđenima u članku 9. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 725/2004.

               (12)

               Države članice moraju osigurati da kontaktna točka za sigurnosnu zaštitu luka preuzme ulogu kontaktne točke između Komisije i država članica. One bi trebale izvješćivati Komisiju o tome koje su luke obuhvaćene ovom Direktivom na temelju provedene procjene sigurnosne zaštite.

               (13)

               Učinkovita i standardna provedba mjera u skladu s ovom politikom sigurnosne zaštite otvara važna pitanja u vezi s njezinim financiranjem. Financiranje dodatnih mjera sigurnosne zaštite ne smije dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja. Komisija mora, do 30. lipnja 2006., Europskome parlamentu i Vijeću dostaviti nalaze studije troškova u vezi s mjerama koje su poduzete u skladu s ovom Direktivom, u kojima se posebno navodi na koji je način financiranje podijeljeno između javnih tijela, lučkih tijela i operatora.

               (14)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela posebno priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.

               (15)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive donose se u skladu s odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (5).

               (16)

               Potrebno je utvrditi postupak prilagodbe ove Direktive kako bi se uzeo u obzir razvoj međunarodnih instrumenata i kako bi se, s obzirom na iskustvo, prilagodile ili nadopunile detaljne odredbe priloga ovoj Direktivi, bez proširivanja područja primjene ove Direktive.

               (17)

               Budući da ciljeve ove Direktive, točnije uravnoteženo uvođenje primjerenih mjera u području pomorskog prijevoza i lučke politike, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se zbog europskih razmjera ove Direktive, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je određeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (18)

               Budući da se ova Direktiva odnosi na morske luke, obveze koje su u njoj sadržane ne primjenjuju se na Austriju, Češku Republiku, Mađarsku, Luksemburg ili Slovačku,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet
   1.   Glavni je cilj ove Direktive uvođenje mjera Zajednice za jačanje sigurnosne zaštite luka pri suočavanju s prijetnjama nezgoda u vezi sa sigurnosnom zaštitom. Ova Direktiva mora također osigurati da sigurnosne mjere koje se poduzimaju u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004 koriste pogodnosti od pojačane sigurnosne zaštite luka.
   2.   Mjere iz stavka 1. sastoje se od:

               (a)

               osnovnih zajedničkih pravila o mjerama sigurnosne zaštite luka;

               (b)

               provedbenog mehanizma za ova pravila;

               (c)

               primjerenih mehanizama praćenja usklađenosti.

         Članak 2.
   Područje primjene
   1.   Ovom se Direktivom utvrđuju mjere sigurnosne zaštite kojih se treba pridržavati u lukama. Države članice mogu primjenjivati odredbe ove Direktive na područja koja su povezana s lukama.
   2.   Mjere utvrđene u ovoj Direktivi primjenjuju se na svaku luku smještenu na državnom području države članice u kojoj se nalazi jedno ili više lučkih pristaništa obuhvaćenih odobrenim planom sigurnosne zaštite lučkih pristaništa u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004. Ova se Direktiva ne primjenjuje na vojne objekte u lukama.
   3.   Države članice za svaku luku definiraju granice luke za potrebe ove Direktive, uzimajući u obzir informacije koje proizlaze iz procjene sigurnosne zaštite luke.
   4.   Kada država članica odredi granice lučkog pristaništa u smislu Uredbe (EZ) br. 725/2004 tako da one praktički obuhvaćaju cijelu luku, odgovarajuće odredbe Uredbe (EZ) br. 725/2004. prevladavaju nad odredbama ove Direktive.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „luka” znači bilo koje utvrđeno područje kopna i mora, čije je granice odredila država članica u kojoj se luka nalazi, a koje obuhvaća poslove i opremu namijenjene olakšavanju djelatnosti komercijalnog pomorskog prometa;

               2.

               „sučelje brod/luka” znači interakcije koje nastaju kada je brod neposredno pod utjecajem djelovanja ili kretanja ljudi ili stvari ili pružanja usluga brodu u luci;

               3.

               „lučko operativno područje” znači mjesto na kojem se odvija sučelje brod/luka; to uključuje područja kao što su, prema potrebi, sidrišta, privezi i prilazi luci s morske strane;

               4.

               „kontaktna točka za sigurnosnu zaštitu luke” znači tijelo koje imenuje svaka država članica da služi kao kontaktna točka za Komisiju i druge države članice te da olakša, prati i pruža informacije o primjeni mjera sigurnosne zaštite luke utvrđenih u ovoj Direktivi;

               5.

               „tijelo za sigurnosnu zaštitu luke” znači tijelo odgovorno za sigurnosna pitanja u dotičnoj luci.

         Članak 4.
   Usklađivanje s mjerama poduzetima u primjeni Uredbe (EZ) br. 725/2004
   Države članice osiguravaju da su mjere sigurnosne zaštite luke koje su uvedene ovom Direktivom dobro usklađene s mjerama poduzetima u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004.
   Članak 5.
   Tijelo za sigurnosnu zaštitu luke
   1.   Države članice imenuju tijelo za sigurnosnu zaštitu luke za svaku luku obuhvaćenu ovom Direktivom. Tijelo za sigurnosnu zaštitu luke može biti imenovano za više luka.
   2.   Tijelo za sigurnosnu zaštitu luke odgovorno je za pripremu i provedbu planova sigurnosne zaštite luke zasnovanih na nalazima procjena sigurnosne zaštite luke.
   3.   Države članice mogu imenovati „nadležno tijelo za pomorsku sigurnost” predviđeno Uredbom (EZ) br. 725/2004 kao tijelo za sigurnosnu zaštitu luke.
   Članak 6.
   Procjena sigurnosne zaštite luke
   1.   Države članice osiguravaju izvođenje procjene sigurnosne zaštite luke za luke obuhvaćene ovom Direktivom. U ovim procjenama treba voditi računa o posebnostima različitih dijelova luke i, kada to odgovarajuće tijelo države članice smatra primjenljivim, njezinih susjednih područja, ako imaju utjecaja na sigurnosnu zaštitu u luci, te uzeti u obzir procjene lučkih operativnih područja unutar njihovih granica, kako se provode u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004.
   2.   Svaka procjena sigurnosne zaštite luke provodi se uzimajući u obzir, kao minimum, detaljne zahtjeve utvrđene u Prilogu I.
   3.   Procjene sigurnosne zaštite luka može provoditi priznata organizacija sigurnosne zaštite, kako je navedeno u članku 11.
   4.   Procjene sigurnosne zaštite luka odobravaju dotične države članice.
   Članak 7.
   Plan sigurnosne zaštite luke
   1.   Države članice, u skladu s nalazima procjena sigurnosne zaštite luke, osiguravaju da se planovi sigurnosne zaštite luke sastavljaju, održavaju i ažuriraju. Planovi sigurnosne zaštite luke moraju na odgovarajući način obuhvatiti posebnosti različitih dijelova luke i uključiti planove sigurnosne zaštite za lučka pristaništa u okviru njihovih granica utvrđenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004.
   2.   Planom sigurnosne zaštite luke, za svaku od različitih razina sigurnosne zaštite iz članka 8., utvrđuju se:

               (a)

               postupci koje treba slijediti;

               (b)

               mjere koje treba staviti na snagu;

               (c)

               aktivnosti koje treba poduzeti.

         3.   Svaki plan sigurnosne zaštite luke mora, kao minimum, uzeti u obzir detaljne zahtjeve navedene u Prilogu II. Prema potrebi, i u mjeri u kojoj je to potrebno, plan sigurnosne zaštite luke posebno uključuje mjere sigurnosne zaštite koje se primjenjuju na putnike i vozila koji se ukrcavaju na pomorske brodove za prijevoz putnika i vozila. U slučaju međunarodnih usluga pomorskog prijevoza, dotične države članice surađuju u procjeni sigurnosne zaštite.
   4.   Planove sigurnosne zaštite luke može sastavljati priznata sigurnosna organizacija iz članka 11.
   5.   Planove sigurnosne zaštite luke odobrava dotična država članica prije provedbe.
   6.   Države članice osiguravaju praćenje provedbe planova sigurnosne zaštite. Praćenje se usklađuje s drugim nadzornim aktivnostima koje se provode u luci.
   7.   Države članice osiguravaju izvođenje odgovarajućih vježbi, uzimajući u obzir osnovne zahtjeve za vježbama sigurnosnog osposobljavanja navedene u Prilogu III.
   Članak 8.
   Razine sigurnosne zaštite
   1.   Države članice uvode sustav razina sigurnosne zaštite za luke ili dijelove luka.
   2.   Postoje tri stupnja sigurnosne zaštite, kako je određeno u Uredbi (EZ) br. 725/2004:

               —

               „Stupanj sigurnosne zaštite 1” znači stupanj na kojem se cijelo vrijeme primjenjuje osnovni skup odgovarajućih mjera sigurnosne zaštite;

               —

               „Stupanj sigurnosne zaštite 2” znači stupanj tijekom kojega se primjenjuju odgovarajuće dodatne mjere sigurnosne zaštite tijekom određenog razdoblja, kao posljedica povećane opasnosti od nastupanja događaja koji ugrožava sigurnost;

               —

               „Stupanj sigurnosne zaštite 3” znači stupanj tijekom kojega se primjenjuju daljnje posebne mjere sigurnosne zaštite u ograničenom vremenskom razdoblju kada je događaj koji ugrožava sigurnost vjerojatan ili neizbježan, iako možda nije moguće utvrditi poseban cilj izložen sigurnosnoj prijetnji.

         3.   Države članice određuju stupnjeve sigurnosne zaštite koji se koriste za svaku luku ili dio luke. Na svakom stupnju sigurnosne zaštite, država članica može odrediti da se različite mjere sigurnosne zaštite provode u različitim dijelovima luke ovisno o nalazima procjene sigurnosne zaštite luke.
   4.   Države članice obavješćuju odgovarajuću osobu ili osobe o razini sigurnosne zaštite koja je na snazi za svaku luku ili dio luke, kao i o svim promjenama s tim u vezi.
   Članak 9.
   Časnik za sigurnosnu zaštitu luke
   1.   Dotična država članica odobrava časnika za sigurnosnu zaštitu luke za svaku luku. Svaka luka mora, ako je to izvedivo, imati svog časnika za sigurnosnu zaštitu luke, ali, prema potrebi, luke mogu imati i zajedničkog časnika za sigurnosnu zaštitu.
   2.   Časnici za sigurnosnu zaštitu luke ispunjavaju ulogu kontaktne točke za pitanja u vezi sa sigurnosnom zaštitom luke.
   3.   Kada časnik za sigurnosnu zaštitu luke nije ista osoba kao i časnik (časnici) za sigurnosnu zaštitu lučkog (lučkih) pristaništa prema Uredbi (EZ) br. 725/2004, između njih treba osigurati usku suradnju.
   Članak 10.
   Preispitivanja
   1.   Države članice osiguravaju da se procjene sigurnosne zaštite luka i planovi sigurnosne zaštite luka preispituju prema potrebi. Moraju se preispitati najmanje jedanput svakih pet godina.
   2.   Područje primjene preispitivanja je ono iz članaka 6. ili 7., prema potrebi.
   Članak 11.
   Priznata organizacija za sigurnosnu zaštitu
   Države članice mogu imenovati priznatu organizaciju za sigurnosnu zaštitu za potrebe navedene u ovoj Direktivi. Priznate organizacije za sigurnosnu zaštitu moraju ispunjavati uvjete utvrđene u Prilogu IV.
   Članak 12.
   Uprava nadležna za sigurnosnu zaštitu luke
   Države članice imenuju upravu nadležnu za sigurnosnu zaštitu luke. Države članice mogu za pitanja sigurnosne zaštite luke odrediti upravu nadležnu za sigurnosnu zaštitu, imenovanu prema Uredbi (EZ) br. 725/2004. Uprava nadležna za sigurnosnu zaštitu luka mora dostaviti Komisiji popis luka na koje se odnosi ova Direktiva i izvješćivati je o svim promjenama tog popisa.
   Članak 13.
   Provjeravanje provedbe i sukladnosti
   1.   Države članice uspostavljaju sustav kojim se osigurava odgovarajuće i redovito nadziranje planova sigurnosne zaštite luka te njihova provedba.
   2.   Komisija, u suradnji s upravama nadležnima za sigurnosnu zaštitu navedenima u članku 12., prati provedbu ove Direktive od strane država članica.
   3.   Ovo se praćenje provodi zajedno s pregledima predviđenima u članku 9. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 725/2004.
   Članak 14.
   Prilagodbe
   Prilozi od I. do IV. mogu se izmijeniti u skladu s postupkom navedenim u članku 15. stavku 2., bez proširivanja područja primjene ove Direktive.
   Članak 15.
   Postupak odbora
   1.   Komisiji pomaže odbor osnovan Uredbom (EZ) br. 725/2004.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
   Razdoblje utvrđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ određuje se na jedan mjesec.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Članak 16.
   Povjerljivost i širenje informacija
   1.   Primjenjujući ovu Direktivu, Komisija, u skladu s Odlukom 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom (6), poduzima primjerene mjere za zaštitu informacija koje podliježu zahtjevima za povjerljivošću, do kojih ima pristup ili koje joj dostave države članice.
   Države članice poduzimaju jednake mjere u skladu s odgovarajućim nacionalnim zakonodavstvom.
   2.   Bilo koje osoblje koje provodi sigurnosne inspekcijske preglede, ili rukuje povjerljivim informacijama koje se odnose na ovu Direktivu, mora proći odgovarajuću razinu sigurnosne provjere od strane države članice čiji je dotična osoba državljanin.
   Članak 17.
   Kazne
   Države članice osiguravaju uvođenje učinkovitih, razmjernih i odvraćajućih kazni za kršenja nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom.
   Članak 18.
   Provedba
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 15. lipnja 2007. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnoga prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 19.
   Izvješće o ocjeni
   Do 15. prosinca 2008. i svakih pet godina nakon toga, Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o ocjeni koje se, između ostalog, temelji na informacijama dobivenima u skladu s člankom 13. Komisija u izvješću analizira usklađenost država članica s ovom Direktivom i učinkovitost poduzetih mjera. Prema potrebi, Komisija iznosi prijedloge dodatnih mjera.
   Članak 20.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 21.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama koje imaju luke kako je navedeno u članku 2. stavku 2.

      Sastavljeno u Strasbourgu 26. listopada 2005.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. ALEXANDER

      (1)  SL C 120, 20.5.2005., str. 28.

      (2)  SL C 43, 18.2.2005., str. 26.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 10. svibnja 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 6. listopada 2005.

      (4)  SL L 129, 29.4.2004., str. 6.

      (5)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (6)  SL L 317, 3.12.2001., str. 1. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2005/94/EZ, Euratom (SL L 31, 4.2.2005., str. 66.).
   PRILOG I.
   PROCJENA SIGURNOSNE ZAŠTITE LUKE
   Procjena sigurnosne zaštite luke je osnova za plan sigurnosne zaštite luke i njegovu provedbu. Procjena sigurnosne zaštite luke mora obuhvatiti najmanje:

               —

               utvrđivanje i evaluaciju važne imovine i infrastrukture koju je važno zaštititi,

               —

               utvrđivanje mogućih prijetnji za imovinu i infrastrukturu te vjerojatnost njihovog nastupanja, s ciljem donošenja i određivanja prioriteta mjera sigurnosne zaštite,

               —

               utvrđivanje, odabir i određivanje prioriteta za protumjere i postupovne promjene te njihovu razinu učinkovitosti u smanjivanju slabosti luke, i

               —

               utvrđivanje slabosti, uključujući ljudske čimbenike u infrastrukturi, politikama i postupcima.

         U tu svrhu, procjenom se najmanje:

               —

               utvrđuju sva područja koja su relevantna za sigurnosnu zaštitu luke, čime se ujedno definiraju granice luke. Ovo uključuje lučka operativna područja koja su već obuhvaćena Uredbom (EZ) br. 725/2004 i čija procjena opasnosti služi kao osnova,

               —

               utvrđuju sigurnosna pitanja koja proizlaze iz sučelja između lučkog operativnog područja i drugih mjera sigurnosne zaštite,

               —

               utvrđuje koje osoblje luke podliježe provjerama prošlosti i/ili sigurnosnoj provjeri zbog njihove uključenosti u područjima visokog rizika,

               —

               ako je korisno, luka se dijeli u skladu s vjerojatnošću nastanka nezgoda u vezi sa sigurnosnom zaštitom. Područja se prosuđuju, ne samo prema njihovom izravnom profilu mogućeg cilja, nego i prema njihovoj mogućoj ulozi prolaza, u slučaju kada su susjedna područja ciljevi,

               —

               utvrđuju promjene opasnosti npr. s obzirom na sezonske razlike,

               —

               utvrđuju posebne značajke svakog potpodručja, kao što su položaj, prilazi, izvori napajanja energijom, komunikacijski sustav, vlasništvo i korisnici te drugi elementi koji se smatraju važnim za sigurnosnu zaštitu,

               —

               utvrđuju mogući scenariji prijetnji za luku. Cijela luka ili posebni dijelovi njezine infrastrukture, teret, prtljaga, ljudi ili transportna oprema unutar luke mogu biti izravan cilj utvrđene prijetnje,

               —

               utvrđuju posebne posljedice scenarija prijetnji. Posljedice mogu utjecati na jedno ili više pod-područja. Utvrđuju se i izravne i neizravne posljedice. Posebna se pažnja poklanja riziku od ljudskih žrtava,

               —

               utvrđuje mogućnost lančanog učinka nezgoda u vezi sa sigurnosnom zaštitom,

               —

               utvrđuje ranjivost svakog potpodručja,

               —

               utvrđuju svi organizacijski aspekti relevantni za sveukupnu sigurnosnu zaštitu luke, uključujući podjelu ovlasti vezanih uz sigurnosnu zaštitu, postojeće propise i postupke,

               —

               utvrđuju slabosti sveukupne sigurnosne zaštite luke koje se odnose na organizacijske, zakonodavne i postupovne aspekte,

               —

               utvrđuju mjere, postupci i djelovanja usmjereni ka smanjivanju kritičnih slabosti. Posebnu pažnju treba posvetiti potrebi i načinima nadziranog pristupa ili ograničenjima koja se odnose na cijelu luku ili posebne dijelove luke, uključujući utvrđivanje identiteta putnika, zaposlenika luke ili drugih radnika, posjetitelja i brodskih posada, zahtjevima nadgledanja područja ili aktivnosti, nadzoru tereta i prtljage. Mjere, postupci i aktivnosti moraju biti u skladu s predviđenim rizikom, koji se može razlikovati za različita područja luke,

               —

               utvrđuje na koji se način mjere, postupci i aktivnosti pojačavaju u slučaju povećanja stupnja sigurnosne zaštite,

               —

               utvrđuju posebni zahtjevi za postupanje u utvrđenim slučajevima vezanima uz sigurnosnu zaštitu, kao što su „sumnjivi” teret, prtljaga, gorivo, zalihe ili osobe, nepoznati paketi i poznate opasnosti (npr. bomba). Ovim se zahtjevima također analiziraju uvjeti poželjnosti za uklanjanje opasnosti na mjestu otkrivanja ili nakon preseljenja na sigurno područje,

               —

               utvrđuju mjere, postupci i aktivnosti usmjereni ka ograničavanju i ublažavanju posljedica,

               —

               utvrđuju podjele zadataka koji omogućavaju primjerenu i ispravnu provedbu utvrđenih mjera, postupaka i djelovanja,

               —

               pridaje posebna pažnja, prema potrebi, odnosu s drugim planovima sigurnosne zaštite (npr. planovima sigurnosne zaštite lučkih operativnih područja) i drugim postojećim mjerama sigurnosne zaštite. Pažnja se također pridaje odnosu s drugim planovima odziva (npr. plan odziva za slučaj izlijevanja ulja, lučki plan nepredvidivih okolnosti, plan medicinske intervencije, plan za slučaj nuklearne katastrofe itd.),

               —

               utvrđuju komunikacijski zahtjevi za provedbu mjera i postupaka,

               —

               pridaje posebna pažnja mjerama za zaštitu od razotkrivanja informacija osjetljivih u pogledu sigurnosne zaštite,

               —

               utvrđuju zahtjevi potrebe poznavanja situacije za sve koji su izravno uključeni, kao i, prema potrebi, opće javnosti.

         PRILOG II.
   PLAN SIGURNOSNE ZAŠTITE LUKE
   Plan sigurnosne zaštite luke utvrđuje rješenja sigurnosne zaštite luke. Temelji se na nalazima procjene sigurnosne zaštite luke. Jasno utvrđuje detaljne mjere. Sadrži mehanizam nadzora koji omogućava, kada je potrebno, primjerene korektivne mjere koje treba poduzeti.
   Plan sigurnosne zaštite luke temelji se na sljedećim općim aspektima:

               —

               određivanju svih područja važnih za sigurnosnu zaštitu luke. Ovisno o ocjeni, mjerama, postupcima i djelovanjima vezanim uz sigurnosnu zaštitu, može se razlikovati od jednog do drugog potpodručja. U stvari, neka potpodručja mogu zahtijevati strože preventivne mjere od drugih. Posebna se pažnja pridaje sučelju između potpodručja, kako je utvrđeno u procjeni sigurnosne zaštite luke,

               —

               osiguravanju usklađivanja između mjera sigurnosne zaštite za područja različitih sigurnosnih značajki,

               —

               osiguravanju, prema potrebi, različitih mjera za različite dijelove luke, mijenjanju stupnja sigurnosne zaštite i posebno obavješćivanju,

               —

               utvrđivanju organizacijske strukture za podršku jačanja sigurnosne zaštite luke.

         Zasnivajući se na tim općim aspektima, planom sigurnosne zaštite luke opisuju se zadaće i utvrđuju radni planovi za sljedeća područja:

               —

               zahtjevi za prilaz. Za neka područja, zahtjevi stupaju na snagu samo kada stupanj sigurnosne zaštite prijeđe minimalne granične vrijednosti. Svi zahtjevi i granične vrijednosti sveobuhvatno su uključeni u plan sigurnosne zaštite luke,

               —

               zahtjevi u vezi s kontrolom identiteta, prtljage i tereta. Zahtjevi se mogu i ne moraju primjenjivati na potpodručja; zahtjevi se mogu i ne moraju u cijelosti primjenjivati na različita potpodručja. Osobe koje ulaze na potpodručje ili su unutar njega mogu se provjeravati. Plan sigurnosne zaštite luke na primjereni način odgovara na nalaze procjene sigurnosne zaštite luke, koja je sredstvo pomoću kojega se utvrđuju sigurnosni zahtjevi svakog potpodručja na svakoj od razina sigurnosne zaštite. Kada se uvedu namjenske identifikacijske iskaznice za potrebe sigurnosne zaštite luke, utvrdit će se jasni postupci za izdavanje, nadzor upotrebe i povrat tih isprava. Takvim se postupcima moraju uzeti u obzir posebnosti određenih skupina korisnika luke, omogućavajući uvođenje namjenskih mjera kako bi se ograničio negativan utjecaj zahtjeva za nadzorom pristupa. Kategorije će najmanje uključivati pomorce, službenike nadležnog tijela, osobe koji redovno rade u luci ili je redovno posjećuju, osobe koje stanuju u luci i osobe koje povremeno rade u luci ili je povremeno posjećuju,

               —

               veze s nadzornim tijelima za nadzor tereta, prtljage i putnika. Prema potrebi, plan mora osigurati povezivanje informacija i sustava provjeravanja ovih tijela, uključujući mogući sustav provjeravanja prije dolaska,

               —

               postupci i mjere rukovanja sumnjivim teretom, prtljagom, gorivom, zalihama ili osobama, uključujući utvrđivanje sigurnosnih područja; kao i za druga sigurnosna pitanja i kršenja sigurnosne zaštite luke,

               —

               zahtjevi praćenja potpodručja ili aktivnosti u okviru potpodručja. Potreba za tehničkim rješenjima i sama rješenja izvode se iz procjene sigurnosne zaštite luke,

               —

               označivanje. Područja sa zahtjevima u vezi s pristupom i/ili nadzorom moraju se ispravno označiti. Zahtjevi u vezi s nadzorom i pristupom uvažavaju na primjereni način sve odgovarajuće postojeće zakone i praksu. Praćenje aktivnosti naznačuje se na primjereni način ako tako zahtijeva nacionalno zakonodavstvo,

               —

               provjeravanje komunikacija i sigurnosno provjeravanje. Sve relevantne informacije u pogledu sigurnosne zaštite ispravno se dostavljaju, u skladu sa standardima sigurnosnog provjeravanja uključenima u plan. S obzirom na osjetljivosti nekih informacija, one se priopćavaju samo onima koji ih moraju znati, ali se, prema potrebi, uključuju postupci za priopćavanje obavijesti općoj javnosti. Standardi sigurnosnog provjeravanja čine dio plana i usmjereni su zaštiti osjetljivih informacija od neovlaštenog razotkrivanja,

               —

               izvješćivanje o nezgodama u vezi sa sigurnosnom zaštitom. S namjerom osiguravanja brzog odziva, plan sigurnosne zaštite luke navodi jasne zahtjeve za izvješćivanje časnika sigurnosne zaštite luke o svim nezgodama u vezi sa sigurnosnom zaštitom i/ili službom za sigurnosnu zaštitu luke,

               —

               sjedinjavanje s ostalim preventivnim planovima ili aktivnostima. Plan se posebno bavi sjedinjavanjem s drugim preventivnim i nadzornim aktivnostima koje su na snazi u luci,

               —

               sjedinjavanje s drugim planovima odziva i/ili uključivanje posebnih odzivnih mjera, postupaka i djelovanja. Planom se detaljno razrađuje međudjelovanje i suradnja s drugim planovima za odziv i slučaj nužnosti. Prema potrebi, rješavaju se sukobi i nedostaci,

               —

               zahtjevi u vezi s osposobljavanjem i vježbama,

               —

               operativna organizacija sigurnosne zaštite luke i radni postupci. Plan sigurnosne zaštite luke detaljno razrađuje organizaciju sigurnosne zaštite luke, podjelu njezinih zadaća i radnih postupaka. Također, prema potrebi, detaljno razrađuje suradnju sa časnicima sigurnosne zaštite lučkog operativnog područja i broda. Navodi zadaće odbora sigurnosne zaštite, ako takav odbor postoji,

               —

               postupci za prilagođavanje i ažuriranje plana sigurnosne zaštite luke.

         PRILOG III.
   OSNOVNI ZAHTJEVI ZA VJEŽBE SIGURNOSNOG OSPOSOBLJAVANJA
   Različite vrste vježbi osposobljavanja koje mogu uključivati sudjelovanje časnika sigurnosne zaštite luke, zajedno s odgovarajućim tijelima država članica, časnicima sigurnosne zaštite kompanija ili časnicima sigurnosne zaštite broda, ako su na raspolaganju, provode se najmanje jedanput svake kalendarske godine, s najviše 18 proteklih mjeseci između vježbi osposobljavanja. Potrebno je donijeti zahtjeve u pogledu sudjelovanja časnika sigurnosne zaštite kompanije ili časnika sigurnosne zaštite brodova u zajedničkim vježbama osposobljavanja, imajući u vidu sigurnosne i radne posljedice za brod. Ovim vježbama osposobljavanja ispituju se komunikacije, suradnja, raspoloživost resursa i odziv. Ove vježbe osposobljavanja mogu biti:

               1.

               u prirodnom opsegu ili u stvarnom okružju;

               2.

               u obliku stolne simulacije ili seminara; ili

               3.

               u kombinaciji s drugim vježbama koje se održavaju kao što su vježbe odziva u nužnosti ili druge vježbe državnih lučkih tijela.

         PRILOG IV.
   UVJETI KOJE MORA ISPUNITI PRIZNATA ORGANIZACIJA ZA SIGURNOSNU ZAŠTITU
   Priznata organizacija za sigurnosnu zaštitu mora biti sposobna pokazati:

               1.

               stručna znanja i iskustvo u odgovarajućim aspektima sigurnosne zaštite luke;

               2.

               primjereno poznavanje lučkih djelatnosti uključujući poznavanje projekta i konstrukcije luke;

               3.

               primjereno poznavanje drugih djelatnosti vezanih uz sigurnosnu zaštitu koje potencijalno utječu na sigurnosnu zaštitu luke;

               4.

               sposobnost procjene mogućih opasnosti za sigurnosnu zaštitu luke;

               5.

               sposobnost održavanja i unaprjeđivanja stručnosti u vezi sa sigurnosnom zaštitom cjelokupnog osoblja;

               6.

               sposobnosti nadgledanja kontinuirane pouzdanosti cjelokupnog osoblja;

               7.

               sposobnost održavanja primjerenih mjera za izbjegavanje neovlaštenog razotkrivanja materijala osjetljivih po pitanju sigurnosti, ili pristupa njima;

               8.

               poznavanje odgovarajućih sigurnosnih zahtjeva nacionalnog i međunarodnog zakonodavstva;

               9.

               poznavanje postojećih sigurnosnih prijetnji i obrazaca ponašanja;

               10.

               sposobnost priznavanja i otkrivanja oružja, opasnih tvari i naprava;

               11.

               sposobnost prepoznavanja, na nediskriminirajućoj osnovi, značajki i obrazaca ponašanja osoba koje bi mogle ugroziti sigurnosnu zaštitu luke;

               12.

               poznavanje tehnika koje se koriste za izbjegavanje mjera sigurnosne zaštite;

               13.

               poznavanje sigurnosne i nadzorne opreme i sustava te njihovih radnih ograničenja.

         Priznata organizacija za sigurnosnu zaštitu luka, koja je izradila procjenu sigurnosne zaštite luke ili pregled takve procjene za luku, ne može izrađivati ili pregledavati plan sigurnosne zaštite za istu luku.


title: 75/444/EEZ: Direktiva Vijeća od 26. lipnja 1975. o izmjenama direktiva br. 66/400/EEZ, br. 66/401/EEZ, br. 66/402/EEZ, br. 66/403/EEZ i br. 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena repe, sjemena krmnog bilja, sjemena žitarica, sjemenskog krumpira te sjemena uljarica i vlaknastih biljaka

text:
               03/Sv. 027

               HR

               Službeni list Europske unije

               6

         31975L0444

               L 196/6

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.06.1975.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 26. lipnja 1975.
   o izmjenama direktiva br. 66/400/EEZ, br. 66/401/EEZ, br. 66/402/EEZ, br. 66/403/EEZ i br. 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena repe, sjemena krmnog bilja, sjemena žitarica, sjemenskog krumpira te sjemena uljarica i vlaknastih biljaka
   (75/444/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43. i 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskoga i socijalnoga odbora (2),
   budući da je iz dolje navedenih razloga treba izmijeniti i dopuniti određene Direktive o stavljanju na tržište sjemena;
   budući da je tijekom primjene Direktiva postalo očito da su mala pakiranja sjemena repe i krmnog bilja predmet trgovine unutar Zajednice;
   budući da je zbog toga primjereno uskladiti navedeni sektor, koji je dosad bio uređen nacionalnim zakonodavstvom;
   budući da je s tim u vezi preporučljivo s jedne strane olakšati označavanje i pečaćenje takvih malih pakiranja, a s druge učiniti obveznom primjerenu kontrolu identifikacije sjemena;
   budući da je u nekim od navedenih Direktiva predviđeno da od 1. srpnja 1975. godine jednakovrijednost sjemena proizvedenog u drugim zemljama, posebno u trećim zemljama, više ne mogu utvrđivati države članice na nacionalnoj razini; budući da ipak u svim slučajevima nije bilo moguće izvršiti pregled sjemena krmnog bilja, uljarica i vlaknastih biljaka na razini Zajednice, prethodno navedeno razdoblje je za navedeno sjeme potrebno produljiti kako ne bi došlo do ometanja postojećih trgovinskih odnosa;
   budući da je preporučljivo ovlastiti države članice da uvedu odredbe koje olakšavaju pečaćenje malih pakiranja koja sadrže sjeme žitarica, sjemenski krumpir te sjeme uljarica i vlaknastih biljaka;
   budući da je također potrebno uvesti određene ispravke u način na koji su specificirane količine sjemena;
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva Vijeća br. 66/400/EEZ (3) od 14. lipnja 1966. godine o stavljanju na tržište sjemena repe, kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom br. 73/438/EEZ (4), izmjenjuje se i dopunjuje kako slijedi:

               1.

               Sljedeći podstavak dodaje se članku 2. stavku 1.:

                           „G.

                           Mala EEZ pakiranja: pakiranja koja sadrže sljedeće količine certificiranog sjemena:

                                       —

                                       jednoklično ili tehnički dorađeno sjeme: najviše 100 000 skupina ili sjemenki ili neto masa od najviše 2,5 kg osim, gdje je primjereno, granuliranih pesticida, tvari za peletizaciju ili drugih krutih aditiva,

                                       —

                                       sjeme različito od jednokličnog ili tehnički dorađenog sjemena: neto masa od najviše 10 kg osim, gdje je primjereno, granuliranih pesticida, tvari za peletizaciju ili drugih krutih aditiva.”

               2.

               U članku 9. stavku 1. riječi „u članku 10. i 11.”, zamjenjuju se riječima „u članku 10., 11. ili 11a., ovisno koji je primjeren”.

               3.

               Članak 10. mijenja se i glasi:
               „Članak 10.
               1.   Države članice moraju naložiti da se pakiranja osnovnog i certificiranog sjemena, osim ako se sjeme potonje kategorije nalazi u obliku malih EEZ pakiranja, zapečate službeno, tako da se pri otvaranju pakiranja ošteti pečat te ga više nije moguće ponovno pričvrstiti.
               2.   Države članice moraju naložiti da, osim u slučaju malih EEZ pakiranja, jednokratno ili višekratno ponovno pečaćenje pakiranja nije dozvoljeno, osim ako se odvija službeno. U slučaju ponovnog pečaćenja pakiranja, posljednje pečaćenje, datum pečaćenja i tijelo koje je odgovorno za pečaćenje navode se na etiketi koja je propisana člankom 11. stavkom 1.
               3.   Države članice moraju naložiti da se mala EEZ pakiranja zapečate tako, da se pri otvaranju pakiranja ošteti pečat te ga više nije moguće ponovno pričvrstiti. Jednokratno ili višekratno ponovno pečaćenje pakiranja nije dozvoljeno, osim ako se odvija pod službenim nadzorom.
               4.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavka 1. i 2. u slučaju malih pakiranja osnovnog sjemena.”

               4.

               Uvodni dio članka 11. stavka 1. mijenja se i glasi:
               „1.   Države članice moraju zahtijevati da se pakiranja osnovnog i certificiranog sjemena, osim ako se sjeme potonje kategorije nalazi u obliku malih EEZ pakiranja …”.

               5.

               Članak 11. stavak 2. točka (b) mijenja se i glasi:

                           „(b)

                           predvidjeti odstupanja od stavka 1. u slučaju malih pakiranja osnovnog sjemena, ako su ona označena na sljedeći način: ‚Odobreno za prodaju samo u … (predmetna država članica)’.”

               6.

               Sljedeći se članci dodaju nakon članka 11.
               „Članak 11.a
               1.   Države članice moraju zahtijevati da mala EEZ pakiranja:

                           (a)

                           s vanjske strane, u skladu s Prilogom III. Dijelom B, imaju etiketu dobavljača, tiskanu obavijest ili pečat na jednom od službenih jezika Zajednice; u slučaju prozirnih pakiranja navedenu je etiketu moguće staviti s unutarnje strane, ako ju se može pročitati kroz pakiranje; etiketa mora biti plave boje;

                           (b)

                           s vanjske strane ili na etiketi dobavljača koja je predviđena podstavkom (a) imaju službeno dodijeljeni serijski broj; ako se koristi službena naljepnica, ona mora biti plave boje; metode nanošenja navedenog serijskog broja mogu se utvrditi u skladu s postupkom iz članka 21.

                     2.   Države članice mogu zatražiti da se za označavanje malih EEZ pakiranja pakiranih na njihovom teritoriju koristi službena naljepnica koja sadrži sve ili neke od informacija propisanih u Prilogu III. Dijelu B; ako su informacije navedene na takvoj naljepnici, označavanje predviđeno u stavku 1. točki (a) nije potrebno.
               Članak 11.b
               Države članice mogu propisati da se na zahtjev mala EEZ pakiranja certificiranog sjemena službeno zapečate i označe u skladu s člankom 10. stavkom 1. i člankom 11.
               Članak 11.c
               Države članice poduzimaju sve mjere koje su potrebne da se zajamči da je u slučaju malih pakiranja certificiranog sjemena identitet sjemena moguće provjeriti, pogotovo u trenutku kad se dijele partije sjemena. U tom smislu one mogu zatražiti da se mala pakiranja koja se dijele na njihovom teritoriju zapečate službeno ili pod službenim nadzorom.”

               7.

               U članku 12. riječi „u članku 4.” zamjenjuju se riječima „ovom Direktivom”.

               8.

               Članak 14. stavak 1. mijenja se i glasi:
               „1.   Države članice moraju zajamčiti da:

                           —

                           osnovno i certificirano sjeme koje je službeno certificirano i čiji su spremnici službeno označeni i zapečaćeni u skladu s ovom Direktivom,

                           —

                           certificirano sjeme koje je službeno certificirano i nalazi se u obliku malih EEZ pakiranja koja su označena i zapečaćena u skladu s ovom Direktivom nije podložno nikakvim tržišnim ograničenjima u pogledu svojih karakteristika, uvjeta ispitivanja, označavanja i pečaćenja, osim ograničenja koja su propisana ovom Direktivom.”

               9.

               Prilog III. mijenja se i glasi:

                  „PRILOG III.
                  OZNAČIVANJE
                  A.   Službena etiketa

                  I.   Propisani podaci

                              1.

                              ‚Propisi i norme EEZ-a’;

                              2.

                              Certifikacijsko tijelo i država članica ili njihovi inicijali;

                              3.

                              Referentni broj partije;

                              4.

                              Šećerna repa ili krmna repica;

                              5.

                              Sorta;

                              6.

                              Kategorija;

                              7.

                              Država proizvodnje;

                              8.

                              Deklarirana neto ili bruto masa ili deklarirani broj skupina ili čistog sjemena;

                              9.

                              Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase skupina ili čistog sjemena i ukupne mase;

                              10.

                              Za jednoklično sjeme: riječ ‚jednoklično’;

                              11.

                              Za tehnički dorađeno sjeme: riječi ‚tehnički dorađeno’.

                        II.   Najmanja veličina

                  110 × 67 mm.
                  B.   Etiketa dobavljača ili podaci navedeni na pakiranju (malo EEZ pakiranje)

                     Propisani podaci

                              1.

                              ‚Malo EEZ pakiranje’;

                              2.

                              Ime i adresa dobavljača koji je odgovoran za označavanje ili njegova identifikacijska oznaka;

                              3.

                              Službeno dodijeljeni serijski broj;

                              4.

                              Služba koja je dodijelila serijski broj i ime države članice ili njihovi inicijali;

                              5.

                              Referentni broj, ako službeni serijski broj ne omogućava identifikaciju partije;

                              6.

                              Šećerna repa ili krmna repica;

                              7.

                              Sorta;

                              8.

                              ‚Certificirano sjeme’;

                              9.

                              Neto ili bruto masa ili broj skupina ili čistog sjemena;

                              10.

                              Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase skupina ili čistog sjemena i ukupne mase;

                              11.

                              Za jednoklično sjeme: riječ ‚jednoklično’;

                              12.

                              Za tehnički dorađeno sjeme: riječi ‚tehnički dorađeno’.”

         Članak 2.
   Direktiva Vijeća br. 66/401/EEZ (5) od 14. lipnja 1966. godine o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja, kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom br. 73/438/EEZ (6), izmjenjuje se i dopunjuje kako slijedi:

               1.

               Sljedeći podstavci dodaju se članku 2. stavku 1.:

                           „F.

                           Mala EEZ A pakiranja: pakiranja koja sadrže mješavinu sjemena koje nije namijenjeno proizvodnji krmnog bilja, neto mase koja ne premašuje 2 kg osim, gdje je primjereno, granuliranih pesticida, tvari za peletizaciju ili drugih krutih aditiva.

                           G.

                           Mala EEZ B pakiranja: pakiranja koja sadrže certificirano, komercijalno sjeme ili – ako se ne radi o malim EEZ A pakiranjima – mješavinu sjemena neto mase koja ne premašuje 10 kg osim, gdje je primjereno, granuliranih pesticida, tvari za peletizaciju ili drugih krutih aditiva.”

               2.

               U članku 8. stavku 1. riječi „u članku 9. i 10.”, zamjenjuju se riječima „u članku 9., 10. ili 10a., ovisno koji je primjeren”.

               3.

               Članak 9. mijenja se i glasi:
               „Članak 9.
               1.   Države članice moraju naložiti da se pakiranja osnovnog, certificiranog i komercijalnog sjemena, osim ako se sjeme posljednjih dviju kategorija nalazi u obliku malih EEZ B pakiranja, zapečate službeno, tako da se pri otvaranju pakiranja ošteti pečat te ga više nije moguće ponovno pričvrstiti.
               2.   Države članice moraju naložiti da, osim u slučaju malih EEZ B pakiranja, jednokratno ili višekratno ponovno pečaćenje pakiranja nije dozvoljeno, osim ako se odvija službeno. U slučaju ponovnog pečaćenja pakiranja, pečaćenje, datum pečaćenja i tijelo koje je odgovorno za pečaćenje navode se na etiketi koja je propisana člankom 10. stavkom 1.
               3.   Države članice moraju naložiti da se mala EEZ B pakiranja zapečate tako da se pri otvaranju pakiranja ošteti pečat te ga više nije moguće ponovno pričvrstiti. Jednokratno ili višekratno ponovno pečaćenje pakiranja nije dozvoljeno, osim ako se odvija pod službenim nadzorom.
               4.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavaka 1. i 2. u slučaju malih pakiranja osnovnog sjemena.”

               4.

               Uvodni dio članka 10. stavka 1. mijenja se i glasi:
               „1.   Države članice moraju naložiti da se pakiranja osnovnog, certificiranog i komercijalnog sjemena, osim ako se sjeme posljednjih dviju kategorija nalazi u obliku malih EEZ B pakiranja …”.

               5.

               Članak 10. stavak 2. točka (b) mijenja se i glasi:

                           „(b)

                           predvidjeti odstupanja od stavka 1. u slučaju malih pakiranja osnovnog sjemena, ako su ona označena na sljedeći način: ‚Odobreno za prodaju samo u … (predmetna država članica)’.”

               6.

               Sljedeći se članci dodaju nakon članka 10.:
               „Članak 10.a
               1.   Države članice moraju naložiti da mala EEZ B pakiranja:

                           (a)

                           s vanjske strane, u skladu s Prilogom IV. Dijelom B, imaju etiketu dobavljača, tiskanu obavijest ili pečat na jednom od službenih jezika Zajednice; u slučaju prozirnih pakiranja navedenu je etiketu moguće staviti s unutarnje strane, ako ju se može pročitati kroz pakiranje; što se tiče boje etikete, primjenjuje se članak 10. stavak 1. točka (a);

                           (b)

                           s vanjske strane ili na etiketi dobavljača koja je predviđena podstavkom (a) imaju službeno dodijeljeni serijski broj; ako se koristi službena naljepnica, u pogledu boje primjenjuje se članak 10. stavak 1. točka (a); metode nanošenja navedenog serijskog broja mogu se utvrditi u skladu s postupkom iz članka 21.

                     2.   Države članice mogu zatražiti da se za označavanje malih EEZ B pakiranja pakiranih na njihovom teritoriju koristi službena naljepnica koja sadrži sve ili neke od podataka propisanih u Prilogu IV. Dijelu B; ako su podaci navedeni na takvoj naljepnici, označavanje predviđeno u stavku 1. točki (a) nije potrebno.
               Članak 10.b
               Države članice mogu propisati da se na zahtjev mala EEZ B pakiranja certificiranog i komercijalnog sjemena službeno zapečate i označe u skladu s člankom 9. stavkom 1. i člankom 10.
               Članak 10.c
               Države članice poduzimaju sve mjere koje su potrebne da se zajamči da je u slučaju malih pakiranja sjemena identitet sjemena moguće provjeriti, pogotovo u trenutku kad se dijele partije sjemena. U tom smislu one mogu zatražiti da se mala pakiranja koja se dijele na njihovom teritoriju zapečate službeno ili pod službenim nadzorom.”

               7.

               U članku 11. riječi „u članku 4.” zamjenjuju se riječima „ovom Direktivom”.

               8.

               Članak 13. mijenja se i glasi:
               „Članak 13.
               1.   Države članice moraju naložiti da se sjeme krmnog bilja u obliku mješavina sjemena različitih rodova, vrsta ili sorata ili mješavina koje sadrže sjeme bilja što ne spada u krmno bilje u smislu ove Direktive može staviti na tržište samo ako nije namijenjeno proizvodnji krmnog bilja i ako su razne komponente mješavine prije miješanja bile usklađene s propisima o plasiranju na tržište koji važe za njih.
               2.   Bez obzira na stavak 1., države članice također mogu odobriti stavljanje na tržište sjemena krmnog bilja u obliku mješavina:

                           —

                           ako su navedene mješavine namijenjene proizvodnji krmnog bilja, ili

                           —

                           ako navedene mješavine sadrže sjeme biljnih vrsta za koje u propisima Zajednice nije predviđena mogućnost miješanja sa sjemenom krmnog bilja.

                     3.   Primjenjuje se članak 8., 9., 10b., 11. i 12. te, ako je etiketa zelene boje, članak 10. i 10a. Za tu potrebu se mala EEZ A pakiranja smatraju malim EEZ B pakiranjima.
               Međutim, za mala EEZ A pakiranja nije potreban službeno dodijeljen serijski broj iz članka 10a. stavka 1. točke (b).
               Pri primjeni stavka 2. države članice mogu dopustiti odstupanja od ove Direktive za mala pakiranja, što se tiče najvećih dozvoljenih količina i podataka koje treba navesti pri označavanju, ako su navedena mala pakiranja označena na sljedeći način: ‚Odobreno za prodaju samo u … (predmetna država članica)’.”

               9.

               Članak 14. stavak 1. mijenja se i glasi:
               „1.   Države članice moraju zajamčiti da:

                           —

                           osnovno i certificirano sjeme koje je službeno certificirano i čija su pakiranja službeno označena i zapečaćena u skladu s ovom Direktivom,

                           —

                           komercijalno sjeme koje je službeno testirano i čija su pakiranja službeno označena i zapečaćena u skladu s ovom Direktivom,

                           —

                           certificirano sjeme koje je službeno certificirano i komercijalno sjeme koje je službeno testirano, a nalazi se u obliku malih EEZ B pakiranja koja su označena i zapečaćena u skladu s ovom Direktivom,

                           —

                           sjeme koje se nalazi u obliku mješavina, koje je proizvedeno u skladu s ovom Direktivom i nije namijenjeno proizvodnji krmnog bilja, čija su pakiranja službeno označena i zapečaćena u skladu s ovom Direktivom, nije podložno nikakvim tržišnim ograničenjima u pogledu svojih karakteristika, uvjeta ispitivanja, označavanja i pečaćenja, osim ograničenja koja su propisana ovom Direktivom.”

               10.

               U članku 16. stavku 2. datum 1. srpnja 1975. godine zamjenjuje se datumom 1. srpnja 1977. godine.

               11.

               Prilog IV. mijenja se i glasi:

                  „PRILOG IV.
                  OZNAČIVANJE
                  A.   Službena etiketa

                  I.   Propisani podaci

                              (a)

                              Za osnovno i certificirano sjeme:

                                          1.

                                          ‚Propisi i norme EEZ-a’;

                                          2.

                                          Certifikacijsko tijelo i država članica ili njihovi inicijali;

                                          3.

                                          Referentni broj partije;

                                          4.

                                          Vrsta;

                                          5.

                                          Sorta;

                                          6.

                                          Kategorija;

                                          7.

                                          Država proizvodnje;

                                          8.

                                          Deklarirana neto ili bruto masa ili deklarirani broj čistog sjemena;

                                          9.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase;

                                          10.

                                          Za certificirano sjeme druge generacije i naknadnih generacija nakon osnovnog sjemena: broj generacija nakon osnovnog sjemena;

                                          11.

                                          Za sjeme sorata trava, čija proizvodna i uporabna vrijednost nije testirana u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (a) Direktive Vijeća br. 70/457/EEZ (7) od 29. rujna 1970. godine o zajedničkom katalogu sorti poljoprivrednih biljnih vrsta: ‚Nije namijenjeno proizvodnji krmnog bilja’.

                              (b)

                              Za komercijalno sjeme:

                                          1.

                                          ‚Propisi i norme EEZ-a’;

                                          2.

                                          ‚Komercijalno sjeme (nije certificirano u pogledu sorte)’;

                                          3.

                                          Tijelo nadležno za nadzor i država članica ili njihovi inicijali;

                                          4.

                                          Referentni broj partije;

                                          5.

                                          Vrsta (8);

                                          6.

                                          Područje proizvodnje;

                                          7.

                                          Deklarirana neto ili bruto masa ili deklarirani broj čistog sjemena;

                                          8.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.

                              (c)

                              Za mješavine sjemena:

                                          1.

                                          ‚Mješavina sjemena za … (predviđena namjena)’;

                                          2.

                                          Tijelo nadležno za pečaćenje i država članica ili njihovi inicijali;

                                          3.

                                          Referentni broj partije;

                                          4.

                                          Postotak dobiven na temelju mase raznih komponenata, prikazan po vrsti i, gdje je primjereno, po sorti; dovoljno je navesti naziv mješavine ako je postotak koji je dobiven na temelju mase kupcu priopćen u pismenom obliku i službeno evidentiran;

                                          5.

                                          Deklarirana neto ili bruto masa ili deklarirani broj čistog sjemena;

                                          6.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.

                        II.   Najmanja veličina

                  110 × 67 mm.
                  B.   Etiketa dobavljača ili podaci navedeni na pakiranju (malo EEZ pakiranje)

                     Propisani podaci

                              (a)

                              Certificirano sjeme:

                                          1.

                                          ‚Malo EEZ B pakiranje’;

                                          2.

                                          Ime i adresa dobavljača koji je odgovoran za označavanje ili njegova identifikacijska oznaka;

                                          3.

                                          Službeno dodijeljeni serijski broj;

                                          4.

                                          Služba koja je dodijelila serijski broj i naziv države članice ili njihovi inicijali;

                                          5.

                                          Referentni broj, ako službeni serijski broj ne omogućava identifikaciju partije certificiranog sjemena;

                                          6.

                                          Vrsta;

                                          7.

                                          Sorta;

                                          8.

                                          ‚Certificirano sjeme’;

                                          9.

                                          Neto ili bruto masa ili broj skupina čistog sjemena;

                                          10.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase;

                                          11.

                                          Za sjeme sorata trava, čija proizvodna i uporabna vrijednost nije testirana u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (a) Direktive Vijeća br. 70/457/EEZ od 29. rujna 1970. godine o zajedničkom katalogu sorti poljoprivrednih biljnih vrsta: ‚Nije namijenjeno proizvodnji krmnog bilja’.

                              (b)

                              Komercijalno sjeme:

                                          1.

                                          ‚Malo EEZ B pakiranje’;

                                          2.

                                          Ime i adresa dobavljača koji je odgovoran za označavanje ili njegova identifikacijska oznaka;

                                          3.

                                          Službeno dodijeljen serijski broj;

                                          4.

                                          Služba koja je dodijelila serijski broj i naziv države članice ili njihovi inicijali;

                                          5.

                                          Referentni broj, ako službeni serijski broj ne omogućava identifikaciju partije zaprimljenog sjemena;

                                          6.

                                          Vrsta (9);

                                          7.

                                          ‚Komercijalno sjeme’;

                                          8.

                                          Neto ili bruto masa ili broj čistog sjemena;

                                          9.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.

                              (c)

                              Mješavine sjemena:

                                          1.

                                          ‚Malo EEZ A pakiranje’ ili ‚malo EEZ B pakiranje’;

                                          2.

                                          Ime i adresa dobavljača koji je odgovoran za označavanje ili njegova identifikacijska oznaka;

                                          3.

                                          Malo EEZ B pakiranje: službeno dodijeljeni serijski broj;

                                          4.

                                          Malo EEZ B pakiranje: služba koja je dodijelila serijski broj i naziv države članice ili njihovi inicijali;

                                          5.

                                          Malo EEZ B pakiranje: referentni broj, ako službeni serijski broj ne omogućava identifikaciju partija korištenog sjemena;

                                          6.

                                          Malo EEZ A pakiranje: referentni broj koji omogućava identifikaciju partija korištenog sjemena;

                                          7.

                                          Malo EEZ A pakiranje: država članica ili njezini inicijali;

                                          8.

                                          ‚Mješavina sjemena za … (predviđena namjena)’;

                                          9.

                                          Neto ili bruto masa ili broj čistog sjemena;

                                          10.

                                          Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase;

                                          11.

                                          Postotak dobiven na temelju mase raznih komponenata, prikazan po vrsti i, gdje je primjereno, po sorti; dovoljno je dati dio navedenih podataka jer države članice mogu propisati odredbe za mala pakiranja koja su proizvedena na njihovom teritoriju; navodi se i vrsta mješavine, ako se omjer koji je dobiven na temelju mase može priopćiti kupcu na zahtjev te je službeno evidentiran.”

         Članak 3.
   Direktiva Vijeća br. 66/402/EEZ (10) od 14. lipnja 1966. godine o stavljanju na tržište sjemena žitarica, kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom br. 73/438/EEZ, izmjenjuje se i dopunjuje kako slijedi:

               1.

               Sljedeći se stavak dodaje članku 9.:
               „3.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavka 1. u slučaju malih pakiranja.”

               2.

               U Prilogu IV. Dijelu A sljedeće se riječi umeću kao točka 8a. u podstavak (a) i točka 6. u podstavak (b):
               „Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.”

         Članak 4.
   Direktiva Vijeća br. 66/403/EEZ (11) od 14. lipnja 1966. godine o stavljanju na tržište sjemenskog krumpira, kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom br. 73/438/EEZ (12), izmjenjuje se i dopunjuje kako slijedi:
   Sljedeći se stavak dodaje članku 9.:

      „3.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavka 1. u slučaju malih pakiranja.”

   Članak 5.
   Direktiva Vijeća br. 69/208/EEZ (13) od 30. lipnja 1969. godine o stavljanju na tržište sjemena uljarica i vlaknastih biljaka, kako je posljednji put izmijenjena i dopunjena Direktivom br. 73/438/EEZ, izmjenjuje se i dopunjuje kako slijedi:

               1.

               Sljedeći se stavak dodaje članku 9.:
               „3.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavka 1. u slučaju malih pakiranja.”

               2.

               U članku 15. stavku 2. se datum 1. srpnja 1975. godine zamjenjuje datumom 1. srpnja 1977.

               3.

               U Prilogu IV. Dijelu A sljedeće se riječi umeću kao točka 10. u podstavak (a) i točka 9. u podstavak (b):
               „Ako je navedena masa i korišteni su granulirani pesticidi, tvari za peletizaciju ili drugi kruti aditivi, navodi se i priroda aditiva, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.”

         Članak 6.
   Države članice će donijeti potrebne zakone i druge propise kako bi se uskladili s odredbama ove Direktive najkasnije do datuma navedenih u nastavku:

               —

               1. srpnja 1975. godine u slučaju članka 2. stavka 10. i članka 5. stavka 2.,

               —

               1. srpnja 1980. godine u slučaju članka 2. stavka 6. što se tiče članka 10a. stavka 1. točke (b),

               —

               1. srpnja 1977. godine u slučaju drugih odredaba ove Direktive.

         Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 26. lipnja 1975.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. BARRY

      (1)  SL C 62, 31.7.1973., str. 37.

      (2)  SL C 8, 31.1.1974., str. 19.

      (3)  SL 125, 11.7.1966., str. 2290/66.

      (4)  SL L 356, 27.12.1973., str. 79.

      (5)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66.

      (6)  SL L 113, 25.5.1978., str. 1.

      (7)  SL L 225, 12.10.1970., str. 1.

      (8)  Za vučiku treba navesti radi li se o gorkoj ili slatkoj vučiki.

      (9)  Za vučiku treba navesti radi li se o gorkoj ili slatkoj vučiki.

      (10)  SL br. 125, 11.7.1966., str. 2309/66.

      (11)  SL br. 125, 11.7.1966., str. 2320/66.

      (12)  SL L 261, 14.10.1977., str. 21.

      (13)  SL L 169, 10.7.1969., str. 3.


title: Direktiva Komisije 2004/88/EZ od 7. rujna 2004. o izmjeni Direktive Vijeća 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima radi prilagodbe tehničkom napretku Priloga III.  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 016

               HR

               Službeni list Europske unije

               206

         32004L0088

               L 287/5

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.09.2004.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2004/88/EZ
   od 7. rujna 2004.
   o izmjeni Direktive Vijeća 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima radi prilagodbe tehničkom napretku Priloga III.
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/768/EEZ od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kozmetičke proizvode (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
   nakon savjetovanja sa Znanstvenim odborom za kozmetičke i neprehrambene proizvode široke potrošnje,
   budući da:

               (1)

               Rok za uvrštavanje mošusnog ksilena i mošusnog ketona u dio 2. Priloga III. Direktivi 76/768/EEZ produljen je do 30. rujna 2004. jer procjena opasnosti, u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) 793/93 o procjeni i kontroli rizika od postojećih tvari (2) još nije bila okončana.

               (2)

               Znanstveni odbor za toksičnost, ekotoksičnost i okoliš je 8. siječnja 2004. usvojio mišljenje o rezultatima procjene opasnosti od mošusnog ksilena i mošusnog ketona, koja je provedena u skladu s Uredbom (EEZ) 793/93.

               (3)

               Znanstveni odbor za kozmetičke i neprehrambene proizvode široke potrošnje (SCCNFP) potvrdio je da se mošusni ksilen smije sa sigurnošću rabiti u kozmetičkim proizvodima, osim u proizvodima za njegu usne šupljine, ako je njegova najveća koncentracija u konačnom proizvodu 1 % u finom miomirisu, 0,4 % u toaletnoj vodi i 0,03 % u drugim proizvodima i kako se mošusni keton smije sa sigurnošću rabiti u kozmetičkim proizvodima, osim u proizvodima za njegu usne šupljine, ako je njegova najveća koncentracija u konačnom proizvodu 1,4 % u finom miomirisu, 0,56 % u toaletnoj vodi i 0,042 % u ostalim proizvodima.

               (4)

               Zbog toga je potrebno mošusni ksilen i mošusni keton brisati iz dijela 2. Priloga III. Direktivi 76/768/EEZ i uvrstiti ih u dio 1. istog Priloga.

               (5)

               Direktivu 76/768/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za kozmetičke proizvode,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog III. Direktivi 76/768/EEZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. listopada 2004. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. rujna 2004.

            Za Komisiju

         Olli REHN

            Član Komisije

      (1)  SL L 262, 27.9.1976., str. 169. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2003/83/EZ (SL L 238, 25.9.2003., str. 23.).

      (2)  SL L 84, 5.4.1993., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).
   PRILOG
   Prilog III. Direktivi 76/768/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Stavke pod referentnim brojevima 61 i 62 u dijelu 2. se brišu.

               2.

               U dijelu 1. dodaju se sljedeće stavke kao referentni brojevi 96 i 97:

                           Referentni broj

                           Tvar

                           Ograničenja

                           Uvjeti uporabe i upozorenja koja moraju biti tiskana na naljepnici

                           Područje primjene i/ili uporabe

                           Najveća dozvoljena koncentracija u konačnom kozmetičkom proizvodu

                           Ostala ograničenja i zahtjevi

                           a

                           b

                           c

                           d

                           e

                           f

                           „96

                           Mošusni ksilen (CAS br. 81-15-2)

                           Svi kozmetički proizvodi, osim proizvoda za njegu usne šupljine

                                       (a)

                                       1,0 % u finim miomirisima

                                       (b)

                                       0,4 % u toaletnim vodama

                                       (c)

                                       0,03 % u ostalim proizvodima

                           97

                           Mošusni keton (CAS br. 81-14-1)

                           Svi kozmetički proizvodi, osim proizvoda za njegu usne šupljine

                                       (a)

                                       1,4 % u finim miomirisima

                                       (b)

                                       0,56 % u toaletnim vodama

                                       (c)

                                       0,042 % u ostalim proizvodima”


title: 84/643/EEZ: Direktiva Vijeća od 11. prosinca 1984. o izmjeni direktiva 64/432/EEZ i 72/461/EEZ s obzirom na određene mjere koje se odnose na slinavku i šap i vezikularnu bolest svinja

text:
               03/Sv. 032

               HR

               Službeni list Europske unije

               23

         31984L0643

               L 339/27

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.12.1984.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 11. prosinca 1984.
   o izmjeni direktiva 64/432/EEZ i 72/461/EEZ s obzirom na određene mjere koje se odnose na slinavku i šap i vezikularnu bolest svinja
   (84/643/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 43. i 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da Direktiva 64/432/EEZ (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 83/646/EEZ (5) predviđa uvjete kojima trebaju udovoljiti, u pogledu zdravlja, živa goveda i svinje namijenjene trgovini unutar Zajednice;
   budući da države članice trenutačno primjenjuju različite politike kontrole i sprečavanja slinavke i šapa; budući da je važno svim državama članicama, bez obzira na to kakvu zdravstvenu politiku vode, osigurati primjerena jamstva, koja su strogo nužna dok se ne provedu usklađene mjere za suzbijanje slinavke i šapa;
   budući da se trebaju zadržati određena jamstva koja se mogu zatražiti u pogledu vezikularne bolesti svinja unutar okvira pravila primjenjivih na trgovinu živim svinjama unutar Zajednice,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 64/432/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               u članku 3. stavku 3.:

                           —

                           briše se točka (a),

                           —

                           točke (b), (c), (d) i (e) postaju točke (a), (b), (c) i (d).

               2.

               u članku 3. stavku 6.:

                           —

                           briše se točka (a),

                           —

                           točke (b) i (c) postaju točke (a) i (b).

               3.

               u trećoj rečenici članka 3. stavka 7. točke (c) rečenica „stavak 3. točke (b) i (c)” zamjenjuje se sa „stavak 3. točke (a) i (b)”.

               4.

               članak 4. točke (a) i (b) zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 4.a
               S obzirom na dopunska jamstva koja se u pogledu slinavke i šapa i vezikularne bolesti svinja mogu zatražiti, primjenjuju se sljedeća pravila:

                           1.

                           Države članice koje su slobodne od slinavke i šapa najmanje dvije godine, koje ne provode cijepljenje te koje na svojem području ne dozvoljavaju životinje cijepljene u prethodnom razdoblju kraćem od jedne godine, mogu na svoje područje uvoditi živa goveda i svinje pod sljedećim uvjetima:

                                       A.

                                       ako životinje dolaze iz države članice koja ispunjava iste kriterije, jamstvo da nisu cijepljene protiv slinavke i šapa;

                                       B.

                                       ako životinje dolaze iz države članice koja je slobodna od slinavke i šapa najmanje dvije godine, koja provodi cijepljenje i koja dozvoljava cijepljene životinje na svojem području:

                                                   (a)

                                                   jamstvo da životinje nisu cijepljene protiv slinavke i šapa;

                                                   (b)

                                                   jamstvo da su goveda reagirala negativno na virološki test na slinavku i šap proveden postupkom struganja ždrijela i dušnika (probang test);

                                                   (c)

                                                   jamstvo da su goveda i svinje reagirali negativno na serološki test proveden radi utvrđivanja prisutnosti protutijela za slinavku i šap;

                                                   (d)

                                                   jamstvo da su goveda i svinje bili izolirani u zemlji izvoznici, ili na gospodarstvu ili u karantenskoj postaji, 14 dana pod nadzorom službenog veterinara. U tom pogledu, niti jedna životinja smještena na gospodarstvu podrijetla ili, već prema slučaju, karantenskoj postaji, ne smije biti cijepljena protiv slinavke i šapa tijekom 21 dana prije izvoza i niti jedna životinja osim onih koje su sastavni dio pošiljke ne smije biti uvedena na gospodarstvo ili karantensku postaju tijekom istog razdoblja;

                                                   (e)

                                                   stavljanje u karantenu na razdoblje od 21 dana.

                                       C.

                                       Ako životinje dolaze iz države članice koja nije slobodna od slinavke i šapa najmanje dvije godine:

                                                   (a)

                                                   jamstva koja se spominju u točki B., izuzimajući karantenu na gospodarstvu podrijetla;

                                                   (b)

                                                   moguća dodatna jamstva o kojima se odlučuje u skladu s postupkom određenim člankom 12.

                           2.

                           Države članice koje provode cijepljenje i dozvoljavaju uvođenje cijepljenih životinja na svoje područje, mogu na svoje područje uvoditi živa goveda pod sljedećim uvjetima:

                                       (a)

                                       ako životinje dolaze iz države članice koja ispunjava iste kriterije:

                                                   i.

                                                   jamstvo da su goveda za rasplod ili proizvodnju starija od četiri mjeseca, cijepljena prije ne manje od 15 dana i ne više od četiri mjeseca prije utovara, protiv tipa A, O i C virusa slinavke i šapa, koristeći inaktivirano cjepivo odobreno i pod nadzorom nadležnog tijela zemlje izvoznice;

                                                   ii.

                                                   jamstvo da su goveda za klanje starija od četiri mjeseca, cijepljena prije ne manje od 15 dana i ne više od četiri mjeseca prije utovara protiv tipa A, O i C virusa slinavke i šapa, koristeći inaktivirano cjepivo odobreno i pod nadzorom nadležnog tijela zemlje izvoznice; međutim, razdoblje valjanosti cijepljenja produžuje se na 12 mjeseci u slučaju ponovljenog cijepljenja u državama članicama u kojima se takve životinje cijepe jednom godišnje i u kojima se sustavno kolju ako se zaraze slinavkom i šapom;

                                       (b)

                                       ako životinje dolaze iz države članice koja je slobodna od slinavke i šapa najmanje dvije godine, koja ne provodi cijepljenje i ne dozvoljava cijepljene životinje na svojem području, jamstvo da nisu cijepljene protiv slinavke i šapa, ne dovodeći međutim u pitanje životinje koje su možda cijepljene protiv slinavke i šapa prije no što su uvedene u stado u koje se šalju.

                           3.

                           Države članice koje se spominju u stavku 1. mogu, udovoljavajući općim odredbama Ugovora, na svoje područje uvoditi svinje za rasplod ili proizvodnju pretražene testom za utvrđivanje protutijela vezikularne bolesti svinja s negativnim rezultatom provedenim najviše 30 dana prije otpreme.

                           4.

                           Ako se testovi koji se spominju u ovom članku provode na gospodarstvu, životinje namijenjene otpremi moraju biti izolirane od ostalih životinja do otpreme.

                     Za potrebe ovog članka, država članica se nastavlja smatrati slobodnom od slinavke i šapa najmanje dvije godine, iako se na ograničenom dijelu njezinog područja utvrdi ograničen broj izbijanja bolesti, pod uvjetom da se ta izbijanja eliminiraju u roku manjem od tri mjeseca.
               Svake tri godine i po prvi put tri godine nakon datuma koji se pojavljuje u prvom stavku članka 3., Vijeće provjerava, djelujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, odredbe ovog članka. Ta se provjera odvija na temelju izvješća Komisije popraćenog, ako je to nužno, prijedlozima.”

               5.

               Članak 4.c postaje članak 4.b.

               6.

               U prvoj rečenici članka 5., „koji se navodi u članku 3. stavku 3. točki (a) i stavku 6. točki (a)” zamjenjuje se s „koji se navodi u članku 4.a stavku 2.”

               7.

               U članku 7. stavku 1.:

                           —

                           točka A(a), „odstupajući od članka 3. stavka 3. točke (a) ili stavka 6. točke (a)” zamjenjuje se s „odstupajući od članka 4.a stavka 2.”,

                           —

                           točka B(a), „odstupajući od članka 3. stavka 3. točke (a)” zamjenjuje se s „odstupajući od članka 4.a stavka 2.”

         Članak 2.
   Članku 12. Direktive 72/461/EEZ dodaje se sljedeći podstavak:

      „Međutim, kako bi se Irskoj i Ujedinjenoj Kraljevini dopustilo zamijeniti posebne dogovore koji se na njih odnose na temelju članka 13., općim pravilima o slinavki i šapu kako su određena ovom Direktivom, dvije dotične države članice donose nužne mjere za takvo usklađivanje najkasnije 30. rujna 1985.”

   Članak 3.
   Države članice donose potrebne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 1984. i o njima odmah obavješćuju Komisiju.
   Međutim, Irska i Ujedinjena Kraljevina u pogledu Sjeverne Irske imaju rok udovoljavanja ovoj Direktivi do 30. rujna 1985. Do tog im se datuma odobrava zadržavanje njihovih nacionalnih pravila u pogledu uvoza na svoje područje iz drugih država članica goveda za rasplod, držanje i klanje u odnosu na zaštite od slinavke i šapa udovoljavajući općim odredbama Ugovora.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. prosinca 1984.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. DEASY

      (1)  SL C 122, 5.5.1984., str. 7.

      (2)  SL C 172, 2.7.1984., str. 185.

      (3)  SL C 248, 17.9.1984., str. 16.

      (4)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (5)  SL L 360, 23.12.1983., str. 44.