title: Direktiva Vijeća 2001/86/EZ od 8. listopada 2001. o dopuni Statuta Europskoga društva u pogledu sudjelovanju radnika

text:
               06/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               21

         32001L0086

               L 294/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               08.10.2001.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2001/86/EZ
   od 8. listopada 2001.
   o dopuni Statuta Europskoga društva u pogledu sudjelovanju radnika
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 308.,
   uzimajući u obzir izmijenjen prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da:

               (1)

               U svrhu postizanja ciljeva Ugovora, Uredbom Vijeća (EZ) br. 2157/2001 (4) utvrđuje se Statut Europskoga društva (SE).

               (2)

               Ta Uredba ima za cilj stvaranje jedinstvenog pravnog okvira unutar kojeg trgovačka društva iz različitih država članica trebaju biti u mogućnosti planirati i provoditi reorganizaciju svojeg poslovanja na razini Zajednice.

               (3)

               U svrhu promicanja socijalnih ciljeva Zajednice, treba utvrditi posebne odredbe, osobito u području sudjelovanja radnika, a s ciljem osiguranja da osnivanje SE-a ne dovodi do nestajanja ili smanjenja prakse sudjelovanja radnika koje već postoje unutar trgovačkih društava koja sudjeluju u osnivanju SE-a. Ovome cilju treba težiti kroz utvrđivanje pravila u tom području, kojima se dopunjuju odredbe Uredbe.

               (4)

               S obzirom na to da gore navedene ciljeve predloženog djelovanja države članice ne mogu ostvariti u dovoljnoj mjeri, jer je riječ o tome da je njihov zadatak utvrditi čitav niz pravila o sudjelovanju radnika primjenjivima na SE, te se stoga, zbog razmjera i učinka predloženog djelovanja mogu bolje ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može usvojiti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (5)

               Zbog velike raznolikosti pravila i praksa koje postoje u državama članicama s obzirom na način na koji predstavnici radnika sudjeluju u donošenju odluka, u trgovačkim društvima se ne savjetuje utvrđivanje jedinstvenog europskog modela sudjelovanja radnika koji bi bio primjenjiv na SE.

               (6)

               U svim slučajevima osnivanja SE-a trebalo bi ipak osigurati postupke obavješćivanja i savjetovanja na transnacionalnoj razini.

               (7)

               Prava suodlučivanja, ako postoje unutar jednog ili više trgovačkih društava koja osnivaju SE, trebaju se sačuvati tijekom prelaska društva u SE, jednom kada bude osnovan, osim ako strane ne odluče drugačije.

               (8)

               Konkretne postupke obavješćivanja i savjetovanja radnika na transnacionalnoj razini, kao i, ako je to primjenjivo, njihovog suodlučivanja, koji će se primjenjivati na svaki SE, treba odrediti prvenstveno putem sporazuma između dotičnih strana ili, u nedostatku istog, putem primjene skupine pomoćnih pravila.

               (9)

               Državama članicama treba ipak ostaviti mogućnost primjene standardnih pravila u vezi sa suodlučivanjem u slučaju pripajanja ili spajanja, a s obzirom na raznolikosti nacionalnih sustava glede sudjelovanja radnika. Postojeći sustavi i prakse suodlučivanja, kada je primjereno na razini trgovačkih društava sudionika, moraju se u tom slučaju održavati prilagođavanjem registracijskih pravila.

               (10)

               Pravila glasovanja unutar posebnog tijela koje zastupa radnike prilikom pregovaranja, posebice kod sklapanja sporazuma kojima se predviđa razina suodlučivanja niža od one postojeće unutar jednog ili više trgovačkih društava sudionika, trebaju biti razmjerna riziku nestajanja ili smanjenja postojećih sustava i praksa sudjelovanja. Taj je rizik veći u slučaju SE-a osnovanog na način preoblikovanja ili pripajanja ili spajanja, nego kroz osnivanje holdinga ili zajedničkog društva kćeri.

               (11)

               Ako predstavnici radnika i nadležnih tijela trgovačkih društava po okončanju pregovora ne postignu sporazum, potrebno je osigurati primjenu određenih standardnih zahtjeva na SE, po njegovom osnivanju. Tim se standardnim zahtjevima trebaju osigurati učinkovite prakse obavješćivanja i savjetovanja radnika na transnacionalnoj razini, kao i njihovog suodlučivanja u odgovarajućim tijelima SE-a ako je takvo suodlučivanje postajalo unutar trgovačkih društva sudionika i prije njegovog osnivanja.

               (12)

               Predstavnicima radnika koji djeluju u okviru ove Direktive treba osigurati da prilikom izvršavanja svojih dužnosti u okviru Direktive, uživaju, zaštitu i jamstva slična onima koja su predstavnicima radnika osigurana zakonodavstvom i/ili praksom zemlje zaposlenja. Predstavnici radnika ne smiju biti podvrgnuti diskriminaciji koja bi bila posljedica zakonitog izvršavanja njihovih djelatnosti i trebaju uživati primjerenu zaštitu u pogledu otpuštanja i drugih sankcija.

               (13)

               Povjerljivost osjetljivih informacija treba se očuvati čak i nakon isteka mandata predstavnika radnika kao i osigurati da se nadležnim tijelima SE-a omogući zadržavanje informacija koje bi, ako se javno objave, uzrokovale ozbiljnu štetu djelovanju SE-a.

               (14)

               U slučaju da SE i njegova društva kćeri te podružnice podliježu Direktivi Vijeća 94/45/EZ od 22. rujna 1994. o uspostavljanju Europskoga radničkoga vijeća ili postupka u poduzećima i skupinama poduzeća koja posluju na razini Zajednice u svrhu obavješćivanja i savjetovanja radnika (5), odredbe te Direktive i odredba o njezinom prenošenju u nacionalno zakonodavstvo ne smiju se primjenjivati na njega niti na njegova društva kćeri i podružnice, osim ako posebno pregovaračko tijelo odluči ne otvoriti pregovore ili prekinuti već otvorene pregovore.

               (15)

               Ova Direktiva ne smije utjecati na druga postojeća prava koja se odnose na suodlučivanje te ne bi trebala utjecati na druge postojeće strukture zastupanja koje osigurava Zajednica ili predviđene nacionalnim zakonima i praksama.

               (16)

               Države članice trebaju poduzeti odgovarajuće mjere u slučaju nepridržavanja obveza iz ove Direktive.

               (17)

               Ugovorom nisu predviđene ovlasti Zajednice za donošenje predložene Direktive, osim onih iz članka 308.

               (18)

               Temeljno načelo i izričit cilj ove Direktive je osigurati stečena prava radnika u pogledu sudjelovanja u donošenje odluka u trgovačkom društvu. Prava radnika koja su na snazi prije osnivanja SE-a trebaju pružiti osnovu za prava radnika glede njihovog sudjelovanja i u upravljanju SE-a (po načelu „prije i poslije”). Prema tome, ovaj pristup treba se primjenjivati ne samo kod početnog osnivanja SE-a, već također prilikom strukturnih promjena u postojećem SE-u te na trgovačka društva pogođena postupcima strukturnih promjena.

               (19)

               Države članice bi trebale osigurati predstavnicima sindikata mogućnost članstva u posebnom pregovaračkom tijelu bez obzira jesu li oni radnici trgovačkog društva koje sudjeluje u osnivanju SE-a. Države članice bi posebice u tom smislu trebale biti u mogućnosti uvesti to pravo u slučajevima kada predstavnici sindikata imaju pravo članstva i glasovanja u nadzornim ili upravnim tijelima trgovačkog društva u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.

               (20)

               U nekolicini država članica, suodlučivanje radnika i druga područja industrijskih odnosa temelje se i na nacionalnom zakonodavstvu i na praksi što u ovom kontekstu podrazumijeva također obuhvaćanje kolektivnih ugovora na različitim razinama unutar države, sektora i/ili trgovačkog društva,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   ODJELJAK I.

      OPĆENITO

   Članak 1.
   Cilj
   1.   Ova Direktiva uređuje suodlučivanje radnika Europskom društvu (Societas Europaea, u daljnjem tekstu „SE”), kako je navedeno u Uredbi (EZ) br. 2157/2001.
   2.   S tim ciljem, postupci koji se odnose na suodlučivanje radnika utvrđuju se u svakom SE-u u skladu s postupkom pregovaranja iz članaka 3. do 6. ili u skladu s okolnostima iz članka 7., u skladu s Prilogom.
   Članak 2.
   Definicije
   U smislu ove Direktive:

               (a)

               „SE” je svako trgovačko društvo osnovano u skladu s Uredbom (EZ) br. 2157/2001;

               (b)

               „trgovačka društva sudionici” su trgovačka društva koja izravno sudjeluju u osnivanju SE-a;

               (c)

               „društvo kći” trgovačkog društva je društvo nad kojim dotično trgovačko društvo ima prevladavajući utjecaj u smislu članka 3. stavcima 2. do 7. Direktive 94/45/EZ;

               (d)

               „dotično društvo kći ili pogon” je društvo kći ili pogon trgovačkog društva sudionika za koje se predlaže da postanu društvo kći odnosno pogon SE-a nakon njegovog osnivanja;

               (e)

               „predstavnici radnika” su predstavnici radnika određeni nacionalnim zakonom i/ili praksom;

               (f)

               „predstavničko tijelo” je predstavničko tijelo radnika osnovano sporazumima iz članka 4. ili u skladu s odredbama Priloga u svrhu obavješćivanja i savjetovanja radnika SE-a i njegovih društava kćeri te pogona koje se nalaze unutar Zajednice i, po potrebi, ostvarivanja prava suodlučivanja u vezi sa SE-om;

               (g)

               „posebno pregovaračko tijelo” je tijelo osnovano u skladu s člankom 3. koje će pregovarati s nadležnim organom trgovačkih društava sudionika o određivanju postupaka glede sudjelovanja radnika unutar SE-a;

               (h)

               „suodlučivanje radnika” znači svaki mehanizam, uključujući obavješćivanje, savjetovanje i suodlučivanje putem kojeg predstavnici radnika mogu utjecati na odluke koje će se donositi unutar trgovačkog društva;

               (i)

               „obavješćivanje” znači da nadležno tijelo SE-a obavješćuje predstavničko tijelo radnika i/ili predstavnike radnika o pitanjima koja se odnose na SE i svako od njegovih društava kćeri ili pogona koje se nalaze u drugoj državi članici ili koja prelaze ovlasti tijela za donošenje odluka u jednoj državi članici u vrijeme, na način i sa sadržajem koji omogućava predstavnicima radnika da izvrše temeljitu procjenu mogućeg utjecaja, i, po potrebi, pripreme savjetovanja s nadležnim tijelom SE-a;

               (j)

               „savjetovanje” znači uspostavu dijaloga i razmjenu gledišta između predstavničkog tijela radnika i/ili predstavnika radnika te nadležnog organa SE-a u vrijeme, na način i sa sadržajem koji omogućava predstavnicima radnika da, na temelju pribavljenih informacija, izraze svoje mišljenje o mjerama koje je predvidio nadležni organ, a koje se mogu uzeti u obzir tijekom postupka donošenja odluka unutar SE-a;

               (k)

               „suodlučivanje” znači utjecaj predstavničkog tijela radnika i/ili predstavnika radnika u poslovima trgovačkog društva kroz:

                           —

                           pravo izbora ili imenovanja nekih članova nadzornog ili upravnog organa trgovačkog društva, ili

                           —

                           pravo predlaganja i/ili osporavanja imenovanja nekih ili svih članova nadzornog ili upravnog organa trgovačkog društva.

         ODJELJAK II.

      POSTUPAK PREGOVARANJA

   Članak 3.
   Osnivanje posebnog pregovaračkog tijela
   1.   Kada upravni ili administrativni organ trgovačkih društava sudionika izrađuje plan osnivanja SE-a, oni će u što kraćem roku nakon objavljivanja plana uvjeta o spajanju ili pripajanju ili osnivanju holding društva ili nakon usuglašavanja plana o stvaranju društva kćeri ili preoblikovanja u SE poduzeti potrebne korake, uključujući pribavljanje informacija o identitetu trgovačkih društava sudionika, dotičnih društava-kćeri ili pogona, te broju njihovih radnika kako bi započeli pregovori s predstavnicima radnika tih trgovačkih društava o postupcima glede sudjelovanja radnika u SE.
   2.   U tu se svrhu osniva posebno pregovaračko tijelo predstavnika radnika trgovačkih društava sudionika i dotičnih društava-kćeri ili pogona u skladu sa sljedećim odredbama:

               (a)

               pri izboru ili imenovanju članova posebnog pregovaračkog tijela, potrebno je osigurati:

                           i.

                           da ti članovi budu izabrani ili imenovani razmjerno broju radnika koje zapošljavaju trgovačka društva sudionici te dotična društva kćeri ili pogoni u svakoj državi članici, dodjeljujući jedno mjesto prema udjelu radnika zaposlenih u toj državi članici, a koje odgovara 10 % ili njegovom dijelu od ukupnog broja radnika koje zapošljavaju trgovačka društva sudionici te dotična društva kćeri ili pogoni u svim državama članicama;

                           ii.

                           da u slučaju osnivanja SE-a pripajanjem ili spajanjem postoji dovoljno dodatnih članova iz svake države članice, koliko bude potrebno, kako bi se osiguralo da posebno pregovaračko tijelo uključuje barem jednog člana koji zastupa svako trgovačko društvo sudionika koje je registrirano i ima radnike u toj državi članici i koje će, kako se predlaže, prestati postojati kao samostalni pravni subjekt nakon registracije SE-a, ako:

                                       —

                                       broj takvih dodatnih članova ne prelazi 20 % broja članova odabranih temeljem točke i., i

                                       —

                                       sastav posebnog pregovaračkog tijela ne dovodi do dvostrukog zastupanja dotičnih radnika.

                     Ako je broj takvih trgovačkih društava veći od broja raspoloživih dodatnih mjesta u skladu s prvim podstavkom, ta se dodatna mjesta raspoređuju trgovačkim društvima u različitim državama članicama prema broju radnika koje zapošljavaju; prema padajućem redoslijedu.

               (b)

               Države članice određuju postupak izbora ili imenovanja članova posebnog pregovaračkog tijela koji će se izabrati ili imenovati na njihovim državnim područjima. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale, u mjeri u kojoj je to moguće, da takvi članovi uključuju barem jednog člana koji zastupa svako trgovačko društvo sudionika koje ima radnike u dotičnoj državi članici. Takvim mjerama ne smije se povećati cjelokupan broj članova.
               Države članice mogu predvidjeti da takvi članovi mogu uključivati predstavnike sindikata bez obzira jesu li oni radnici trgovačkog društva sudionika ili dotičnog društva kćeri ili pogona.
               Ne dovodeći u pitanje nacionalne propise i/ili praksu kojima se utvrđuju pragovi za osnivanje predstavničkog tijela, države članice osiguravaju da radnici u poduzećima ili pogonima u kojima, neovisno o njihovoj volji, nema predstavnika radnika, imaju pravo biranja ili imenovanja članova posebnog pregovaračkog tijela.

         3.   Posebno pregovaračko tijelo i nadležna tijela trgovačkih društava sudionika određuju, pisanim sporazumom, postupke glede sudjelovanja radnika unutar SE-a.
   S tim ciljem, nadležni organi trgovačkih društava sudionika obavješćuju posebno pregovaračko tijelo o planu i tijeku postupka osnivanja SE-a, sve do njegove registracije.
   4.   U skladu sa stavkom 6., posebno pregovaračko tijelo donosi odluke apsolutnom većinom svojih članova, pod uvjetom da takva većina također predstavlja apsolutnu većinu radnika. Svaki član ima jedan glas. Međutim, ako bi rezultat pregovora doveo do smanjenja prava suodlučivanja, većinu potrebnu za donošenje odluke o odobravanju takvog sporazuma predstavljaju glasovi dvije trećine članova posebnog pregovaračkog tijela koji predstavljaju najmanje dvije trećine radnika, uključujući glasove članova koji zastupaju radnike zaposlene u najmanje dvije države članice,

               —

               u slučaju SE-a koji će se osnovati putem pripajanja ili spajanja, ako suodlučivanje obuhvaća najmanje 25 % od sveukupnog broja radnika trgovačkih društava sudionika, ili

               —

               u slučaju SE-a koji će se osnovati osnivanjem holding društva ili osnivanjem društva kćeri, ako suodlučivanje obuhvaća najmanje 50 % od sveukupnog broja radnika trgovačkih društava sudionika.

         Smanjenje prava suodlučivanja označava udio članova organa SE-a u smislu članka 2. točke (k), koji je niži od najvišeg udjela koji postoji unutar trgovačkih društava sudionika.
   5.   U svrhu pregovora, posebno pregovaračko tijelo može zatražiti da mu u njegovom radu pomognu stručnjaci koje ono samo odabere, primjerice predstavnici odgovarajućih sindikalnih organizacija na razini Zajednice. Takvi stručnjaci mogu biti nazočni na pregovaračkim sastancima u svojstvu savjetnika na zahtjev posebnog pregovaračkog tijela, kako bi, prema potrebi, promicali cjelovitost i dosljednost na razini Zajednice. Posebno pregovaračko tijelo može odlučiti o obavješćivanju predstavnika odgovarajućih vanjskih organizacija, uključujući sindikate, o početku pregovora.
   6.   Posebno pregovaračko tijelo može, niže navedenom većinom, donijeti odluku o neotvaranju pregovora ili prekidanju već otvorenih pregovora, te o oslanjanju na pravila o obavješćivanju i savjetovanju radnika, na snazi u državama članicama gdje SE ima radnike. Takva odluka zaustavlja postupak sklapanja sporazuma iz članka 4. Ako je takva odluka donesena, ne primjenjuje se niti jedna odredba iz Priloga.
   Većinu potrebnu za donošenje odluke o neotvaranju ili prestanku pregovora čine glasovi dvije trećine članova koji predstavljaju najmanje dvije trećine radnika, uključujući glasove članova koji zastupaju radnike zaposlene u najmanje dvije države članice.
   U slučaju SE-a osnovanog preoblikovanjem, ovaj se stavak ne primjenjuje ako postoji suodlučivanje u trgovačkom društvu koje će biti će biti preoblikovano.
   Posebno pregovaračko tijelo ponovno se saziva na pisani zahtjev najmanje 10 % radnika SE-a, njegovih društava kćeri i njihovih pogona, ili njihovih predstavnika, najranije dvije godine nakon gore navedene odluke, osim ako se strane ne suglase o skorom ponovnom otvaranju pregovora. Ako posebno pregovaračko tijelo odluči ponovno otvoriti pregovore s upravom, a prilikom čega se ne postigne nikakav sporazum, neće se primjenjivati niti jedna odredba iz Priloga.
   7.   Sve troškove u vezi s djelovanjem posebnog pregovaračkog tijela te općenito pregovorima snose trgovačka društva sudionici kako bi se posebnom pregovaračkom tijelu omogućilo primjereno obavljanje njegovih zadaća.
   U skladu s tim načelom, države članice mogu odrediti pravila o financiranju rada posebnog pregovaračkog tijela. Države članice naročito mogu ograničiti financiranje tako da se pokriju troškovi samo jednog stručnjaka.
   Članak 4.
   Sadržaj sporazuma
   1.   Nadležni organi trgovačkih društava sudionika i posebno pregovaračko tijelo pregovaraju u duhu suradnje s ciljem postizanja sporazuma o načinu sudjelovanja radnika unutar SE-a.
   2.   Ne dovodeći u pitanje autonomiju strana, te u skladu sa stavkom 4., pisanim sporazumom iz stavka 1. između nadležnih organa trgovačkih društava sudionika i posebnog pregovaračkog tijela određuju se:

               (a)

               polje primjene sporazuma;

               (b)

               sastav, broj članova i raspodjela mjesta u predstavničkom tijelu koje će biti partner u razgovorima nadležnog organa SE-a u vezi s načinima obavješćivanja i savjetovanja radnika SE-a te njegovih društava kćeri i pogona;

               (c)

               funkcije i postupak informiranja i savjetovanja predstavničkog tijela;

               (d)

               učestalost sastanaka predstavničkog tijela;

               (e)

               financijski i materijalni izvori koji će se dodijeliti predstavničkom tijelu;

               (f)

               Ako tijekom pregovora strane odluče utvrditi jedan ili više postupaka obavješćivanja i savjetovanja umjesto predstavničkog tijela načini provedbe takvog ili takvih postupaka;

               (g)

               Ako tijekom pregovora strane odluče odrediti postupke suodlučivanja, sadržaj tih postupaka, uključujući (po potrebi) broj članova upravnog ili nadzornog organa SE-a koje će radnici izabrati, imenovati, predložiti ili osporiti i njihova prava;,

               (h)

               datum stupanja na snagu sporazuma i njegovo trajanje, slučajeve kada se o sporazumu treba ponovno pregovarati i postupak o ponovnom pregovaraju.

         3.   Na sporazum se ne primjenjuju, osim ako u njemu nije drugačije predviđeno, standardna pravila iz Priloga.
   4.   Ne dovodeći u pitanje članak 13. stavak 3. točku (a), u slučaju SE-a osnovanog preoblikovanjem, sporazumom se osigurava najmanje ista razina svih elemenata sudjelovanja radnika kao i one postojeće unutar trgovačkog društva koje će biti preoblikovano u SE.
   Članak 5.
   Trajanje pregovora
   1.   Pregovori započinju čim se osnuje posebno pregovaračko tijelo i mogu trajati do šest mjeseci.
   2.   Strane mogu odlučiti zajedničkim sporazumom o produljenju pregovora preko roka iz stavka 1., do ukupno jedne godine od osnivanja posebnog pregovaračkog tijela.
   Članak 6.
   Zakonodavstvo koje se primjenjuje na pregovarački postupak
   Osim kada je ovom Direktivom drugačije predviđeno, zakonodavstvo koje se primjenjuje na pregovarački postupak predviđeno u člancima 3. do 5. je zakonodavstvo države članice u kojoj će se nalaziti registrirano sjedište SE-a.
   Članak 7.
   Standardna pravila
   1.   U svrhu ostvarivanja cilja iz članka 1., države članice ne dovodeći u pitanje niže navedeni stavak 3., određuju standardna pravila o sudjelovanju radnika koja moraju zadovoljiti odredbe navedene u Prilogu.
   Standardna pravila utvrđena zakonodavstvom države članice u kojoj će biti registrirano sjedište SE-a primjenjuju se od datuma registracije SE-a, u slučaju da:

               (a)

               se strane tako dogovore; ili

               (b)

               do roka navedenog u članku 5., sporazum ne bude postignut, i:

                           —

                           nadležni organ svakog od trgovačkih društava sudionika odluči prihvatiti primjenu standardnih pravila u vezi sa SE-om i tako nastaviti sa svojom registracijom SE-a, i

                           —

                           posebno pregovaračko tijelo ne donese odluku iz članka 3. stavka 6.

         2.   Nadalje, standardna pravila utvrđena nacionalnim zakonodavstvom države članice o registraciji u skladu s dijelom 3. Priloga primjenjuju se samo:

               (a)

               u slučaju SE-a osnovanog preoblikovanjem ako su se pravila države članice u vezi sa suodlučivanjem radnika u upravnom ili nadzornom organu primjenjivala na trgovačko društvo preoblikovano u SE;

               (b)

               u slučaju SE-a osnovanog pripajanjem ili spajanjem:

                           —

                           ako se prije registracije SE-a jedan ili više oblika suodlučivanja primjenjivao u jednom ili više trgovačkih društava sudionika obuhvaćajući najmanje 25 % od ukupnog broja radnika u svim trgovačkim društvima sudionicima; ili

                           —

                           ako se, prije registracije SE-a, jedan ili više oblika suodlučivanja primjenjivao u jednom ili više trgovačkih društava sudionika obuhvaćajući najmanje 25 % od ukupnog broja radnika u svim trgovačkim društvima sudionicima i ako posebno pregovaračko tijelo tako odluči,

               (c)

               u slučaju SE-a osnivanjem kao holding društva ili osnivanjem društva kćeri:

                           —

                           ako se, prije registracije SE-a, jedan ili više oblika sudjelovanja primjenjivao u jednom ili više trgovačkih društava sudionika obuhvaćajući najmanje 50 % od ukupnog broja radnika u svim trgovačkim društvima sudionicima; ili

                           —

                           ako se, prije registracije SE-a, jedan ili više oblika sudjelovanja primjenjivao u jednom ili više trgovačkih društava sudionika obuhvaćajući najmanje 50 % od ukupnog broja radnika u svim trgovačkim društvima sudionicima i ako posebno pregovaračko tijelo tako odluči.

                     Ako je postojalo više od jednog oblika suodlučivanja unutar različitih trgovačkih društava sudionika, posebno pregovaračko tijelo odlučuje koji se od tih oblika moraju utvrditi u SE-u. Države članice mogu utvrditi pravila koja se primjenjuju u nedostatku bilo koje odluke po pitanju SE-a registriranog na njihovom teritoriju. Posebno pregovaračko tijelo obavješćuje nadležne organe trgovačkih društava sudionika o svim odlukama donesenima u skladu s ovim stavkom.

         3.   Države članice mogu odrediti da se odnosne odredbe iz dijela 3. Priloga ne primjenjuju u slučaju predviđenom u točki (b) stavka 2.
   ODJELJAK III.

      OSTALE ODREDBE

   Članak 8.
   Rezerve i povjerljivost
   1.   Države članice osiguravaju da članovi posebnog pregovaračkog tijela ili predstavničko tijelo, te stručnjaci koji im pomažu, nisu ovlašteni odavati nikakve informacije koje su im dane u povjerenju.
   Isto se odnosi na predstavnike radnika u vezi s postupkom obavješćivanja i savjetovanja.
   Ova se obveza nastavlja primjenjivati i po isteku mandata tih osoba, bez obzira gdje se one nalazile.
   2.   Svaka država članica osigurava, u posebnim slučajevima i pod uvjetima i ograničenjima utvrđenima nacionalnim zakonodavstvom, da nadzorni ili upravni organ SE-a ili trgovačkog društva sudionika osnovanog na njenom državnom području nije obavezan prenositi informacije kada su one takve naravi da bi, sukladno objektivnim kriterijima, to ozbiljno narušilo funkcioniranje SE-a (ili, ovisno o slučaju, trgovačkog društva sudionika) ili njegovih društava kćeri i pogona ili bi im nanijelo štetu.
   Država članica može napraviti takvo izuzeće uz prethodno upravno ili sudsko odobrenje.
   3.   Svaka država članica može utvrditi posebne odredbe za SE na svom državnom području koje izravno i pretežno slijede cilj ideoloških smjernica s obzirom na obavješćivanje i iskazivanje mišljenja, pod uvjetom da na dan donošenja ove Direktive, takve odredbe već postoje u nacionalnom zakonodavstvu.
   4.   Prilikom primjene stavaka 1., 2. i 3., države članice predviđaju upravne ili sudske postupke opoziva koje predstavnici radnika mogu pokrenuti kada nadzorni ili upravni organ SE-a ili trgovačkog društva sudionika zahtijeva povjerljivost ili ne daje informacije.
   Takvi postupci mogu uključivati postupke namijenjene zaštiti povjerljivosti navedenih informacija.
   Članak 9.
   Rad predstavničkog tijela i postupak obavješćivanja i savjetovanja radnika
   Nadležni organ SE-a i predstavničko tijelo rade zajednički u duhu suradnje uzimajući u obzir njihova uzajamna prava i obveze.
   Isto se primjenjuje na suradnju između nadležnog ili upravnog organa SE-a i predstavnika radnika u vezi sa postupkom obavješćivanja i savjetovanja radnika.
   Članak 10.
   Zaštita predstavnika radnika
   Članovi posebnog pregovaračkog tijela, članovi predstavničkog tijela, svi predstavnici radnika koji obavljaju dužnosti prema postupku o obavješćivanju i savjetovanju i svi predstavnici radnika u nadzornom ili upravnom organu SE-a koji su radnici SE-a, njegovih društava kćeri ili pogona ili trgovačkog društva sudionika, uživaju pri obavljanju svojih dužnosti istu zaštitu i jamstva predviđenu za predstavnike radnika nacionalnim zakonodavstvom i/ili praksom na snazi u njihovoj zemlji zaposlenja.
   To se naročito odnosi na suodlučivanje na sastancima posebnog pregovaračkog tijela ili predstavničkog tijela, svaki drugi sastanak prema sporazumu iz članka 4. stavka 2. točke (f) ili svaku sjednicu upravnog ili nadzornog organa, te na isplatu plaća članovima koje zapošljava trgovačko društvo sudionik ili SE ili njegova društva kćeri ili pogoni tijekom njihovog odsustva nužnog za obavljanje njihovih dužnosti.
   Članak 11.
   Zlouporaba postupaka
   Države članice poduzimaju odgovarajuće mjere u skladu s pravom Zajednice u pogledu sprečavanja zlouporabe SE-a u vezi oduzimanja prava na sudjelovanje ili uskraćivanje takvih prava radnicima.
   Članak 12.
   Pridržavanje ove Direktive
   1.   Svaka država članica osigurava da vodstvo pogona SE-a te nadzorni ili upravni organi društava kćeri ili trgovačkih društava sudionika koji su smješteni unutar njezinog državnog područja i predstavnici radnika, ili, ovisno o slučaju, sami radnici poštuju obveze utvrđene ovom Direktivom, bez obzira na to ima li SE svoje registrirano sjedište unutar njezinog državnog područja.
   2.   Države članice predviđaju odgovarajuće mjere u slučaju nepridržavanja ove Direktive; naročito osiguravaju da upravni ili pravni postupci budu na raspolaganju s ciljem omogućavanja provedbe obveza koje proizlaze iz ove Direktive.
   Članak 13.
   Odnos između ove Direktive i ostalih odredaba
   1.   Kada je SE poduzeće na razini Zajednice ili poduzeće s prevladavajućim utjecajem unutar skupine poduzeća na razini Zajednice u smislu Direktive 94/45/EZ ili Direktive 97/747EZ (6) kojima se navedena Direktiva proširuje na Ujedinjenu Kraljevinu, odredbe tih Direktiva i odredbe kojima se one prenose u nacionalno zakonodavstvo ne primjenjuju se na njih ili na njihova društva kćeri.
   Međutim, ako posebno pregovaračko tijelo odluči u skladu s člankom 3. stavkom 6. ne otvoriti pregovore ili prekinuti već otvorene pregovore, primjenjuju se Direktiva 94/45/EZ ili Direktiva 97/74/EZ i odredbe kojima se one prenose u nacionalno zakonodavstvo.
   2.   Odredbe o sudjelovanju radnika u tijelima trgovačkog društva predviđene nacionalnim zakonodavstvom i/ili praksom, osim onih kojima se provodi ova Direktiva, ne primjenjuju se na trgovačka društva osnovana u skladu s Uredbom (EZ) br. 2157/2001 i obuhvaćenima ovom Direktivom.
   3.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje:

               (a)

               postojeća prava sudjelovanja radnika predviđena nacionalnim zakonodavstvom i/ili praksom u državama članicama koja uživaju radnici SE-a i njegovih društava kćeri i pogona, osim suodlučivanja u tijelima SE-a;

               (b)

               odredbe o suodlučivanju u tijelima utvrđene nacionalnim zakonodavstvom i/ili praksom koje se primjenjuju na društva kćeri SE-a.

         4.   S ciljem očuvanja prava iz stavka 3., države članice mogu poduzeti potrebne mjere kako bi zajamčile održavanje struktura zastupanja radnika u trgovačkim društvima sudionicima koja će prestajati postojati kao samostalni pravni subjekti, nakon registracije SE-a.
   Članak 14.
   Završne odredbe
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 8. listopada 2004. godine, ili će najkasnije do tog datuma osigurati da uprava i radnici uvedu potrebne odredbe putem sporazuma, pri čemu su države članice dužne poduzeti sve potrebne korake koji će im u svakom trenutku omogućiti da jamče rezultate nametnute ovom Direktivom. Države članice o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   Članak 15.
   Nadzor Komisije
   Najkasnije do 8. listopada 2007. godine, Komisija, uz savjetovanje s državama članicama te upravom i radnicima na razini Zajednice, nadzire postupke primjene ove Direktive, s ciljem predlaganja Vijeću potrebnih izmjena.
   Članak 16.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 17.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 8. listopada 2001.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         L. ONKELINX

      (1)  SL C 138, 29.5.1991., str. 8.

      (2)  SL C 342, 20.12.1993., str. 15.

      (3)  SL C 124, 21.5.1990., str. 34.

      (4)  SL L 294, 10.11.2001., str. 1.

      (5)  SL L 254, 30.9.1994., str. 64. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 97/74/EZ (SL L 10, 16.1.1998., str. 22.).

      (6)  SL L 10, 16.1.1998., str. 22.
   PRILOG
   STANDARDNA PRAVILA
   (iz članka 7.)

      Dio 1.:   Sastav predstavničkog tijela radnika

   U svrhu ostvarivanja cilja iz članka 1. i u slučajevima iz članka 7. osniva se predstavničko tijelo u skladu sa sljedećim pravilima.

               (a)

               Predstavničko tijelo sastoji se od radnika SE-a te njegovih društava kćeri i pogona koje su od koje iz vlastitih redova biraju ili imenuju predstavnici radnika, ili u nedostatku istih, cjelokupno tijelo radnika.

               (b)

               Izbor ili imenovanje članova predstavničkog tijela provodi se u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i/ili praksom.
               Države članice utvrđuju pravila kako bi osigurale da se broj članova kao i raspodjela mjesta u predstavničkom tijelu prilagodi tako da se uzmu u obzir promjene koje se javljaju unutar SE-a te njegovih društava kćeri i pogona.

               (c)

               Kada njegova veličina to zahtijeva, predstavničko tijelo izabire posebni odbor iz redova svojih članova koji se sastoji od najviše tri člana.

               (d)

               Predstavničko tijelo usvaja svoj poslovnik.

               (e)

               Članovi predstavničkog tijela izabiru se ili imenuju razmjerno broju radnika koje u svakoj državi članici zapošljavaju trgovačka društva sudionici i dotična društva kćeri ili pogoni, dodjeljujući jedno mjesto prema udjelu radnika zaposlenih u toj državi članici, a koje odgovara 10 % ili njegovom dijelu od ukupnog broja radnika koje zapošljavaju trgovačka društva sudionici te dotična društva kćeri ili pogoni u svim državama članicama.

               (f)

               O sastavu predstavničkog tijela obavješćuje se nadležni organ SE-a.

               (g)

               Četiri godine nakon osnivanja predstavničkog tijela, ono ispituje treba li otvoriti pregovore o sklapanju sporazuma iz članaka 4. i 7. ili nastaviti s primjenom standardnih pravila usvojenih u skladu s ovim Prilogom.
               Članak 3. stavci 4. do 7. te članci 4. do 6. primjenjuju se, mutatis mutandis, ako je donesena odluka o vođenju pregovora o sporazumu u skladu s člankom 4., u kojem se slučaju pojam „posebno pregovaračko tijelo” zamjenjuje pojmom „predstavničko tijelo”. Ako do roka okončanja pregovora nije postignut sporazum, nastavljaju se primjenjivati pravila prvobitno usvojena u skladu sa standardnim pravilima.

      Dio 2.:   Standardna pravila za obavješćivanje i savjetovanje

   Nadležnost i ovlasti predstavničkog tijela osnovanog unutar SE-a uređene su sljedećim pravilima.

               (a)

               Nadležnost predstavničkog tijela ograničava se na pitanja koja se odnose na SE te bilo koje od njegovih društava kćeri ili pogona smještenih u drugoj državi članici ili koja prelaze ovlasti tijela za donošenje odluka u jednoj državi članici.

               (b)

               Ne dovodeći u pitanje sastanke koji se održavaju sukladno točki (c), predstavničko tijelo ima pravo na obaviještenost i savjetovanje, te, u tu svrhu, sastajanje s nadležnim organima SE-a barem jednom godišnje, i to na temelju redovitih izvješća koja sastavlja nadležni organ o napretku poslovanja SE-a i o njegovim perspektivama. Shodno tome obavješćuju se i lokalna vodstva.
               Nadležni organ SE-a dostavlja predstavničkom tijelu SE-a dnevni red sjednica administrativnog, ili, po potrebi, upravnog i nadzornog organa, te kopije svih dokumenata podnesenih na glavnoj skupštini njegovih dioničara.
               Sastanak se naročito odnosi na strukturno, ekonomsko i financijsko stanje, vjerojatan razvoj poslovanja te proizvodnje i prodaje, stanje i mogući trend u zapošljavanju, ulaganja te znatne promjene u pogledu organizacije, uvođenja novih radnih metoda ili postupaka proizvodnje, prijenosa proizvodnje, pripajanja ili spajanja, smanjenja ili zatvaranja poduzeća, pogona ili njihovih važnih dijelova, te kolektivni višak radnika.

               (c)

               Ako se radi o izvanrednim okolnostima koje u znatnoj mjeri utječu na interese radnika, naročito u slučaju premještanja, prijenosa, zatvaranja pogona ili poduzeća ili kolektivnog viška radnika, predstavničko tijelo ima pravo biti o tome obaviješteno. Predstavničko tijelo ili, posebni odbor, ako predstavničko tijelo o tome tako odluči, naročito zbog hitnosti, ima pravo sastati se na svoj zahtjev s nadležnim organom SE-a ili nekom primjerenijom razinom vodstva unutar SE-a koja posjeduje vlastite ovlasti odlučivanja, kako bi bili obaviješteni i savjetovani o mjerama koje značajno pogađaju interese radnika.
               Ako nadležni organ odluči ne postupiti u skladu s mišljenjem koje je iznijelo predstavničko tijelo, to predstavničko tijelo ima pravo dodatno se sastati s nadležnim organom SE-a, a s ciljem pronalaženja dogovora.
               U slučaju da se sastanak organizira s posebnim odborom, pravo sudjelovanja također imaju oni članovi predstavničkog tijela koji zastupaju radnike na koje se navedene mjere odnose.
               Gore navedeni sastanci ne utječu na posebna prava nadležnog organa.

               (d)

               Države članice mogu odrediti pravila o predsjedanju sastancima glede obavješćivanja i savjetovanja.
               Prije bilo kojeg sastanka s nadležnim organom SE-a predstavničko tijelo ili posebni odbor, po potrebi proširen u skladu sa stavkom (c), podstavkom 3., ima pravo održati sastanak, a da njemu ne prisustvuju predstavnici nadležnog organa.

               (e)

               Ne dovodeći u pitanje članak 8., članovi predstavničkog tijela obavješćuju predstavnike radnika SE-a te njegovih društava kćeri i pogona o sadržaju i ishodu postupaka obavješćivanja i savjetovanja.

               (f)

               Predstavničkom tijelu ili posebnom odboru mogu pomagati stručnjaci po njihovom izboru.

               (g)

               U mjeri u kojoj je to nužno za izvršenje njihovih zadaća, članovi predstavničkog tijela imaju pravo na plaćeni dopust u svrhu stručnog osposobljavanja.

               (h)

               Troškove predstavničkog tijela snosi SE koje članovima tijela osigurava financijska i materijalna sredstva potrebna kako bi im se omogućilo da svoje dužnosti obavljaju na primjeren način.
               Osim ako nije drugačije dogovoreno, SE naročito snosi troškove organizacije sastanaka i prevođenja te troškove smještaja i putovanja članova predstavničkog tijela ili posebnog odbora.
               U skladu s tim načelima, države članice mogu utvrditi pravila o financiranju rada predstavničkog tijela. Države članice naročito mogu ograničiti financiranje tako da se pokriju troškovi samo jednog stručnjaka.

      Dio 3.:   Standardna pravila za suodlučivanje

   Suodlučivanje radnika u upravljanju SE-a uređeno je sljedećim odredbama.

               (a)

               U slučaju SE-a osnovanog preoblikovanjem, ako su se pravila države članice u pogledu sudjelovanja radnika u upravnom ili nadzornom organu primjenjivala prije registracije, svi aspekti suodlučivanja radnika nastavljaju se primjenjivati na SE. Točka (b) primjenjuje se mutatis mutandis u tu svrhu.

               (b)

               U drugim slučajevima osnivanja SE-a, radnici SE-a, njegovih društava kćeri i pogona i/ili njihovo predstavničko tijelo imaju pravo biranja, imenovanja, predlaganja ili osporavanja imenovanja broja članova upravnog ili nadzornog organa SE-a jednakog najvećem udjelu na snazi u dotičnim trgovačkim društvima sudionicima prije registracije SE-a.
               Ako se niti jedno od trgovačkih društava sudionika nije rukovodilo pravilima suodlučivanja prije registracije SE-a, od potonjeg se ne zahtijeva utvrđivanje odredaba glede suodlučivanja radnika.
               Predstavničko tijelo odlučuje o raspodjeli mjesta unutar upravnog ili nadzornog organa među članovima koji zastupaju radnike iz različitih država članica ili o načinu na koji radnici SE-a mogu predlagati ili osporavati imenovanje članova tih organa u skladu s omjerom radnika SE-a u svakoj državi članici. Ako radnici jedne ili više država članica nisu obuhvaćeni ovim kriterijem razmjernosti, predstavničko tijelo imenuje člana iz jedne od tih država članica, naročito države članice u kojoj je registrirano sjedište SE-a kada je to prikladno. Svaka država članica može odrediti raspodjelu mjesta koja su joj dodijeljena unutar upravnog ili nadzornog organa.
               Svaki član upravnog organa ili, kada je to prikladno, nadzornog organa SE-a kojeg je izabralo, imenovalo ili predložilo predstavničko tijelo ili, ovisno o okolnostima, radnici, punopravni je član s istim pravima i obvezama kao i članovi koji predstavljaju dioničare, uključujući pravo glasa.


title: Direktiva Komisije 93/8/EEZ od 15. ožujka 1993. o izmjeni Direktive Vijeća 82/711/EEZ o određivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom

text:
               13/Sv. 038

               HR

               Službeni list Europske unije

               21

         31993L0008

               L 090/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               15.03.1993.

      DIREKTIVA KOMISIJE 93/8/EEZ
   od 15. ožujka 1993.
   o izmjeni Direktive Vijeća 82/711/EEZ o određivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/109/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na materijale i predmete koji dolaze u dodir s hranom (1), a posebno njezin članak 3.,
   budući da su mjere Zajednice predviđene ovom Direktivom ne samo potrebne već i neophodne za postizanje ciljeva unutarnjeg tržišta; budući da države članice pojedinačno ne mogu postići te ciljeve, i budući da je njihovo postizanje na razini Zajednice već predviđeno Direktivom 89/109/EEZ;
   budući da se Direktivom Komisije 90/128/EEZ od 23. veljače 1990. o plastičnim materijalima i predmetima koji dolaze u dodir s hranom (2), kako je izmijenjena Direktivom 92/39/EEZ (3), predviđa mogućnost provedbe ispitivanja migracije ili na hrani ili na modelnim otopinama hrane, dok se Direktivom Vijeća 82/711/EEZ (4) zahtijeva da se ispitivanja migracije provode samo na modelnim otopinama hrane, osim ako nije službeno usvojena metoda analize koja omogućuje određivanje migracije u hranu; budući da to nepodudaranje može utjecati na pravilnu primjenu direktiva i budući da ga je stoga potrebno ukloniti;
   budući da je zbog sve veće uporabe mikrovalnih pećnica potrebno utvrditi nove specifične uvjete ispitivanja;
   budući da je potrebno ukloniti mogućnost danu državama članicama da donose nacionalna pravila za ispitivanje na visokim temperaturama kako bi se uklonila postojeća nepodudaranja;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za hranu,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 82/711/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članci 2. i 3. zamjenjuju se sljedećim:
               „Članak 2.
               Razine sveukupne i specifične migracije sastojaka materijala i predmeta iz članka 1. u ili na hranu ili modelne otopine hrane ne smiju premašivati granice utvrđene u Direktivi Komisije 90/128/EEZ (5) ili u bilo kojoj drugoj relevantnoj posebnoj direktivi.
               Članak 3.
               1.   Provjera sukladnosti migracije u hranu s migracijskim granicama provodi se pod najekstremnijim uvjetima vremena i temperature predvidivim u stvarnoj uporabi.
               Provjera sukladnosti migracije u modelne otopine hrane s migracijskim granicama provodi se konvencionalnim ispitivanjima migracije, čija su osnovna pravila utvrđena u Prilogu ovoj Direktivi.

                           2.

                                       (a)

                                       Međutim, ako država članica, na temelju novih informacija ili ponovne procjene postojećih informacija provedene nakon donošenja ove Direktive, ima utemeljene razloge da utvrdi da su osnovna pravila za ispitivanja migracije propisana u Prilogu za određeni plastični materijal ili predmet tehnički neprikladna, ili se zbog stvarnih uvjeta uporabe bitno razlikuju od uvjeta ispitivanja navedenih u tablici u Prilogu, ta država članica može, na svojem državnom području i samo u tom posebnom slučaju, privremeno obustaviti primjenu osnovnih pravila iz Priloga i dopustiti uporabu primjerenijih osnovnih pravila. O tome odmah obavješćuje druge države članice i Komisiju i navodi razloge za svoju odluku.

                                       (b)

                                       Komisija što je prije moguće ispituje razloge koje je dotična država članica navela i savjetuje se s državama članicama u okviru Stalnog odbora za hranu, i zatim odmah daje svoje mišljenje i, ako je potrebno, izmjenjuje ovu Direktivu. U tom slučaju, država članica koja je donijela prikladnija osnovna pravila može ih zadržati do stupanja na snagu navedenih izmjena.

               2.

               Prilog se zamjenjuje Prilogom ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom od 1. travnja 1994. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 3.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. ožujka 1993.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Član Komisije

      (1)  SL L 40, 11.2.1989., str. 38.

      (2)  SL L 75, 21.3.1990., str. 19., ispravljeno u SL L 349, 13.12.1990., str. 26.

      (3)  SL L 168, 23.6.1992., str. 21.

      (4)  SL L 297, 23.10.1982., str. 26.

      (5)  SL L 75, 21.3.1990., str. 19., ispravljeno u SL L 349, 13.12.1990., str. 26.”
   PRILOG

         „PRILOG
         OSNOVA PRAVILA ZA ISPITIVANJE MIGRACIJE U MODELNIM OTOPINAMA HRANE
         Određivanje migracije u modelnim otopinama hrane provodi se korištenjem modelnih otopina hrane utvrđenih u poglavlju I. Priloga i pod uvjetima ispitivanja navedenim u poglavlju II. Priloga. Međutim, određivanje migracije je ograničeno na modelnu(-e) otopinu(-e) hrane i uvjet(e) ispitivanja koji se može(-gu), u posebnom slučaju koji se ispituje, na temelju iskustva smatrati najstrožima.
         POGLAVLJE I.

            Modelne otopine hrane

                     1.

                        Opći primjer: plastični materijali i predmeti koji dolaze u dodir sa svim vrstama hrane

                     Ispitivanja se provode korištenjem dolje navedenih modelnih otopina hrane, uzimajući svježi uzorak plastičnog materijala ili predmeta za svaku modelnu otopinu:

                                 —

                                 destilirana voda ili voda istovrsne kakvoće (= modelna otopina A),

                                 —

                                 3 %-tna vodena otopina octene kiseline (m/v) (= modelna otopina B),

                                 —

                                 15 %-tna vodena otopina etanola (v/v) (= modelna otopina C),

                                 —

                                 pročišćeno maslinovo ulje (1) (= modelna otopina D); ako je iz tehničkih razloga povezanih s metodom analize potrebno koristiti različite modelne otopine hrane, maslinovo ulje se mora zamijeniti mješavinom sintetskih triglicerida (2) ili suncokretovim uljem. Ako nijedna modelna otopina hrane navedena u ovoj alineji nije odgovarajuća, mogu se koristiti druge modelne otopine hrane i uvjeti vremena i temperature.

                           Međutim, modelna otopina A se koristi samo u slučajevima izričito navedenim u tablici ovog Priloga.

                     2.

                        Poseban slučaj: plastični materijali i predmeti koji dolaze u dodir s jednom vrstom hrane ili s posebnom skupinom hrane

                     Ispitivanja se provode:

                                 —

                                 korištenjem samo modelne(-ih) otopine(-a) hrane, koja(-e) je(-su) navedena(-e) kao primjerena(-e) za hranu ili skupinu hrane u Direktivi 85/572/EEZ (3),

                                 —

                                 ako hrana ili skupina hrane nije uključena u popis iz prve alineje, odabirom modelne(-ih) otopine(-a) hrane propisanih u odjeljku 1. koje najbolje odgovaraju ekstrakcijskoj sposobnosti hrane ili skupine hrane.

               POGLAVLJE II.

            Uvjeti ispitivanja (vrijeme i temperatura)

                     1.

                     Ispitivanja migracije treba provoditi odabirući vremena i temperature navedene u tablici koje najbolje odgovaraju, ali nisu manje od uobičajenih ili predvidivih uvjeta dodira za plastične materijale ili predmete koji se ispituju.

                     2.

                     Ako je materijal ili predmet zadovoljio ispitivanje kod zadanog vremena i temperature, nije potrebno provoditi ispitivanje u kraćem vremenu na istoj temperaturi, niti u istom vremenu na nižoj temperaturi.

                     3.

                     Međutim, ako se plastični materijal ili predmet koji dolazi u dodir s hranom koristi u dvije ili više kombinacija vremena i temperature iz tablice, migracija se određuje uzastopnim podvrgavanjem tog materijala ili predmeta svim primjenjivim uvjetima ispitivanja, uz korištenje istog alikvota modelne otopine hrane.

                     4.

                     Ako plastični materijal ili predmet dolazi u dodir s hranom u svim uvjetima vremena, uvjeti ispitivanja su sljedeći:

                                 (a)

                                 ako se plastični materijal ili predmet može u stvarnoj uporabi koristiti na bilo kojoj temperaturi do uključivo 70 °C i to je navedeno na odgovarajućoj oznaci ili u uputama, provodi(-e) se samo desetodnevno(-a) ispitivanje(-a) na temperaturi od 40 °C;

                                 (b)

                                 ako se plastični materijal ili predmet može u stvarnoj uporabi koristiti na temperaturi iznad 70 °C:

                                             i.

                                             ako na oznaci ili u uputama nije navedena temperatura koja se očekuje u stvarnoj uporabi, koriste se modelne otopine B i C na temperaturi refluksa, ako je to moguće, ili tijekom dva sata na temperaturi od 100 °C i modelna otopina D tijekom dva sata na temperaturi od 175 °C;

                                             ii.

                                             ako su na oznaci ili u uputama navedeni uvjeti koji se očekuju u stvarnoj uporabi, odabiru se vremena i temperature iz tablice.

                     5.

                     Odstupajući od uvjeta predviđenih u tablici i stavku 2., ako se plastični materijal ili predmet može u stvarnoj uporabi koristiti u razdobljima kraćim od 15 minuta na temperaturama između 70 °C i 100 °C i to je navedeno na odgovarajućoj oznaci ili u uputama, provodi se samo dvosatno ispitivanje na 70 °C i desetodnevno ispitivanje na 40 °C. Ova se ispitivanja provode odvojeno na različitim uzorcima. Za svako od ove dvije vrste ispitivanja koristi se novi uzorak istog materijala ili predmeta koji se ispituje.

                     6.

                     Ako se utvrdi da provođenje ispitivanja pod uvjetima navedenim u tablici uzrokuje fizičke ili druge promjene u plastičnom materijalu ili predmetu koje se ne pojavljuju pri uobičajenim ili predvidivim uvjetima uporabe tog materijala ili predmeta, ispitivanja migracije se provode u uvjetima koji su primjereniji za taj posebni slučaj.

                     7.

                     Za materijale i predmete namijenjene za uporabu u mikrovalnim pećnicama, ispitivanje migracije se provodi u konvencionalnoj pećnici u odgovarajućim uvjetima vremena i temperature odabranim iz tablice.

            Tablica:

                     Uvjeti dodira pri stvarnoj uporabi

                     Uvjeti ispitivanja

                        Vrijeme dodira

                        Trajanje ispitivanja

                     t ≤ 0,5 sati

                     0,5 sati

                     0,5 sati < t ≤ 1 sat

                     1 sat

                     1 sat < t ≤ 2 sata

                     2 sata

                     2 sata < t ≤ 24 sata

                     24 sata

                     t > 24 sata

                     10 dana

                        Temperatura dodira

                        Temperatura ispitivanja

                     T ≤ 5 °C

                     5 °C

                     5 °C < T ≤ 20 °C

                     20 °C

                     20 °C < T ≤ 40 °C

                     40 °C

                     40 °C < T ≤ 70 °C

                     70 °C

                     70 °C < T ≤ 100 °C

                     100 °C ili temperatura refluksa

                     100 °C < T ≤ 121 °C

                     121 °C (4)

                     121 °C < T ≤ 130 °C

                     130 °C (4)

                     130 °C < T ≤ 150 °C

                     150 °C (5)

                     T > 150 °C

                     175 °C (5)

      (1)  Karakteristike pročišćenog maslinovog ulja:

               —

               jodni broj (Wijs) = 80 do 88,

               —

               indeks refrakcije na 25 °C = 1,4665 do 1,4679,

               —

               kiselost (izražena u % oleinske kiseline) = najviše 0,5 %,

               —

               peroksidni indeks (izražen u mili-ekvivalentima kisika na kg ulja) = najviše 10.

      (2)  Karakteristike standardne mješavine sintetskih triglicerida, kako je opisano u članku K. Figge-a, ‚Food cosmet. Toxicol’ 10 (1972.) 81.5.

      (3)  SL L 372, 31.12.1985., str. 14.

      (4)  Koristiti modelnu otopinu C na temperaturi refluksa.

      (5)  Koristiti modelnu otopinu D na temperaturi od 150 °C ili 175 °C uz modelne otopine A, B i C koje se, prema potrebi, koriste na temperaturi od 100 °C ili na temperaturi refluksa.”


title: 74/61/EEZ: Direktiva Vijeća od 17. prosinca 1973. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaje za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila

text:
               13/Sv. 040

               HR

               Službeni list Europske unije

               12

         31974L0061

               L 038/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.12.1973.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 17. prosinca 1973.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaje za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila
   (74/61/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju ispuniti prema nacionalnom zakonodavstvu između ostalog odnose na uređaje za sprečavanje neovlaštene uporabe tih vozila;
   budući da se ti zahtjevi razlikuju od jedne do druge države članice; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu jednake zahtjeve bilo povrh svojih postojećih pravila ili umjesto njih, posebno kako bi bilo moguće uvesti postupak EEZ homologacije tipa koji je bio predmet Direktive Vijeća od 6. veljače 1970. (3) o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica za svaki tip vozila;
   budući da je poželjno poštovati tehničke zahtjeve koje je usvojila Gospodarska komisija UN-a za Europu u svojem Pravilniku ECE R 18 (4) („Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u odnosu na njihovu zaštitu od neovlaštene uporabe”) koji je priložen Sporazumu od 20. ožujka 1958. o prihvaćanju jednakih uvjeta za homologaciju i uzajamno priznavanje homologacije za opremu i dijelove motornih vozila,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Direktive „vozilo” znači svako motorno vozilo namijenjeno uporabi na cesti, s nadogradnjom ili bez nje, na najmanje četiri kotača i najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 km/h osim tračnih vozila, poljoprivrednih traktora i ostalih prijevoznih strojeva.
   Članak 2.
   Ni jedna država članica ne smije odbiti dodjelu EEZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije tipa vozila zbog razloga koji se odnose na uređaj za sprečavanje neovlaštene uporabe vozila ako je on ugrađen u skladu sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu I.
   Članak 3.
   Ni jedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, početak uporabe ni uporabu vozila zbog razloga koji se odnose na uređaj za sprečavanje neovlaštene uporabe ako su oni ugrađeni u skladu sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu I.
   Članak 4.
   Država članica koja je dodijelila homologaciju tipa poduzima potrebne mjere kako bi bila obaviještena o svakoj izmjeni dijela ili značajke navedenih u točki 2.2. Priloga I. Nadležna tijela te države članice odlučuju treba li na izmijenjenom tipu vozila obaviti dodatna ispitivanja i sastaviti novo izvješće. Ako ispitivanja dokažu nesukladnost sa zahtjevima ove Direktive, izmjena se ne odobrava.
   Članak 5.
   Sve izmjene potrebne radi prilagodbe zahtjeva iz priloga I. i II. kako bi se uzeo u obzir tehnički napredak donose se prema postupku utvrđenom u članku 13. Direktive Vijeća od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica o homologaciji tipa motornih vozila i njihovih prikolica.
   Članak 6.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku osamnaest mjeseci od dana objavljivanja ove Direktive i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice osiguravaju da se tekstovi glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva proslijede Komisiji.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 1973.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         I. NØRGAARD

      (1)  SL C 112, 27.10.1972., str. 16.

      (2)  SL C 60, 26.7.1973., str. 12.

      (3)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (4)  ECE, Ženeva, E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev. Dodatak 17.
   PRILOG I. (1)

   PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA DODJELU EEZ HOMOLOGACIJE TIPA I ODREDBE
   1.   UGRADBA UREĐAJA
   Svako vozilo koje pripada kategoriji M1 i N1 (kategorije su definirane u Prilogu I. Direktivi od 6. veljače 1970.) mora biti opremljeno uređajem za sprečavanje neovlaštene uporabe vozila. Na vozilima ostalih kategorija takav uređaj je neobvezan.
   2.   DEFINICIJE
   Za potrebe ove Direktive
   2.2.   „tip vozila” znači, u smislu sprečavanja njegove neovlaštene uporabe, kategorija motornih vozila koja se ne razlikuju u tako bitnim značajkama kao što su:

               2.2.1.

               proizvođačev opis tipa vozila;

               2.2.2.

               raspored i dizajn sastavnih dijelova odnosno sastavnih dijelova na koje djeluje zaštitni uređaj;

               2.2.3.

               tip zaštitnog uređaja;

         2.3.   „zaštitni uređaj” znači ukupan sklop odnosno svi sastavni dijelovi namijenjeni sprečavanju neovlaštene uporabe motornog vozila. Zaštitni uređaj je sastavljen od uređaja koji sprečava pokretanje pogona motora na uobičajen način jednim od niže navedenih uređaja. Zaštitni uređaj može biti:

               —

               takav da djeluje na upravljački mehanizam,

               —

               takav da djeluje na ručicu mjenjača,

               —

               takav da djeluje na prijenosni mehanizam, ili

               —

               takav da sprečava rad motora.

         2.3.1.   Uređaji koji sprečavanju samo otpuštanje kočnica na vozilu ne smatraju se „zaštitnim uređajima”;
   2.5.   „upravljački mehanizam” znači upravljač, stup upravljača i njegovi okolni dijelovi, osovina upravljača, kućište pogona sklopa upravljača i svi ostali sastavni dijelovi koji su namijenjeni sudjelovanju u apsorpciji energije pri udarcu u upravljač.
   3.   ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA
   3.1.   Zahtjev za homologaciju za tip vozila u odnosu na zaštitni uređaj za sprečavanje njegove neovlaštene uporabe podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.
   3.2.   Zahtjevu se prilažu sljedeći dokumenti u tri primjerka koji sadrže sljedeće podatke:

               3.2.1.

               opis tipa vozila u odnosu na namještanje i dizajn upravljačkog dijela odnosno sklopa na koji djeluje zaštitni uređaj;

               3.2.2.

               crtež u odgovarajućem mjerilu sa zadovoljavajućom razinom detaljnosti zaštitnog uređaja i njegove ugradbe u vozilo;

               3.2.3.

               tehnički opis samog uređaja.

         3.3.   Tehničkoj službi nadležnoj za provedbu homologacijskih ispitivanja potrebno je dostaviti:

               3.3.1.

               vozilo koje predstavlja tip vozila koji treba homologirati,

               3.3.2.

               na zahtjev tehničke službe one sastavne dijelove vozila za koje smatra da su nužni za provedbu ispitivanja u skladu s točkama 5. i 6.

         4.   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA
   4.3.   Certifikatu o EEZ homologaciji tipa prilaže se certifikat koji odgovara obrascu iz Priloga II.
   5.   OPĆE ODREDBE
   5.1.   Zaštitni uređaj dizajniran je tako da ga je potrebno isključiti kako bi se omogućilo:

               5.1.1.

               pokretanje motora na uobičajen način ili

               5.1.2.

               upravljanje vozilom ili kretanje vozila unaprijed uporabom vlastitog pogona.

         5.2.   Kad je uređaj aktivan ne smije biti moguće jednostavnim sredstvima onesposobiti njegove dijelove koji su potrebni za ispunjenje uvjeta navedenih u točki 5.1.2.
   5.3.   Motor vozila mora biti moguće pokrenuti i zahtjevi točke 5.1. gore moraju biti ispunjeni isključivo uporabom jednog ključa na jednoj ključanici; osim u primjeru iz točke 6.1.6., ključ ne smije biti moguće u potpunosti izvući iz ključanice, a da ne djeluje zaštitna oprema opisana u točki 5.1. ili je ona aktivirana.
   5.4.   Zaštitni uređaj opisan u točki 5.1. dizajnira se tako da se ne može otvoriti, onesposobiti ili uništiti na brzinu i bez privlačenja pozornosti.
   5.5.   Zaštitni uređaj ugrađuje se na vozilo kao dio stalne opreme. Ugrađuje se tako da ga nije moguće rastaviti bez uporabe posebnog alata čak ni nakon skidanja kućišta ako je zaključan. U slučaju da bi zaštitni uređaj bilo moguće onesposobiti odstranjivanjem vijaka, oni su, osim ako je riječ o vijcima koje nije moguće odstraniti, prekriveni dijelovima zaključanog zaštitnog uređaja.
   5.6.   Ključanica je sigurno i čvrsto ugrađena u zaštitni uređaj.
   5.7.   Ključanice u uporabi imaju najmanje 1 000 različitih kombinacija što znači da ključem koji odgovara nekoj određenoj kombinaciji u prosjeku nije moguće otvoriti više od jedne ključanice od 1 000. Kod pojedinačnog tipa vozila, učestalost pojavljivanja određene kombinacije je približno jedan na 1 000.
   5.8.   Zaštitni uređaji moraju biti dizajnirani tako da isključuju svaki rizik slučajnog aktiviranja koje bi ugrozilo sigurnost kad se vozilo kreće.
   5.9.   Ako je za rad zaštitnog uređaja potrebno koristiti neki drugi izvor energije od energije vozača, taj izvor energije se primjenjuje samo za otključavanje i zaključavanje uređaja. Zaštitni uređaj u određenom položaju ostaje isključivo mehaničkim sredstvima.
   5.10.   Zaštitni uređaj može dodatno biti opremljen vanjskim zvučnim alarmnim uređajem koji počinje djelovati pri svakom pokušaju otključavanja uređaja, pokušaju njegovog onesposobljavanja ili uništavanja; zvučni signali uređaja su kratki i samostalno završavaju najkasnije nakon 30 sekundi; oni se počinju oglašavati samo ako je djelovanje uređaja ponovno aktivirano. Osim toga, ispušta ih uređaj za upozorenje ugrađen na vozilo.
   6.   POSEBNE ODREDBE
   Osim općih odredbi iz točke 5., zaštitni uređaj, ako je tipa koji djeluje na upravljač, prijenosni mehanizam ili ručicu mjenjača, mora biti u skladu s uvjetima navedenim niže za takav tip uređaja.
   6.1.   Zaštitni uređaji koji djeluju na upravljač

   6.1.1.   Zaštitni uređaji koji djeluju na upravljač moraju ga zaključati.
   6.1.2.   U nijednom slučaju se upravljač ne zaključava slučajno kad je ključ u ključanici zaštitnog uređaja čak i kad je aktiviran ili je aktivan uređaj za sprečavanje pokretanja motora.
   6.1.3.   Dok ključanica koja djeluje na upravljač nije otključana, nije moguće pokrenuti vozilo s benzinskim motorom odnosno dizel motorom.
   6.1.4.   Kad je zaštitni uređaj aktivan nije ni u kom slučaju moguće spriječiti otpuštanje vijka u nasuprotan komplementarni dio.
   6.1.5.   Vijak prodire do odgovarajuće dubine tako da je zaštitni uređaj nadalje učinkovit i nakon što se je istrošen do određene mjere.
   6.1.6.   Ako je zaštitni uređaj takav da je ključ moguće izvući u položaju osim u položaju u kojem je upravljač zaključan, on je dizajniran tako da postupak potreban za postizanje tog položaja i odstranjivanje ključa nije moguće izvesti slučajno.
   6.1.7.   Zaštitni uređaj je dovoljno jak da prenese primjenu obrtne sile od 19,6 daNm u oba smjera usporedno osi osovine upravljača i u statičkim uvjetima, a da ne nastanu oštećenja mehanizma upravljača koja bi mogla negativno utjecati na sigurnost.
   6.2.   Zaštitni uređaji koji djeluju na prijenosni mehanizam

   Zaštitni uređaji koji djeluju na prijenosni mehanizam sprečavaju okretanje pogonskih kotača na vozilu.
   6.3.   Zaštitni uređaj koji djeluje na ručicu mjenjača

   6.3.1.   Zaštitni uređaj koji djeluje na ručicu mjenjača sposoban je spriječiti bilo kakvo mijenjanje brzina.
   6.3.2.   Kod ručnih mjenjača ručicu mjenjača je moguće zaključati samo u sljedećim položajima: u položaju za vožnju unatrag i u praznom hodu ili samo u položaju za vožnju unatrag.
   6.3.3.   Kod automatskih mjenjača zaključavanje mjenjača je moguće samo u položaju „parkiranje”; dopušteno je dodatno zaključavanje u „praznom hodu”.

      (1)  Tekst Priloga istovjetan je odgovarajućem tekstu Pravilnika ECE R 18; prije svega je jednaka raspodjela na pojedinačne točke; stoga je broj točke iz Pravilnika ECE R 18, koji nema dvojnika u ovoj Direktivi, radi prepoznavanja naveden u zagradama.
   PRILOG II.


title: Direktiva Komisije 1999/99/EZ od 15. prosinca 1999. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 80/1269/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na snagu motora motornih vozila  Tekst značajan za EGP

text:
|

31999L0099

 L 334  28/12/1999  0032 - 0035   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  24  206  - 209   13  28  92  - 95   13  28  92  - 95

		Direktiva Komisije 1999/99/EZod 15. prosinca 1999.o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 80/1269/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na snagu motora motornih vozila(Tekst značajan za EGP)KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica [1], kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [2], a posebno njezin članak 13. stavak 2.,uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 80/1269/EEZ od 16. prosinca 1980. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na snagu motora motornih vozila [3], kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/21/EZ [4], a posebno njezin članak 3.,budući da:(1) Direktiva 80/1269/EEZ jedna je od zasebnih direktiva postupka EZ homologacije tipa definiranog Direktivom Vijeća 70/156/EEZ. Stoga se odredbe utvrđene Direktivom 70/156/EEZ koje se odnose na sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice primjenjuju na ovu Direktivu.(2) U okviru homologacije tipa vozila koja kao gorivo koriste plin (ukapljeni naftni plin i prirodni plin) potrebno je u Direktivu 80/1269/EEZ uvesti odredbe za mjerenje snage motora tih vozila, a posebno s obzirom na ispitna goriva koja se koriste, kako je određeno u Direktivi Komisije 98/77/EZ od 2. listopada 1998. o prilagodbi tehničkom napretku Direktiva Vijeća 70/220/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere za smanjenje onečišćenja zraka plinovima iz motornih vozila [5]. S tim je u vezi potrebno pratiti tehničke zahtjeve koje je usvojila Gospodarska komisija Ujedinjenih naroda za Europu u svom Pravilniku br. 85 [6].(3) Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku uspostavljenog Direktivom 70/156/EEZ,DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:Članak 1.Prilog I. Direktivi 80/1269/EEZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.Članak 2.1. Od 1. siječnja 2000. države članice ne smiju iz razloga koji se odnose na snagu motora:- odbiti s obzirom na bilo koji tip motornog vozila dodjeljivanje EZ homologacije tipa u skladu s člankom 4. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ, ili- odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa, ili- zabraniti registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu vozila u skladu s člankom 7. Direktive 70/156/EEZ,ako su vrijednosti snage motora bile određene u skladu sa zahtjevima Direktive 80/1269/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom.2. S učinkom od 1. siječnja 2000., države članice:- neće više dodjeljivati EZ homologaciju tipa u skladu s člankom 4. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ, i- smiju odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa, osim gdje se poziva na odredbe članka 8. stavka 2. Direktive 70/156/EEZ,za tip vozila, ako snaga motora nije određena u skladu sa zahtjevima Direktive 80/1269/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.Članak 3.1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive do 31. prosinca 1999. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.2. Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava donesenih u području na koje se odnosi ova Direktiva.Članak 4.Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.Članak 5.Ova je Direktiva upućena državama članicama.Sastavljeno u Bruxellesu 15. prosinca 1999.Za KomisijuErkki LiikanenČlan Komisije[1] SL L 42, 23.2.1970., str. 1.[2] SL L 11, 16.1.1999., str. 25.[3] SL L 375, 31.12.1980., str. 46.[4] SL L 125, 16.5.1997., str. 31.[5] SL L 286, 23.10.1998., str. 34.[6] UN/ECE Pravilnik br. 85 (E/ECE 324 – E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 84), kako je izmijenjen.--------------------------------------------------PRILOGIZMJENE PRILOGA I. DIREKTIVI 80/1269/EEZ1. Točka 5.3.11. zamjenjuje se sljedećim:"5.3.11. upotrijebljeno gorivo mora biti sljedeće:5.3.11.1. Za motore s vanjskim izvorom paljenja koji kao gorivo upotrebljavaju benzin:upotrijebljeno gorivo mora biti jedno od dostupnih na tržištu. U slučaju bilo kakvog nesporazuma, upotrebljava se referencijsko gorivo navedeno u prvoj točki Priloga IX. Direktivi 70/220/EEZ, kako je zadnje izmijenjena. Kao alternativa, umjesto navedenog referencijskog goriva mogu se upotrebljavati referencijska goriva prema definiciji CEC-a [*] za motore koji kao gorivo upotrebljavaju benzin, u CEC dokumentu RF-08-A-85.5.3.11.2. Za motore s vanjskim izvorom paljenja koji kao gorivo upotrebljavaju ukapljeni naftni plin (LPG):5.3.11.2.1. Kod motora s automatskim prilagođavanjem vrsti goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti jedno od dostupnih na tržištu. U slučaju bilo kakvog nesporazuma, gorivo mora biti jedno od referencijskih goriva navedenih u Prilogu IX.a Direktivi 70/220/EEZ kako je zadnje izmijenjena.5.3.11.2.2. Kod motora bez automatskog prilagođavanja vrsti goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti referencijsko gorivo navedeno u Prilogu IX.a Direktivi 70/220/EEZ kako je zadnje izmijenjena, s najmanjim sadržajem C3, ili5.3.11.2.3. Kod motora označenog za jedan određeni sastav goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti gorivo za koje je motor označen.5.3.11.2.4. Upotrijebljeno gorivo mora se navesti u izvještaju o ispitivanju.5.3.11.3. Za motore s vanjskim izvorom paljenja koji kao gorivo upotrebljavaju prirodni plin (NG):5.3.11.3.1. kod motora s automatskim prilagođavanjem vrsti goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti jedno od dostupnih na tržištu. U slučaju bilo kakvog nesporazuma, gorivo mora biti jedno od referencijskih goriva navedenih u Prilogu IX.a Direktivi 70/220/EEZ kako je zadnje izmijenjena.5.3.11.3.2. Kod motora bez automatskog prilagođavanja vrsti goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti referencijsko gorivo s Wobbeovim indeksom od barem 52,6 MJm–3 (0 °C, 101,3 kPa). U slučaju bilo kakvog nesporazuma, upotrijebljeno gorivo mora biti referencijsko gorivo G20 navedeno u Prilogu IX.a Direktivi 70/220/EEZ kako je zadnje izmijenjena, tj. s najvećim Wobbeovim indeksom, ili5.3.11.3.3. kod motora označenog za jednu određenu vrstu goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti jedno od dostupnih na tržištu s Wobbeovim indeksom barem 52,6 MJm–3 (0 °C, 101,3 kPa) ako je motor označen za H-tip plinova ili barem 47,2 MJm–3 (0 °C, 101,3 kPa) ako je motor označen za L-tip plinova. U slučaju bilo kakvog nesporazuma, upotrijebljeno gorivo mora biti referencijsko gorivo G20 navedeno u Prilogu IX.a Direktivi 70/220/EEZ, kako je zadnje izmijenjena, ako je motor označen za H-tip plinova, ili referencijsko gorivo G23 ako je motor označen za L-tip plinova, tj. s najvećim Wobbe-ovim indeksom za odgovarajući tip, ili5.3.11.3.4. Kod motora označenog za jedan određeni sastav goriva:upotrijebljeno gorivo mora biti gorivo za koje je motor označen.5.3.11.3.5. Upotrijebljeno gorivo mora se navesti u izvještaju o ispitivanju.5.3.11.4. Za motore s kompresijskim paljenjem:upotrijebljeno gorivo mora biti jedno od dostupnih na tržištu. U slučaju bilo kakvog nesporazuma, upotrebljava se referencijsko gorivo navedeno u drugoj točki Priloga IX. Direktivi 70/220/EEZ kako je zadnje izmijenjena. Kao alternativa, umjesto navedenog referencijskoga goriva može se upotrebljavati referencijsko gorivo prema definiciji CEC-a [*] za motore s kompresijskim paljenjem u CEC dokumentima RF-03-A-84.5.3.11.5. Motori s vanjskim izvorom paljenja za vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili plinovito gorivo, ispituju se s oba goriva, u skladu s odredbama u točkama 5.3.11.1. do 5.3.11.3. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin i plinovito gorivo, ali u koja je sustav za benzin ugrađen u svrhu sigurnosti ili samo za pokretanje i čiji spremnik benzina ne može sadržavati više od 15 litara benzina, za ispitivanje se smatraju vozilima koja mogu raditi samo na plinovito gorivo.2. Bilješka 1. dodaje se na kraju točke 8.1. i glasi:"(1) Proizvođač može prijaviti samo jednu vrijednost sve dok je snaga motora ista za jednu inačicu određenoga tipa motora. Svaka inačica mora biti jasno određena."3. Točka 3.2.2. u Dodatku 1. glasi kako slijedi:"3.2.2. Gorivo : dizelsko gorivo/benzin/ukapljeni naftni plin LPG/prirodni plin NG (1)"4. Dodaju se točke 3.2.15. i 3.2.16. u Dodatku 1.:"3.2.15. Sustav napajanja motora ukapljenim naftnim plinom (LPG): da/ne (1)3.2.15.1. Homologacijski broj u skladu s Direktivom 70/221/EEZ (3): …3.2.15.2. Elektronička jedinica za upravljanje radom motora koji kao gorivo upotrebljava ukapljeni naftni plin LPG:3.2.15.2.1. Marka (marke): …3.2.15.2.2. Tip(-ovi): …3.2.15.2.3. Mogućnosti podešavanja koja utječu na emisiju: …3.2.15.3. Dodatna dokumentacija:3.2.15.3.1. Opis zaštite katalizatora pri prelasku s benzina na ukapljeni naftni plin i obratno: ……3.2.15.3.2. Shema sustava (električni spojevi, priključna crijeva za izjednačivanje tlaka itd.): ……3.2.15.3.3. Crteži simbola: …3.2.16. Sustav napajanja motora prirodnim plinom (NG): da/ne (1)3.2.16.1. Homologacijski broj u skladu s Direktivom 70/221/EEZ (3): …3.2.16.2. Elektronička jedinica za upravljanje radom motora koji kao gorivo upotrebljava prirodni plin NG3.2.16.2.1. Marka (marke): …3.2.16.2.2. Tip(-ovi): …3.2.16.2.3. Mogućnosti podešavanja koja utječu na emisiju: …3.2.16.3. Dodatna dokumentacija:3.2.16.3.1. Opis zaštite katalizatora pri prelasku s benzina na prirodni plin i obratno: ……3.2.16.3.2. Shema sustava (električni spojevi, priključna crijeva za izjednačivanje tlaka itd.): ……3.2.16.3.3. Crteži simbola: …"5. Bilješka 3. koja se dodaje na kraju Dodatka 1. glasi:"(3) kad se Direktiva izmijeni da pokrije područje spremnika za plinovito gorivo."6. Točka 1.1.3. Dopune Dodatka 2. glasi kako slijedi:"1.1.3. Gorivo : dizelsko gorivo/benzin/ukapljeni naftni plin LPG/prirodni plin NG (1)."[*] Koordinacijsko europsko vijeće za razvoj ispitivanja maziva i motornih goriva.--------------------------------------------------


title: Direktiva 2005/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o izmjeni Direktive Vijeća 76/115/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 035

               HR

               Službeni list Europske unije

               59

         32005L0041

               L 255/149

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.09.2005.

      DIREKTIVA 2005/41/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 7. rujna 2005.
   o izmjeni Direktive Vijeća 76/115/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Istraživanja su pokazala da uporaba sigurnosnih pojaseva i sustava za držanje putnika bitno smanjuje broj smrtnih slučajeva i ozbiljnih ozljeda u slučaju nesreća, čak i prilikom prevrtanja; njihovo ugrađivanje u sve kategorije vozila zasigurno je napredak u povećanju cestovne sigurnosti i posljedično očuvanju života.

               (2)

               Opremanje svih vozila sigurnosnim pojasevima dovelo bi do znatne dobrobiti za društvo.

               (3)

               U Rezoluciji od 18. veljače 1986. o zajedničkim mjerama za smanjenje cestovnih nesreća, kao dio programa Zajednice za cestovnu sigurnost (3), Europski parlament naglasio je potrebu da vezivanje sigurnosnih pojaseva postane obvezno za sve putnike, uključujući djecu, osim u vozilima javnih službi. Stoga treba razlikovati autobuse javnih službi od drugih vozila s obzirom na obveznu ugradnju sigurnosnih pojaseva i sustava za držanje putnika.

               (4)

               U skladu s Direktivom Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica (4) homologacijski sustav Zajednice uveden je samo za nova vozila kategorije M1 od 1. siječnja 1998. Zbog toga samo ta vozila moraju biti opremljena sidrištima za sigurnosne pojaseve i sustavima za držanje putnika prema odredbama Direktive 76/115/EEZ (5).

               (5)

               Sve dok se homologacijski sustav Zajednice ne proširi na sve kategorije vozila, radi cestovne sigurnosti treba zahtijevati ugradnju sidrišta za sigurnosne pojaseve i sustava za držanje putnika i u vozilima koja ne pripadaju kategoriji M1.

               (6)

               Direktiva 76/115/EEZ već predviđa sve tehničke i administrativne odredbe koje dopuštaju homologaciju vozila i drugih kategorija osim M1. Stoga države članice ne moraju uvoditi daljnje odredbe.

               (7)

               Od stupanja na snagu Direktive Komisije 96/38/EZ od 17. lipnja 1996. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/115/EEZ o sidrištima sigurnosnih pojaseva motornih vozila nekoliko država članica već je učinilo obveznima odredbe sadržane u Direktivi u vezi s određenim kategorijama vozila osim kategorije M1. Proizvođači i njihovi dobavljači razvili su radi toga prikladnu tehnologiju.

               (8)

               Direktivu 76/115/EEZ treba odgovarajuće izmijeniti.

               (9)

               Budući da cilj ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, to jest poboljšanje cestovne sigurnosti obveznom ugradnjom sigurnosnih pojaseva u određene kategorije vozila, nego ga se zbog opsega predloženog djelovanja može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom razmjernosti iz navedenog članka, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje tog cilja,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene Direktive 76/115/EEZ
   Direktiva 76/115/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               u članku 2. dodaje se sljedeći stavak:
               „Vozila kategorija M2 i M3 dijele se na razrede kako je određeno u odjeljku 2. Priloga I. Direktivi 2001/85/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2001. u odnosu na posebne odredbe za vozila koja se upotrebljavaju za prijevoz putnika i koja imaju osim vozačeva više od osam sjedala (6).

               2.

               Prilog I. zamjenjuje se sljedećim:

                           (a)

                           točka 1.9. briše se;

                           (b)

                           točka 4.3.1. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „4.3.1.

                                       Vozila kategorija M1, M2 (razreda III. ili B), M3 (razreda III. ili B) i N moraju biti opremljena sidrištima za sigurnosne pojaseve koja ispunjavaju zahtjeve ove Direktive.”;

                           (c)

                           točka 4.3.8. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „4.3.8.

                                       Za sjedala namijenjena isključivo za uporabu kad se vozilo ne kreće kao i za sjedala bilo kojeg vozila koje nije obuhvaćeno u točkama od 4.3.1. do 4.3.5., ne zahtijevaju se sidrišta pojaseva. Ako je vozilo opremljeno sidrištima za takva sjedala, ta sidrišta moraju poštovati odredbe ove Direktive. Ipak, nije potrebno da bilo koje sidrište namijenjeno samo za uporabu zajedno s pojasom osobe s invaliditetom ili s bilo kojim sustavom za držanje putnika navedenim u članku 2.a Direktive Vijeća 77/541/EEZ od 28. lipnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sigurnosne pojaseve i sustave za držanje putnika u motornim vozilima (7), bude u skladu sa zahtjevima ove Direktive, pod uvjetom da je konstruirano i napravljeno prema zahtjevima nacionalnih zakonodavstava za osiguranje najviše praktične razine sigurnosti.

         Članak 2.
   Mjere predviđene za osobe s invaliditetom
   Najkasnije do 20. travnja 2008. Komisija ispituje posebne postupke za usklađivanje zahtjeva za sidrišta namijenjena samo za uporabu zajedno s pojasom osobe s invaliditetom ili s bilo kojim sustavom za držanje putnika navedenim u članku 2.a Direktive Vijeća 77/541/EEZ, utemeljeno na postojećim međunarodnim standardima i zahtjevima nacionalnih zakonodavstava, kako bi pružila razinu sigurnosti koja je u skladu s ovom Direktivom. Ako bude potrebno, Komisija predstavlja nacrt mjera. Izmjene ove Direktive donose se u skladu s člankom 13. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 3.
   Provedba
   1.   Od 20. travnja 2006. države članice, s obzirom na sidrišta sigurnosnih pojaseva koja ispunjavaju zahtjeve određene u Direktivi 76/115/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom:

               (a)

               odbijaju dodjelu EZ-homologacije ili nacionalne homologacije za tip vozila;

               (b)

               zabranjuju registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu novih vozila.

         2.   Od 20. listopada 2006. države članice, s obzirom na sidrišta sigurnosnih pojaseva koja ne ispunjavaju zahtjeve određene u Direktivi 76/115/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom, s obzirom na novi tip vozila:

               (a)

               više ne odobravaju EZ-homologaciju;

               (b)

               odbijaju dodjelu nacionalne homologacije.

         3.   Od 20. listopada 2007. države članice, s obzirom na sidrišta sigurnosnih pojaseva koja ne ispunjavaju zahtjeve određene u Direktivi 76/115/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom:

               (a)

               smatraju potvrde o sukladnosti koje prate nova vozila nevažećim u smislu članka 7. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ;

               (b)

               odbijaju registraciju, prodaju i stavljanje u uporabu novih vozila, osim u slučaju pozivanja na odredbe članka 8. stavka 2. Direktive 70/156/EEZ.

         Članak 4.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 20. travnja 2006. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   One te mjere primjenjuju od 21. travnja 2006.
   3.   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   4.   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 6.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 7. rujna 2005.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. CLARKE

      (1)  SL C 80, 30.3.2004., str. 8.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 17. prosinca 2003. (SL C 91 E, 15.4.2004., str. 496.), Zajedničko stajalište Vijeća od 24. siječnja 2005. (SL C 111 E, 11.5.2005., str. 23.), Stajalište Europskog parlamenta od 26. svibnja 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 68, 24.3.1986., str. 35.

      (4)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2004/78/EZ (SL L 153, 30.4.2004., str. 103.).

      (5)  SL L 24, 30.1.1976., str. 6. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 96/38/EZ (SL L 187, 26.7.1996., str. 95).

      (6)  SL L 42, 13.2.2002., str. 1.”

      (7)  SL L 220, 29.8.1977., str. 95. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.”