title: Direktiva 2011/35/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o spajanjima dioničkih društava (kodifikacija)  Tekst značajan za EGP

text:
               17/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               292

         32011L0035

               L 110/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               05.04.2011.

      DIREKTIVA 2011/35/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 5. travnja 2011.
   o spajanjima dioničkih društava
   (kodifikacija)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 50. stavak 2. točku (g),
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Treća direktiva Vijeća 78/855/EEZ od 9. listopada 1978. koja se temelji na članku 54. stavku 3. točki (g) Ugovora o spajanjima dioničkih društava (3) nekoliko je puta znatno izmijenjena (4). Zbog jasnoće i racionalnosti navedenu Direktivu trebalo bi kodificirati.

               (2)

               Usklađivanje kako je predviđeno u članku 50. stavku 2. točki (g) Ugovora i u općem programu za ukidanje ograničenja slobode poslovnog nastana (5), započeto je s Prvom direktivom Vijeća 68/151/EEZ od 9. ožujka 1968. o usklađivanju zaštitnih mjera koje su radi zaštite interesa njihovih članova i drugih predviđene u državama članicama za društva u smislu članka 58. stavka 2. Ugovora, a s ciljem izjednačavanja takvih zaštitnih mjera u čitavoj Zajednici (6).

               (3)

               To je usklađivanje nastavljeno s obzirom na osnivanje dioničkih društava te održavanje i promjenu njihovog kapitala Drugom direktivom Vijeća 77/91/EEZ od 13. prosinca 1976. o koordinaciji zaštitnih mehanizama koje, radi zaštite interesa članica i ostalih, države članice zahtijevaju od društava u smislu članka 58. stavka 2. Ugovora, s obzirom na osnivanje dioničkih društava i održavanje i promjenu njihovog kapitala, a s ciljem ujednačavanja tih zaštitnih mehanizama (7), te s obzirom na godišnje financijske izvještaje određenih vrsta trgovačkih društava Četvrtom direktivom Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (8).

               (4)

               Zaštita interes članova i trećih stranaka zahtijeva usklađivanje zakonodavstva država članica koje se odnosi na spajanja dioničkih društava te da se odredbe o spajanjima predvide u zakonodavstvima svih država članica.

               (5)

               U smislu takvog usklađivanja posebno je važno odgovarajuće i što objektivnije informiranje dioničara društava koja se spajaju i da su njihova prava primjereno zaštićena. Međutim, ako se svi dioničari sporazumiju, nije potrebno zahtijevati preispitivanje nacrta uvjeta spajanja od strane neovisnog stručnjaka za potrebe samih dioničara.

               (6)

               Zaštita prava zaposlenika u slučaju spajanja društava ili dijelova društava trenutačno je uređena Direktivom Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica o zaštiti prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (9).

               (7)

               Vjerovnike, uključujući i imatelje zadužnica i osobe s drugim pravima s obzirom na društva u postupku spajanja, trebalo bi zaštititi tako da spajanje ne utječe nepovoljno na njihove interese.

               (8)

               Zahtjeve za objavljivanje iz Direktive 2009/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o usklađivanju zaštitnih mjera koje, radi zaštite interesa članova i trećih strana, države članice zahtijevaju za trgovačka društva u smislu članka 48. stavka 2. Ugovora, s ciljem izjednačavanja takvih zaštitnih mjera (10) treba proširiti tako da se uključe i spajanja, kako bi treće strane bile primjereno informirane.

               (9)

               Zaštitne mjere za članove i treće stranke s obzirom na spajanja trebale bi se proširiti tako da obuhvaćaju određene pravne prakse koje su u bitnim značajkama slične spajanju, tako da se obveze pružanja zaštite ne mogu izbjeći.

               (10)

               Da bi se osigurala pravna sigurnost s obzirom na odnose između predmetnih društava, te između njih i trećih strana, kao i članova, neophodno je ograničiti pojavu slučajeva ništavosti tako da se osigura ispravljanje nedostataka uvijek kada je to moguće i da se ograniče razdoblja u kojima se mogu započeti postupci utvrđivanja ništavosti.

               (11)

               Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje obveze država članica s obzirom na vremenska ograničenja za prenošenje u nacionalno pravo direktiva iz Priloga I., dijela B,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      PODRUČJE PRIMJENE

   Članak 1.
   1.   Mjere za usklađivanje utvrđene u ovoj Direktivi primjenjuju se na zakone i druge propise država članica za sljedeće vrste društava:

               —

               Belgija:

                           —

                           la société anonyme/de naamloze vennootschap,

               —

               Bugarska:

                           —

                           акционерно дружество,

               —

               Češka:

                           —

                           akciová společnost,

               —

               Danska:

                           —

                           aktieselskaber,

               —

               Njemačka:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Estonija:

                           —

                           aktsiaselts,

               —

               Irska:

                           —

                           public companies limited by shares, i public companies limited by guarantee having a share capital,

               —

               Grčka:

                           —

                           ανώνυμη εταιρία,

               —

               Španjolska:

                           —

                           la sociedad anónima,

               —

               Francuska:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Italija:

                           —

                           la società per azioni,

               —

               Cipar:

                           —

                           Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,

               —

               Latvija:

                           —

                           akciju sabiedrība,

               —

               Litva:

                           —

                           akcinė bendrovė,

               —

               Luksemburg:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               Mađarska:

                           —

                           részvénytársaság,

               —

               Malta:

                           —

                           kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               Nizozemska:

                           —

                           de naamloze vennootschap,

               —

               Austrija:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               Poljska:

                           —

                           spółka akcyjna,

               —

               Portugal:

                           —

                           a sociedade anónima,

               —

               Rumunjska:

                           —

                           societate pe acțiuni,

               —

               Slovenija:

                           —

                           delniška družba,

               —

               Slovačka:

                           —

                           akciová spoločnosť,

               —

               Finska:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               Švedska:

                           —

                           aktiebolag,

               —

               Ujedinjena Kraljevina:

                           —

                           public companies limited by shares, and public companies limited by guarantee having a share capital.

         2.   Države članice ne moraju primjenjivati ovu Direktivu na zadruge osnovane kao jedno od društava navedeno u stavku 1. Ako pravo država članica koristi takvu mogućnost, od takvih društava zahtijeva unošenje riječi „zadruga” u sve dokumente iz članka 5. Direktive 2009/101/EZ.
   3.   Države članice ne moraju primjenjivati ovu Direktivu u slučajevima kada je jedno ili više društava koja su predmet preuzimanja ili prestaju postojati u stečajnom postupku, postupcima vezanim uz prestanak insolventnih društava i analognim postupcima.
   POGLAVLJE II.

      ODREDBE O SPAJANJU PREUZIMANJEM JEDNOG ILI VIŠE DRUŠTAVA KOJEG IZVRŠAVA DRUGO DRUŠTVO I O SPAJANJU OSNIVANJEM NOVOG DRUŠTVA

   Članak 2.
   Za društva na koja se primjenjuje njihovo nacionalno pravo, države članice propisuju pravila koja uređuju spajanje preuzimanjem jednog ili više društava od strane drugog društva i spajanje osnivanjem novog društva.
   Članak 3.
   1.   Za potrebe ove Direktive, „spajanje preuzimanjem” je postupak u kojem jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi na drugo društvo svu svoju aktivu i pasivu, u zamjenu za izdavanje dionica društva preuzimatelja dioničarima društva ili društava koja su predmet preuzimanja i, ovisno o slučaju, novčanu naknadu koja ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti tako izdanih dionica, ili kada te dionice nemaju nominalnu vrijednost, njihove knjigovodstvene vrijednosti.
   2.   Zakoni države članice mogu odrediti da se spajanje preuzimanjem također može izvršiti kada je jedno ili više društava koja su predmet preuzimanja u postupku likvidacije, pod uvjetom da je ta mogućnost ograničena na društva koja još nisu započela s raspodjelom imovine svojim dioničarima.
   Članak 4.
   1.   Za potrebe ove Direktive, „spajanje osnivanjem novog društva” znači postupak u kojem više društava prestaje postojati bez likvidacije, a sva njihova aktiva i pasiva se prenose na drugo društvo koje ona osnivaju u zamjenu za izdavanje dionica tog novog društva dioničarima društva ili društava koja se spajaju i, ovisno o slučaju, novčanu naknadu koja ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti tako izdanih dionica ili, ako te dionice nemaju nominalnu vrijednost, njihove knjigovodstvene vrijednosti.
   2.   Zakoni države članice mogu odrediti da se spajanje osnivanjem novog društva također može izvršiti kada je jedno ili više društava koja se spajaju u postupku likvidacije, pod uvjetom da je ta mogućnost ograničena na društva koja još nisu započela s raspodjelom imovine svojim dioničarima.
   POGLAVLJE III.

      SPAJANJE PREUZIMANJEM

   Članak 5.
   1.   Upravna ili upravljačka tijela društava koja se spajaju sastavljaju nacrt uvjeta spajanja u pisanom obliku.
   2.   Nacrt uvjeta spajanja utvrđuje barem sljedeće:

               (a)

               vrstu, ime i sjedište svakog društva uključenog u spajanje;

               (b)

               omjer zamjene dionica i iznos moguće novčane naknade;

               (c)

               uvjete raspodjele dionica u društvu preuzimatelju;

               (d)

               datum s kojim držanje takvih dionica dioničarima daje pravo sudjelovanja u dobiti i svim posebnom uvjetima vezanim uz takvo pravo;

               (e)

               datum s kojim se transakcije društva koje je predmet preuzimanja za potrebe knjigovodstva počinju smatrati transakcijama društva preuzimatelja;

               (f)

               prava koja društvo preuzimatelj prenosi na imatelje dionica s posebnim pravima i imatelje vrijednosnica osim dionica, ili predložene mjere vezane uz njih;

               (g)

               sve posebne pogodnosti koje se dodjeljuju stručnjacima iz članka 10. stavka 1. i članovima upravnih, upravljačkih, nadzornih ili kontrolnih tijela društava koja se spajaju.

         Članak 6.
   Nacrt uvjeta spajanja mora se objaviti kako je propisano pravom svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ, za svako od društava koje se spaja, barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o tim uvjetima.
   Svako od društava koja se spajaju izuzima se od zahtjeva za objavljivanje iz članka 3. Direktive 2009/101/EZ ako tijekom neprekidnog razdoblja koje započinje barem mjesec dana prije datuma određenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja i koje ne završava prije završetka glavne skupštine, taj nacrt uvjeta spajanja učini dostupnim za javnost besplatno putem svoje internetske stranice. Države članice ne uvjetuju to izuzeće zahtjevima ni ograničenjima, osim onime što je nužno kako bi se osigurala sigurnost internetske stranice i vjerodostojnost dokumenata i mogu nametnuti zahtjeve ili ograničenja samo u mjeri u kojoj su ona razmjerna ostvarenju tih ciljeva.
   Odstupajući od drugog stavka države članice mogu zatražiti da se objava provede putem središnje elektroničke platforme navedene u članku 3. stavku 5. Direktive 2009/101/EEZ. Države članice umjesto toga mogu zatražiti da se objava provede na bilo kojoj drugoj internetskoj stranici koju su odredile za tu namjenu. Kada države članice iskoriste jednu od ovih mogućnosti, osiguravaju da se društvima ne naplaćuje posebna naknada za objavu.
   Kada se koristi internetska stranica koja nije središnja elektronička platforma, objavljuje se uputa kojom se daje pristup toj internetskoj stranici najmanje jedan mjesec prije dana određenog za glavnu skupštinu. Ta uputa uključuje datum objave nacrta uvjeta za spajanje na internetskoj stranici i besplatno je dostupna javnosti. Društvima se ne naplaćuje posebna naknada za tu objavu.
   Zabrana koja obuhvaća naplatu društvima posebne naknade za objavu, utvrđena u trećem i četvrtom stavku, ne utječe na sposobnost država članica da društvima naplate troškove vezane uz središnju elektroničku platformu.
   Države članice mogu zatražiti društva da određeno vrijeme nakon glavne skupštine drže informacije na svojoj internetskoj stranici ili gdje je prikladno na središnjoj elektroničkoj platformi ili nekoj drugoj internetskoj stranici koju odredi predmetna država članica. Države članice mogu odrediti posljedice za privremeni prekid dostupnosti internetskoj stranici ili središnjoj elektroničkoj platformi koji je uzrokovan tehničkim ili drugim čimbenicima.
   Članak 7.
   1.   Spajanje zahtijeva barem odobrenje glavne skupštine svakog društva koje se spaja. Prava država članica predviđaju da je za takvu odluku o odobrenju potrebna većina od najmanje dvije trećine glasova koji proizlaze iz dionica ili predstavljenog upisanog kapitala.
   Međutim, zakoni države članice mogu utvrditi da je obična većina glasova navedenih u prvom podstavku dovoljna kada je predstavljena barem polovica upisanog kapitala. Nadalje, prema potrebi, primjenjuju se pravila koja uređuju izmjene društvenog ugovora i statuta.
   2.   Kada postoji više rodova dionica, odluka o spajanju podliježe odvojenom glasovanju barem svakog roda dioničara na čija prava transakcije utječu.
   3.   Odluka obuhvaća odobrenje nacrta uvjeta spajanja i sve neophodne izmjene društvenog ugovora i statuta za potrebe spajanja.
   Članak 8.
   Pravo države članice ne zahtijeva odobrenje spajanja na glavnoj skupštini društva preuzimatelja ako se zadovolje sljedeći uvjeti:

               (a)

               društvo preuzimatelj mora izvršiti objavu iz članka 6. barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za glavnu skupštinu društva ili društava koja su predmet preuzimanja na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja;

               (b)

               barem mjesec dana prije datuma utvrđenog u točki (a), svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva preuzimatelja utvrđenu u članku 11. stavku 1.;

               (c)

               jedan ili više dioničara društva preuzimatelja koji ima minimalni postotak upisanog kapitala mora imati pravo zahtijevati sazivanje glavne skupštine društva koje izvršava preuzimanje s ciljem odlučivanja o odobrenju spajanja; taj minimalni postotak ne smije iznositi više od 5 %. Države članice, međutim, mogu osigurati isključivanje dionica bez prava glasa iz ove računice.

         Za potrebe točke (b) prvog podstavka primjenjuje se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
   Članak 9.
   1.   Upravna ili upravljačka tijela svakog društva uključenog u spajanje sastavljaju iscrpno pisano izvješće o nacrtu uvjeta spajanja i njihovim pravnim i gospodarskim temeljima, s naglaskom na omjer zamjene dionica.
   Navedeno izvješće također opisuje posebno vrednovanje mogućih novonastalih poteškoća.
   2.   Upravna ili upravljačka tijela svakog uključenog društva obavješćuju glavnu skupštinu svog društva i odgovarajuća upravna ili upravljačka tijela, tako da ona mogu obavijestiti svoje glavne skupštine o svim značajnim promjenama u aktivi i pasivi između datuma pripreme nacrta uvjeta spajanja i datuma glavnih skupština koje odlučuju o nacrtu uvjeta spajanja.
   3.   Države članice mogu utvrditi da izvješće utvrđeno u stavku 1. i/ili informacije navedene u stavku 2. nisu obvezni ako su se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svih društava uključenih u spajanje tako usuglasili.
   Članak 10.
   1.   Jedan ili više stručnjaka koji djeluju u ime svakog društva u postupku spajanja, no koji su od istih neovisni, koje je imenovalo ili odobrilo nadležno pravosudno ili upravno tijelo, preispituje nacrt uvjeta spajanja i sastavlja pismeno izvješće za dioničare. Međutim, prava država članica mogu utvrditi mogućnost imenovanja jednog ili više neovisnih stručnjaka za sva društva u postupku spajanja ako takvo imenovanje vrši pravosudno ili upravno tijelo na zajednički zahtjev tih društava. Takvi stručnjaci mogu biti, ovisno o pravu svake države članice, fizičke ili pravne osobe ili društva.
   2.   U izvješću navedenom u stavku 1., stručnjaci u svakom slučaju moraju navesti je li prema njihovom mišljenju omjer zamjene dionica pravedan i razuman. Njihova izjava mora barem:

               (a)

               navesti primijenjenu metodu ili metode za izračun predloženog omjera zamjene dionica;

               (b)

               navesti jesu li takva metoda ili metode primjerene u predmetnom slučaju, navesti vrijednosti proizašle korištenjem svake takve metode i dati mišljenje o relativnoj važnosti tih metoda u izračunavanju vrijednosti o kojoj se odlučuje.

         Izvješće također opisuje sve posebne poteškoće u vrednovanju.
   3.   Svaki stručnjak ima pravo na sve odgovarajuće informacije o društvima koja se spajaju, pristup potrebnoj dokumentaciji te obavljanje svih neophodnih istraga.
   4.   Pregled nacrta uvjeta spajanja i izvješće stručnjaka nisu potrebni ako se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svakog društva uključenog u spajanje tako dogovore.
   Članak 11.
   1.   Svi dioničari imaju pravo pregledati barem sljedeće dokumente u sjedištu barem mjesec dana prije utvrđenog datuma glavne skupštine koja odlučuje o uvjetima spajanja:

               (a)

               nacrt uvjeta spajanja;

               (b)

               godišnje financijske izvještaje i godišnja izvješća društava koja se spajaju za prethodne tri financijske godine;

               (c)

               prema potrebi, računovodstveno izvješće sastavljeno na datum koji ne smije biti raniji od prvog dana trećeg mjeseca koji prethodi datumu nacrta uvjeta spajanja ako se zadnji godišnji financijski izvještaj odnosi na financijsku godinu koja je završila više od šest mjeseci prije tog datuma;

               (d)

               prema potrebi, izvješća upravnih ili upravljačkih tijela društava koja se spajaju utvrđena u članku 9.;

               (e)

               prema potrebi, izvješće navedeno u članku 10. stavku 1.

         Za potrebe točke (c) prvog podstavka, računovodstveno izvješće nije potrebno ako društvo objavljuje polugodišnje financijske izvještaje u skladu s člankom 5. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čije su vrijednosnice uvrštene za trgovanje na uređenom tržištu (11) i koje su dostupne dioničarima u skladu s ovim stavkom. K tomu, države članice mogu osigurati da računovodstveno izvješće nije potrebno ako se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svakog predmetnog društva uključenog u postupak spajanja tako dogovore.
   2.   Računovodstveno izvješće iz točke (c) prvog podstavka stavka 1. sastavlja se istim metodama i mora biti jednakog obrasca kao i zadnja godišnja bilanca.
   Međutim, pravom države članice može se utvrditi da:

               (a)

               nije neophodno provesti novu fizičku inventuru;

               (b)

               vrednovanja prikazana na zadnjoj bilanci moraju se izmijeniti tako da prikazuju samo unose u knjigama računa; no sljedeće se svejedno mora uzeti u obzir:

                           —

                           srednjoročna amortizacija i pričuve,

                           —

                           materijalne promjene u stvarnoj vrijednosti koja nije prikazana u knjigama.

         3.   Svaki dioničar ima pravo dobiti, na zahtjev i besplatno, potpune ili, ako tako zatraži, djelomične preslike dokumenata iz stavka 1.
   Kada dioničar pristane na elektroničku razmjenu podataka društva, takve se preslike mogu uputiti putem elektroničke pošte.
   4.   Društvo se izuzima od obveze osiguranja dostupnosti podataka iz stavka 1. u sjedištu društva ako ih, tijekom neprekidnog razdoblja koje započinje barem mjesec dana prije datuma određenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja i koje ne završava prije završetka glavne skupštine, objavi na svojoj internetskoj stranici. Države članice ne uvjetuju to izuzeće zahtjevima ni ograničenjima osim onim što je nužno kako bi se osigurala sigurnost internetske stranice i vjerodostojnost dokumenata i mogu nametnuti zahtjeve ili ograničenja samo u mjeri u kojoj su oni razmjerni ostvarenju tih ciljeva.
   Stavak 3. ne primjenjuje se ako internetska stranica dioničarima omogućava preuzimanje i ispis dokumenata iz stavka 1. tijekom razdoblja navedenog u prvom podstavku ovog stavka. Međutim, u tom slučaju država članica može odrediti da društvo osigura dostupnost tih dokumenata u svojem sjedištu za potrebe uvida dioničara.
   Države članice mogu zatražiti društva da određeno vrijeme nakon glavne skupštine drže informacije na svojoj internetskoj stranici. Države članice mogu odrediti posljedice za privremeni prekid dostupnosti internetskoj stranici koji je uzrokovan tehničkim ili drugim čimbenicima.
   Članak 12.
   Zaštita prava zaposlenika svih društava uključenih u postupak spajanja uređuje se u skladu s Direktivom 2001/23/EZ.
   Članak 13.
   1.   Prava država članica moraju osigurati odgovarajući sustav zaštite interesa vjerovnika društava uključenih u postupak spajanja čije tražbine prethode objavi nacrta uvjeta spajanja i nisu dospjele u vrijeme takve objave.
   2.   U tu svrhu, prava država članica osiguravaju barem da takvi vjerovnici imaju pravo na odgovarajuće zaštitne mjere ako financijsko stanje društava uključenih u postupak spajanja zahtijeva takvu zaštitu i ako ti vjerovnici već nemaju takve zaštitne mjere.
   Države članice utvrđuju uvjete zaštite navedene u stavku 1. i u prvom podstavku ovog stavka. U svakom slučaju, države članice osiguravaju da su vjerovnici ovlašteni za prijavljivanje odgovarajućim upravnim ili pravosudnim tijelima za dobivanje odgovarajućih zaštitnih mjera pod uvjetom da mogu uvjerljivo dokazati da je zbog spajanja poštovanje njihovih prava ugroženo i da društvo nije osiguralo odgovarajuću zaštitu.
   3.   Takva zaštita može se razlikovati za vjerovnike društva preuzimatelja i društava koja su predmet preuzimanja.
   Članak 14.
   Ne dovodeći u pitanje pravila koja uređuju ostvarivanje njihovih prava, članak 13. primjenjuje se na imatelje zadužnica društava u spajanju, osim kada se spajanje odobri na sastanku imatelja zadužnica ako je takav sastanak utvrđen nacionalnim pravom ili ako ga zasebno odobri svaki imatelj zadužnice.
   Članak 15.
   Imateljima vrijednosnica s posebnim pravima, osim dionica, moraju biti dodijeljena prava u društvu preuzimatelju, barem istovjetna onima koja su imali u društvu koje je predmet preuzimanja, osim ako izmjene takvih prava nisu odobrene na sastanku imatelja takvih vrijednosnica, ako je takav sastanak propisan u skladu s nacionalnim pravom, ili ako su ih zasebno odobrili imatelji takvih vrijednosnica, ili ako ti imatelji imaju pravo na otkup svojih vrijednosnica od strane društva preuzimatelja.
   Članak 16.
   1.   Kada pravo države članice ne predviđa preventivni sudski ili administrativni nadzor zakonitosti spajanja ili kada se takav nadzor ne odnosi na sve pravne akte koji su potrebni za spajanje, zapisnik sa sastanaka glavnih skupština koje odlučuju o spajanju i, prema potrebi, ugovor o spajanju izrađen nakon tih glavnih skupština, sastavljaju se i ovjeravaju na odgovarajući način. U slučajevima kada spajanje ne trebaju odobriti glavne skupštine svih društava koja se spajaju, nacrt uvjeta spajanja mora se sastaviti i ovjeriti na odgovarajući način i u odgovarajućem pravnom obliku.
   2.   Javni bilježnik ili drugo tijelo nadležno za sastavljanje i ovjeravanje dokumenata u odgovarajućem pravnom obliku mora provjeriti i ovjeriti postojanje i valjanost pravnih akata i formalnosti koje se zahtijevaju od društva i nacrta uvjeta spajanja.
   Članak 17.
   Prava država članica utvrđuju datum na koji spajanje stupa na snagu.
   Članak 18.
   1.   Spajanje se mora objaviti kako je propisano pravom svake države članice, u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ, s obzirom na svako od društava uključenih u spajanje.
   2.   Društvo preuzimatelj može samostalno provesti formalnosti objave vezane uz društvo ili društva koja su predmet preuzimanja.
   Članak 19.
   1.   Spajanje ima sljedeće posljedice, ipso jure i istovremeno:

               (a)

               prijenos cjelokupne aktive i pasive društva koje je predmet preuzimanja na društvo preuzimatelja, s učinkom između društva koje je predmet preuzimanja i društva preuzimatelja i prema trećima;

               (b)

               dioničari društva koje je predmet preuzimanja postaju dioničari društva preuzimatelja;

               (c)

               društvo koje je predmet preuzimanja prestaje postojati.

         2.   Dionice u društvu koje je predmet preuzimanja ne zamjenjuju se za dionice društva koje se preuzima a koje drže:

               (a)

               samo društvo preuzimatelj, ili osobe koje djeluju u svoje ime a za račun tog društva;

               (b)

               samo društvo koje je predmet preuzimanja ili osobe koje djeluju u svoje ime a za račun tog društva.

         3.   Prethodno spomenuto ne utječe na zakone država članica koji zahtijevaju dovršetak posebnih formalnosti da bi prijenos određene imovine, prava i obveza s društva koje je predmet preuzimanja stupio na snagu s obzirom na treće stranke. Društvo preuzimatelj može samostalno izvršiti navedene formalnosti; međutim, pravo država članica može dopustiti društvu koje je predmet preuzimanja nastavak izvršenja tih formalnosti tijekom ograničenog razdoblja koje, osim u iznimnim slučajevima, ne može trajati dulje od šest mjeseci od datuma na koji spajanje stupa na snagu.
   Članak 20.
   S obzirom na dioničare društva koje je predmet preuzimanja pravo država članica utvrđuje barem pravila o građanskoj odgovornosti članova upravnih ili upravljačkih tijela tog društva s obzirom na neprimjereno postupanje od strane članova tih tijela u pripremi i provedbi spajanja.
   Članak 21.
   S obzirom na dioničare društva koje je predmet preuzimanja pravo država članica utvrđuje barem pravila o građanskoj odgovornosti stručnjaka odgovornih za sastavljanje izvješća iz članka 10. stavka 1. u ime tog društva, s obzirom na neprimjereno postupanje tih stručnjaka pri izvršavanju njihovih dužnosti.
   Članak 22.
   1.   Prava država članica mogu utvrditi pravila o ništavosti spajanja samo u skladu sa sljedećim uvjetima:

               (a)

               ništavost se mora utvrditi sudskom odlukom;

               (b)

               spajanja koja su stupila na snagu u skladu s člankom 17. mogu se proglasiti ništavima samo ako nije bio prisutan preventivni sudski ili upravni nadzor njihove zakonitosti, ili ako nisu sastavljena i ovjerena na odgovarajući način, ili ako se pokaže da je odluka glavne skupštine ništava ili se može proglasiti ništavom prema nacionalnom pravu;

               (c)

               postupak poništavanja ne smije se pokrenuti više od šest mjeseci nakon datuma na koji spajanje stupi na snagu, s učinkom na osobu koja se poziva na ništavost ili ako su nepovoljne okolnosti popravljene;

               (d)

               kada je moguće ispraviti razlog ništavosti spajanja, nadležni sud predmetnim društvima odobrava određeno vremensko razdoblje u kojem se razlozi ništavosti mogu ukloniti;

               (e)

               odluka o proglašenju ništavosti spajanja objavljuje se kako je propisano pravom svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ;

               (f)

               kada pravo države članice dozvoljava trećoj stranki dovođenje u pitanje takve odluke, ta stranka može tako postupiti samo unutar šest mjeseci od objave presude kako je propisano u Direktivi 2009/101/EZ;

               (g)

               odluka kojom se spajanje proglašava ništavim ne utječe na valjanost postojećih obveza nastalih prije objave presude i nakon datuma na koji spajanje stupa na snagu s obzirom na društvo preuzimatelja;

               (h)

               društva koja sudjeluju u spajanju odgovorna su zajedno i solidarno s obzirom na obveze društva preuzimatelja iz točke (g).

         2.   Odstupajući od stavka 1. točke (a), pravo države članice također može predvidjeti da ništavost spajanja utvrdi upravno tijelo ako je protiv takve odluke dopuštena žalba sudu. Točka (b) i točke (d) do (h) primjenjuju se po analogiji na nadležno upravno tijelo. Takav postupak utvrđivanja ništavosti ne smije se pokretati više od šest mjeseci nakon datuma stupanja na snagu spajanja.
   3.   Navedene odredbe ne utječu na pravo država članica o ništavosti spajanja koja je utvrđena na temelju neke druge vrste nadzora, osim preventivnog sudskog ili upravnog nadzora zakonitosti.
   POGLAVLJE IV.

      SPAJANJE OSNIVANJEM NOVOG DRUŠTVA

   Članak 23.
   1.   Članci 5., 6. i 7. i članci 9. do 22. ove Direktive primjenjuju se ne dovodeći u pitanje članke 12. i 13. Direktive 2009/101/EZ na spajanje osnivanjem novog društva. U tu svrhu, „društva koja se spajaju” i „društva koja su predmet preuzimanja” znači društva koja prestaju postojati, a „društvo preuzimatelj” znači novo društvo.
   Točka (a) članka 5. stavka 2. ove Direktive također se primjenjuje na novo društvo.
   2.   Nacrt uvjeta spajanja i, ako su sadržani u odvojenom dokumentu, društveni ugovor ili nacrt društvenog ugovora i statut ili nacrt statuta novog društva odobravaju se na glavnoj skupštini svakog društva koje prestaje postojati.
   POGLAVLJE V.

      PREUZIMANJE JEDNOG DRUŠTVA OD STRANE DRUGOG KOJE DRŽI 90 % ILI VIŠE NJEGOVIH DIONICA

   Članak 24.
   Države članice, s obzirom na društva na koja se primjenjuje njihovo pravo, propisuju odredbe za postupak kod kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju aktivu i pasivu na drugo društvo koje drži sve njegove dionice i druge vrijednosnice s pravom glasovanja na glavnoj skupštini. Takve se operacije uređuju odredbama iz poglavlja III. Međutim, države članice ne nameću zahtjeve iz članka 5. stavka 2. točaka (b), (c) i (d), članaka 9. i 10., članka 11. stavka 1. točaka (d) i (e), članka 19. stavka 1. točke (b) te članaka 20. i 21.
   Članak 25.
   Države članice ne primjenjuju članak 7. na postupke iz članka 24. ako se ispune sljedeći uvjeti:

               (a)

               svako društvo uključeno u postupak mora ispuniti obvezu objave iz članka 6. barem mjesec dana prije stupanja postupka na snagu;

               (b)

               barem mjesec dana prije stupanja na snagu postupka svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva navedenu u članku 11. stavku 1. točkama (a), (b) i (c);

               (c)

               obvezno se primjenjuje članak 8. prvi stavak točka (c).

         Za potrebe točke (b) prvog stavka ovog članka primjenjuje se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
   Članak 26.
   Države članice mogu primijeniti članke 24. i 25. na postupke putem kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju aktivu i pasivu na drugo društvo ako sve dionice i druge vrijednosnice papire društva ili društava koja su predmet preuzimanja navedenih u članku 24. drži društvo preuzimatelj i/ili osobe koje te dionice i vrijednosnice drže u svoje ime a za račun društva preuzimatelja.
   Članak 27.
   Kada spajanje preuzimanjem provodi društvo koje drži 90 % ili više, ali ne sve dionice i druge vrijednosne papire s pravom glasovanja u glavnoj skupštini društva koje je predmet preuzimanja, države članice ne zahtijevaju odobrenje spajanja glavne skupštine društva koje je predmet preuzimanja ako se ispune sljedeći uvjeti:

               (a)

               društvo preuzimatelj mora ispuniti obvezu objave iz članka 6. barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za sastanak glavne skupštine društva ili društava koja su predmet preuzimanja, na kojem se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja;

               (b)

               barem mjesec dana prije datuma utvrđenog u točki (a) svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva iz točaka (a) i (b) te, prema potrebi, (c), (d) i (e) članka 11. stavka 1.;

               (c)

               obvezna je primjena članka 8. prvog stavka točke (c).

         Za potrebe točke (b) prvog stavka ovog članka primjenjuju se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
   Članak 28.
   Države članice ne nameću zahtjeve iz članaka 9., 10. i 11. u slučaju spajanja u smislu članka 27. ako se ispune sljedeći uvjeti:

               (a)

               manjinski dioničari društva koje je predmet preuzimanja moraju imati pravo da društvo preuzimatelj preuzme i njihove dionice;

               (b)

               ako odluče iskoristiti to pravo, moraju imati pravo na naknadu razmjerne vrijednosti njihovih dionica;

               (c)

               u slučaju neslaganja u vezi te naknade, mora postojati mogućnost utvrđivanja vrijednosti sudskim putem ili u okviru nadležnosti nadležnog upravnog tijela, koje za te potrebe određuje država članica.

         Država članica ne mora primijeniti prvi stavak ako pravo te države članice ovlasti društvo preuzimatelja da, bez prethodne javne ponude za preuzimanje, od svih imatelja preostalih vrijednosnih papira društva ili društava koja su predmet preuzimanja zahtijeva prodaju tih vrijednosnih papira po pravednoj cijeni prije spajanja.
   Članak 29.
   Države članice mogu primijeniti članke 27. i 28. na postupke kod kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju imovinu i obveze na drugo društvo ako 90 % ili više, ali ne sve dionice i druge vrijednosne papire društva ili društava koja su predmet preuzimanja navedenih u članku 27. drži društvo preuzimatelj i/ili osobe koje te dionice i vrijednosne papire drže u svoje ime a za račun društva preuzimatelja.
   POGLAVLJE VI.

      DRUGI POSTUPCI KOJI SE SMATRAJU SPAJANJIMA

   Članak 30.
   Kada u slučaju jednog od postupaka iz članka 2. pravo države članice odobrava gotovinsko plaćanje veće od 10 %, primjenjuju se poglavlja III. i IV. i članci 27., 28. i 29.
   Članak 31.
   Kada pravo države članice odobrava jedan od postupaka iz članaka 2., 24. i 30. a da pri tome sva prenesena društva ne prestaju postojati, prema potrebi se primjenjuju poglavlje III., osim članka 19. stavka 1. točke (c) te poglavlje IV. ili poglavlje V.
   POGLAVLJE VII.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 32.
   Direktiva 78/855/EEZ kako je izmijenjena aktima navedenim u Prilogu I. dijelu A ovim se stavlja izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica s obzirom na vremenska ograničenja za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo direktiva utvrđenih u Prilogu I. dijelu B.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjem na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
   Članak 33.
   Ova Direktiva stupa na snagu 1. srpnja 2011.
   Članak 34.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 5. travnja 2011.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BUZEK

            Za Vijeće

            Predsjednik

            GYŐRI E.

      (1)  SL C 51, 17.2.2011., str. 36.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 18. siječnja 2011. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 21. ožujka 2011.

      (3)  SL L 295, 20.10.1978., str. 36.

      (4)  Vidi Prilog I., dio A.

      (5)  SL 2, 15.1.1962., str. 36/62.

      (6)  SL L 65, 14.3.1968., str. 8.

      (7)  SL L 26, 31.1.1977., str. 1.

      (8)  SL L 222, 14.8.1978., str. 11.

      (9)  SL L 82, 22.3.2001., str. 16.

      (10)  SL L 258, 1.10.2009., str. 11.

      (11)  SL L 390, 31.12.2004., str. 38.
   PRILOG I.
   DIO A.

      Direktiva stavljena izvan snage s popisom uzastopnih izmjena

   (navedeno u članku 32.)

               Direktiva Vijeća 78/855/EEZ
               (SL L 295, 20.10.1978., str. 36.)

               Prilog I., točka III.C Akta o pristupanju iz 1979.
               (SL L 291, 19.11.1979., str. 89.)

               Prilog I., točka II.d Akta o pristupanju iz 1985.
               (SL L 302, 15.11.1985., str. 157.)

               Prilog I., točka XI.A.3. Akta o pristupanju iz 1994.
               (SL C 241, 29.8.1994., str. 194.)

               Prilog II., točka 4.A.3 Akta o pristupanju iz 2003.
               (SL L 236, 23.9.2003., str. 338.)

               Direktiva Vijeća 2006/99/EZ
               (SL L 363, 20.12.2006., str. 137.)

               Samo s obzirom na upućivanje na Direktivu 78/855/EEZ iz članka 1. i Priloga, dijela A. 3

               Direktiva 2007/63/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 300, 17.11.2007., str. 47.)

               Samo članak 2.

               Direktiva 2009/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 259, 2.10.2009., str. 14.)

               Samo članak 2.

         DIO B

      Popis vremenskih ograničenja za prenošenje u nacionalno pravo

   (navedeno u članku 32.)

               Direktiva

               Vremensko ograničenje za prenošenje

               78/855/EEZ

               13. listopada 1981.

               2006/99/EZ

               1. siječnja 2007.

               2007/63/ΕZ

               31. prosinca 2008.

               2009/109/EZ

               30. lipnja 2011.

         PRILOG II.

      Korelacijska tablica

               Direktiva 78/855/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1.

               Članak 1.

               Članci 2. - 4.

               Članci 2. - 4.

               Članci 5. - 22.

               Članci 5. - 22.

               Članak 23. stavak 1.

               Članak 23. stavak 1., prvi podstavak

               Članak 23. stavak 2.

               Članak 23. stavak 1., drugi podstavak

               Članak 23. stavak 3.

               Članak 23. stavak 2.

               Članci 24. - 29.

               Članci 24. - 29.

               Članci 30. - 31.

               Članci 30. - 31.

               Članak 32.

               —

               —

               Članak 32.

               —

               Članak 33.

               Članak 33.

               Članak 34.

               —

               Prilog I.

               —

               Prilog II.


title: 70/311/EEZ: Direktiva Vijeća od 8. lipnja 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaj za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama

text:
               13/Sv. 030

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31970L0311

               L 133/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               08.06.1970.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 8. lipnja 1970.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaj za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama
   (70/311/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju zadovoljavati u skladu s nacionalnim zakonodavstvima odnose, među ostalim, na uređaj za upravljanje;
   budući da se ti zahtjevi razlikuju među državama članicama; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu iste zahtjeve povrh ili umjesto svojih postojećih pravila, posebno kako bi se omogućio postupak EEZ homologacije tipa koji podliježe Direktivi Vijeća (3) od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica, koji se treba primijeniti na svaku vrstu vozila,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Direktive, „vozilo” znači bilo koje motorno vozilo namijenjeno za uporabu na cesti, sa ili bez nadogradnje, s najmanje četiri kotača i s najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 kilometara na sat, i s njegovim prikolicama, uz izuzetak tračnih vozila, poljoprivrednih traktora te strojeva i drugih radnih strojeva.
   Članak 2.
   Nijedna država članica ne može odbiti dodijeliti EEZ ni nacionalnu homologaciju tipa vozila zbog razloga koji se odnose na uređaj za upravljanje, ako taj uređaj ispunjava zahtjeve određene u Prilogu.
   Članak 3.
   Izmjene potrebne za prilagodbu zahtjeva Priloga kako bi se uzeo u obzir tehnički napredak donose se u skladu s postupkom određenim u članku 13. Direktive Vijeća od 6. veljače 1970. o homologaciji tipa motornih vozila i njihovih prikolica.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose odredbe koje sadrže zahtjeve potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku od osamnaest mjeseci od njezina priopćenja i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice osiguravaju da se tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva dostavi Komisiji.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. lipnja 1970.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. HARMEL

      (1)  SL C 160, 18.12.1969., str. 7.

      (2)  SL C 10, 27.1.1970., str. 18.

      (3)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.
   PRILOG
   1.   DEFINICIJE
   1.1.   Uređaj za upravljanje

   „Uređaj za upravljanje” znači sva oprema čija je svrha da promijeni smjer kretanja vozila.
   Može se smatrati da uređaj za upravljanje uključuje:

               —

               upravljač,

               —

               kormilarski uređaj,

               —

               upravljačke kotače,

               —

               gdje je primjenjivo, posebnu opremu za proizvodnju dodatne ili neovisne snage.

         1.1.1.   Upravljač

   „Upravljač” znači dio kojim vozač izravno rukuje kako bi upravljao vozilom.
   1.1.2.   Kormilarski uređaj

   1.1.2.1.   U slučaju motornih vozila, „kormilarski uređaj” znači svi sastavni dijelovi između upravljača i upravljačkih kotača, uz izuzetak posebne opreme iz točke 1.1.4. Kormilarski uređaj može biti mehanički, hidraulički, pneumatski, električni ili spoj bilo kojih od navedenih.
   1.1.2.2.   U slučaju prikolica, „kormilarski uređaj” znači svi sastavni dijelovi koji prenose do upravljačkih kotača silu potrebnu kako bi se promijenio smjer kretanja vozila.
   1.1.3.   Upravljački kotači

   „Upravljački kotači” znači kotači čije se poravnavanje može promijeniti izravno ili neizravno u odnosu na vozilo kako bi se promijenio smjer kretanja vozila.
   1.1.4.   Posebna oprema

   „Posebna oprema” znači onaj dio uređaja za upravljanje kojim se proizvodi dodatna ili neovisna snaga. Dodatna ili neovisna snaga može se proizvesti bilo kojim mehaničkim, hidrauličkim, pneumatskim ili električnim sustavom, ili spojem bilo kojeg od navedenih sustava (na primjer pumpom za ulje, kompresorom ili akumulatorom).
   1.2.   Razne vrste uređaja za upravljanje

   Ovisno o izvoru snage koja je potrebna za progib upravljačkih kotača, razlikuju se sljedeće vrste uređaja za upravljanje:

               1.2.1.1.

                  ručni uređaj za upravljanje kod kojeg se upravljačka snaga dobiva isključivo mišićnom snagom vozača;

               1.2.1.2.

                  poduprti uređaj za upravljanje u kojem upravljačku snagu osiguravaju mišićna snaga vozača i posebna oprema iz točke 1.1.4.;

               1.2.1.3.

                  servo-uređaj za upravljanje u kojem upravljačku snagu osigurava isključivo posebna oprema iz stavke 1.1.4.

         1.3.   Sila na volanu

   „Sila na volanu” znači sila za upravljanje koju vrši vozač na upravljač kako bi upravljao vozilom.
   2.   ZAHTJEVI ZA IZRADU, UGRADNJU I NADZOR
   2.1.   Opći zahtjevi

   2.1.1.   Uređaj za upravljanje mora osigurati lagano i sigurno rukovanje vozilom; prema potrebi, vozilo se mora opremiti poduprtim mehanizmom.
   2.2.   Posebni zahtjevi

   2.2.1.   Upravljač

   2.2.1.1.   Upravljač se mora lagano rabiti i rukovati. Smjer kretanja upravljača mora omogućavati postepeno skretanje. Smjer kretanja upravljača mora jasno odgovarati željenoj promjeni smjera vozila.
   2.2.1.2.   Sila na volanu potrebna za postizanje kruženja opsega 12 metara, počevši od početnog položaja, ne smije prelaziti 25 kilograma.
   U slučaju poduprtih uređaja za upravljanje, ako se izgubi pomoćno napajanje sila na volanu ne smije preći 60 kilograma.
   2.2.1.3.   Kako bi se provjerila usklađenost sa zahtjevom u točki 2.2.1.2. gore, vozilo treba opisati spiralno kretanje pri brzini od 10 kilometara na sat, počevši od početnog položaja. Sila na volanu bilježi se na upravljačkom kotaču do trenutka kad upravljački kotač dostigne položaj koji odgovara vozilu koje ulazi u krug s opsegom od 12 metara; sila na volanu ne smije prijeći određene vrijednosti. Trajanje manevra (vrijeme između trenutka kad se upravljačem počne upravljati i trenutka kad dostigne položaj kad se uzimaju mjere) ne smije prelaziti četiri sekunde u uobičajenim slučajevima i šest sekundi ako dodatno napajanje ne radi. Jedan se manevar treba izvršiti udesno, a jedan ulijevo.
   Za ispitivanje, vozilo se mora opteretiti do njegove tehnički najveće dopuštene težine; tlak u gumama i raspodjela težine moraju odgovarati vrijednostima koje je naveo proizvođač.
   2.2.2.   Kormilarski uređaj

   2.2.2.1.   Mora biti moguće upravljati vozilom čak i u slučaju potpunog ili djelomičnog kvara na hidrauličnim, pneumatskim ili električnim sastavnim dijelovima kormilarskog uređaja.
   2.2.2.2.   Mehanički kormilarski uređaj mora udovoljavati svim operativnim zahtjevima. Mora biti lako dostupan za održavanje i nadzor.
   2.2.3.   Upravljački kotači

   2.2.3.1.   Stražnji kotači ne smiju biti jedini upravljački kotači. Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na polu-prikolice.
   Motorna vozila čijim se stražnjim kotačima također upravlja moraju se podvrgnuti sljedećem ispitivanju:
   2.2.3.2.1.   Vozač mora moći održati stražnje kotače u ravnini, bez nekog neuobičajenog upravljačkog ispravljanja, na ravnoj i vodoravnoj cesti pri brzini od 80 kilometara na sat ili pri najvećoj konstrukcijskoj brzini ako je ista manja od 80 kilometara na sat.
   2.2.3.3.   Prikolice se također moraju podvrgnuti ispitivanju određenom u točki 2.2.3.2.1., pri brzini od 80 kilometara na sat ili pri tehnički dozvoljenoj brzini koju je naveo proizvođač ako je ta brzina manja od 80 kilometara na sat, u sljedećim slučajevima:

               —

               kad je prikolica opremljena s više od jedne osovine koje imaju upravljačke kotače,

               —

               kad je prikolica poluprikolica opremljena s barem jednom osovinom koja ima upravljačke kotače (1).

         2.2.4.   Posebna oprema

   2.2.4.1.   Servo-uređaj za upravljanje nije dozvoljen.
   2.2.4.2.   Kad poduprti uređaj za upravljanje nema vlastiti izvor dodatnog napajanja, isti mora uključivati poseban spremnik energije. Ako je izvor napajanja koji se rabi komprimiran zrak, spremnik komprimiranog zraka mora se zaštititi nepovratnim ventilom.
   2.2.4.3.   Mora biti moguće upravljati vozilom čak i kad posebna oprema zakaže.

      (1)  Kako je ispravljeno ispravkom objavljenim u SL L 196 od 3. rujna 1970.


title: Direktiva Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona

text:
               05/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               151

         32001L0023

               L 082/16

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.03.2001.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2001/23/EZ
   od 12. ožujka 2001.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu prava zaposlenika kod prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 94.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 77/187/EEZ od 14. veljače 1977. o usklađivanju prava država članica o zaštiti prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (3) znatno je izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalnosti, tu Direktivu stoga treba kodificirati.

               (2)

               Gospodarska kretanja na nacionalnoj razini i na razini Zajednice donose sa sobom promjene u strukturi poduzeća, putem prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona na druge poslodavce, kao posljedicu ugovornih prijenosa, pripajanja ili spajanja poduzeća.

               (3)

               Treba osigurati zaštitu zaposlenika u slučaju promjene poslodavca, posebno kako bi se osigurala zaštita njihovih prava.

               (4)

               U državama članicama još postoje razlike koje se odnose na opseg zaštite zaposlenika u tom pogledu, i te razlike treba smanjiti.

               (5)

               Povelja Zajednice o temeljnim socijalnim pravima radnika donesena 9. prosinca 1989. („Socijalna povelja”) navodi, posebno u točkama 7., 17. i 18.: „Dovršenje unutarnjeg tržišta mora dovesti do poboljšanja u životnim i radnim uvjetima radnika u Europskoj zajednici. Poboljšanje mora obuhvatiti, kada je to potrebno, razvijanje određenih aspekata propisa o zapošljavanju kao što su postupci za kolektivni otkaz viška radnika ili oni u vezi sa stečajevima. Treba razvijati odgovarajuće oblike obavješćivanja, savjetovanja sa zaposlenicima i njihovo sudjelovanje, vodeći računa o praksi na snazi u različitim državama članicama. Takvo obavješćivanje, savjetovanje i sudjelovanje moraju se pravodobno provesti, posebno u vezi s postupcima restrukturiranja u poduzećima ili u slučajevima pripajanja ili spajanja poduzeća koji utječu na zaposlenje radnika.”

               (6)

               Vijeće je 1977. donijelo Direktivu 77/187/EEZ kako bi promicalo usklađivanje odgovarajućeg nacionalnog prava koje osigurava zaštitu prava zaposlenika te od prenositelja i preuzimatelja zahtijeva pravodobno obavještavanje predstavnika zaposlenika i savjetovanje s njima.

               (7)

               Ta je Direktiva nakon toga izmijenjena s obzirom na učinak unutarnjeg tržišta, tendencije u zakonodavstvu država članica u pogledu spašavanja poduzeća u gospodarskim teškoćama, sudsku praksu Suda EZ-a, Direktivu Vijeća 75/129/EEZ od 17. veljače 1975. o usklađivanju prava država članica o kolektivnim otkazima viška radnika (5) i zakonodavstvo koje je već na snazi u većini država članica.

               (8)

               Radi pravne sigurnosti i transparentnosti trebalo je pojasniti pravni koncept prijenosa s obzirom na sudsku praksu Suda. Takvo pojašnjenje nije promijenilo opseg Direktive 77/187/EEZ kako ga tumači Sud.

               (9)

               Socijalna povelja priznaje važnost borbe protiv svih oblika diskriminacije, pogotovo one na osnovi spola, boje kože, rase, mišljenja i uvjerenja.

               (10)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje rokove navedene u dijelu B Priloga I. u kojima se države članice trebaju uskladiti s Direktivom 77/187/EEZ i pravnim aktom koji je izmjenjuje,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      Opseg i definicije

   Članak 1.

               1.

                           (a)

                           Ova se Direktiva primjenjuje na svaki prijenos poduzeća, pogona ili dijela poduzeća ili pogona na drugog poslodavca, koji je posljedica ugovornog prijenosa, pripajanja ili spajanja poduzeća.

                           (b)

                           Podložno podstavku (a) i sljedećim odredbama ovog članka, prijenosom se u smislu ove Direktive smatra prijenos gospodarskog subjekta koji zadržava svoj identitet, znači organizirano grupiranje resursa koje ima za cilj obavljanje gospodarske djelatnosti, bez obzira na to je li ta djelatnost glavna ili sporedna.

                           (c)

                           Ova se Direktiva primjenjuje na javna i privatna poduzeća koja se bave gospodarskim djelatnostima bez obzira na to rade li za dobit ili ne. Administrativna reorganizacija javnih upravnih tijela, ili prijenos upravnih funkcija između javnih upravnih tijela, ne smatra se prijenosom u smislu ove Direktive.

         2.   Ova se Direktiva primjenjuje kad i ako je poduzeće, pogon ili dio poduzeća ili pogona koje se prenosi na teritoriju na kojem je Ugovor na snazi.
   3.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na brodove duge plovidbe.
   Članak 2.
   1.   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „prenositelj” znači svaka fizička ili pravna osoba, koja radi prijenosa u smislu članka 1. stavka 1., prestaje biti poslodavac u poduzeću, pogonu ili dijelu poduzeća ili pogona;

               (b)

               „preuzimatelj” znači svaka fizička ili pravna osoba, koja radi prijenosa u smislu članka 1. stavka 1., postaje poslodavac u poduzeću, pogonu ili dijelu poduzeća ili pogona;

               (c)

               „predstavnici zaposlenika” i povezani izrazi znači predstavnici zaposlenika koje predviđaju zakoni ili praksa država članica;

               (d)

               „zaposlenik” znači svaka osoba koja je u dotičnoj državi članici zaštićena kao zaposlenik prema nacionalnim propisima koji se odnose na zapošljavanje.

         2.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje nacionalno pravo u pogledu definicije ugovora o radu ili radnog odnosa.
   Međutim, države članice ne isključuju iz područja uporabe ove Direktive ugovore o radu ili o radnim odnosima samo radi:

               (a)

               broja odrađenih radnih sati ili radnih sati koje treba odraditi;

               (b)

               toga što su radni odnosi koje uređuje ugovor o radu na određeno vrijeme u smislu članka 1. stavka 1., Direktive Vijeća 91/383/EEZ od 25. lipnja 1991. o dopunama mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu radnika zaposlenih na određeno vrijeme ili zaposlenih privremeno (6); ili

               (c)

               toga što su privremeni radni odnosi u smislu članka 1. stavka 2. Direktive 91/383/EEZ, a poduzeće, pogon ili dio poduzeća ili pogona koje se prenosi jest, ili je dio, poduzeća za privremeno zapošljavanje koje je poslodavac.

         POGLAVLJE II.

      Zaštita prava zaposlenika

   Članak 3.
   1.   Prava i obveze prenositelja, koja na dan prijenosa proizlaze iz postojećeg ugovora o radu ili radnog odnosa, na temelju takvog prijenosa prenose se na preuzimatelja.
   Države članice mogu odrediti da su od dana prijenosa prenositelj i preuzimatelj solidarno odgovorni u pogledu obveza koje su nastale prije dana prijenosa na temelju ugovora o radu ili radnog odnosa koji je postojao na dan prijenosa.
   2.   Države članice mogu donijeti odgovarajuće mjere kojima osiguravaju da prenositelj obavijesti preuzimatelja o svim pravima i obvezama koje će se na njega prenijeti u skladu s ovim člankom, u onoj mjeri u kojoj su ta prava i obveze poznate ili bi morale biti poznate prenositelju u vrijeme prijenosa. Ako prenositelj ne obavijesti preuzimatelja o takvim pravima ili obvezama, to ne utječe na prijenos toga prava ili obveze ili prava bilo kojeg zaposlenika u odnosu na preuzimatelja i/ili prenositelja u pogledu tog prava ili obveze.
   3.   Nakon prijenosa, preuzimatelj nastavlja poštovati odredbe i uvjete dogovorene kolektivnim ugovorima pod istim uvjetima koji se prema tom ugovoru primjenjuju na prenositelja, do dana ukidanja ili isteka kolektivnog ugovora ili stupanja na snagu ili primjene drugog kolektivnog ugovora.
   Države članice mogu ograničiti razdoblje poštovanja takvih odredbi i uvjeta, pod uvjetom da nije kraće od jedne godine.

               4.

                           (a)

                           Osim ako države članice ne odluče drukčije, stavci 1. i 3. se ne primjenjuju na prava zaposlenika na davanja za slučaj starosti, invalidska davanja ili davanja za nadživjele članove obitelji na temelju dodatnog mirovinskog sustava u poduzeću ili između poduzeća, koji postoji izvan zakonskih okvira sustava socijalnog osiguranja u državama članicama.

                           (b)

                           Čak i kad države članice u skladu s podstavkom (a) ne određuju da se u vezi s takvim pravima primjenjuju stavci 1. i 3., moraju donijeti potrebne mjere kojima štite interese zaposlenika i osoba koje u vrijeme prijenosa više nisu zaposlene u poduzeću prenositelja, u vezi s pravima na davanja za slučaj starosti, uključujući davanja za nadživjele članove obitelji, koje su dobili ili će ih dobiti po dodatnim sustavima iz podstavka (a).

         Članak 4.
   1.   Prijenos poduzeća, pogona ili dijela poduzeća ili pogona sam po sebi prenositelju ili preuzimatelju ne daje temelje za otpuštanje s radnoga mjesta. Ova odredba ne sprečava moguća otpuštanja iz gospodarskih, tehničkih ili organizacijskih razloga, radi kojih su potrebne promjene u radnoj snazi.
   Države članice mogu odrediti da se prvi podstavak ne primjenjuje na neke specifične kategorije zaposlenika koji nisu obuhvaćeni zakonima ili praksom država članica u pogledu zaštite od otpuštanja.
   2.   Ako se ugovor o radu ili radni odnos prekinu zato što prijenos uključuje znatnu promjenu u radnim uvjetima na štetu zaposlenika, smatra se da je poslodavac odgovoran za prestanak ugovora o radu ili radnog odnosa.
   Članak 5.
   1.   Osim ako države članice ne odluče drukčije, članci 3. i 4. ne primjenjuju se na prijenos poduzeća, pogona ili dijela poduzeća ili pogona kad prenositelj podliježe stečajnom ili sličnom postupku u slučaju insolventnosti koji je pokrenut s ciljem likvidacije imovine prenositelja i pod nadzorom je nadležnog javnog tijela (koje može biti stečajni upravitelj ovlašten od strane nadležnog javnog tijela).
   2.   Kad se članci 3. i 4. primjenjuju na prijenos za vrijeme stečajnih postupaka (bez obzira na to jesu li ti postupci pokrenuti s ciljem likvidacije imovine prenositelja) i pod uvjetom da su takvi postupci pod nadzorom nadležnog javnog tijela (koje može biti stečajni upravitelj kojeg odredi nacionalno pravo), država članica može odrediti da:

               (a)

               se dugovi prenositelja na temelju ugovora o radu ili radnog odnosa, koji su bili plativi prije prijenosa ili prije početka stečajnog postupka, bez obzira na članak 3. stavak 1., ne prenose na preuzimatelja, pod uvjetom da je taj postupak, u skladu sa zakonom države članice, temelj za zaštitu koja je najmanje jednaka onoj koja je predviđena za situacije na koje se odnosi Direktiva Vijeća 80/987/EEZ od 20. listopada 1980. o usklađivanju zakonodavstava država članica o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti poslodavca (7), ili kao alternativa da;

               (b)

               preuzimatelj, prenositelj ili osoba ili osobe u funkciji prenositelja na jednoj strani, i predstavnici zaposlenika na drugoj strani mogu dogovoriti, u onoj mjeri u kojoj to dopušta važeće zakonodavstvo ili praksa, izmjene odredaba i uvjeta zaposlenja zaposlenika kojima je cilj zaštita mogućnosti zapošljavanja, tako da se osigura opstanak poduzeća, pogona ili dijela poduzeća ili pogona.

         3.   Država članica može primijeniti stavak 20. točku (b) na sve prijenose, kad je prenositelj u stanju ozbiljne gospodarske krize kako ju određuje nacionalno pravo, pod uvjetom da je takvo stanje objavilo nadležno javno tijelo i da je omogućen sudski nadzor, pod uvjetom da su takve odredbe već postojale u nacionalnom pravu prije 17. srpnja 1998.
   Komisija predstavlja izvješće o učincima ove odredbe prije 17. srpnja 2003. i podnosi Vijeću sve primjerene prijedloge.
   4.   Države članice poduzimaju primjerene mjere s ciljem sprečavanja zlouporabe postupaka u slučaju insolventnosti radi kojih bi zaposlenici bili uskraćeni za prava koja im pripadaju po ovoj Direktivi.
   Članak 6.
   1.   Ako poduzeće, pogon ili dio poduzeća ili pogona zadrži svoju samostalnost, status i funkcija predstavnika ili predstavništva zaposlenika na koje utječe prijenos, zadržava se pod istim uvjetima koji su postojali do dana prijenosa na temelju zakona i drugih propisa ili sporazuma, pod uvjetom da su ispunjeni potrebni uvjeti za uspostavljanje predstavništva zaposlenika.
   Prvi podstavak se ne primjenjuje ako su u skladu sa zakonima i drugim propisima ili praksom u državama članicama, ili na temelju sporazuma s predstavnicima zaposlenika, ispunjeni uvjeti koji su potrebni za ponovno imenovanje predstavnika zaposlenika ili za ponovno uspostavljanje predstavništva.
   Ako prenositelj podliježe stečajnom ili drugom sličnom postupku u slučaju insolventnosti koji je pokrenut s ciljem likvidacije imovine prenositelja i koji je pod nadzorom nadležnog javnog tijela (koje može biti stečajni upravitelj ovlašten od strane nadležnog javnog tijela), države članice mogu poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da su preuzeti zaposlenici primjereno zastupljeni do novih izbora ili određivanja predstavnika zaposlenika.
   Ako poduzeće, pogon ili dio poduzeća ili pogona ne očuva svoju samostalnost, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da preuzeti zaposlenici koji su bili zastupani prije prijenosa i dalje budu primjereno zastupani u razdoblju koje je potrebno za ponovnu uspostavu ili ponovno imenovanje predstavništva zaposlenika u skladu s nacionalnim pravom ili praksom.
   2.   Ako mandat predstavnika zaposlenika na koje utječe prijenos ističe kao posljedica prijenosa, predstavnici nastavljaju uživati zaštitu koju im pružaju zakoni i drugi propisi ili praksa država članica.
   POGLAVLJE III.

      Obavještavanje i savjetovanje

   Članak 7.
   1.   Prenositelj i preuzimatelj moraju obavještavati predstavnike svojih zaposlenika na koje utječe prijenos o sljedećem:

               —

               datumu ili predloženom datumu prijenosa,

               —

               razlozima za prijenos,

               —

               pravnim, gospodarskim i socijalnim implikacijama prijenosa za zaposlenike,

               —

               svim predviđenim mjerama u pogledu zaposlenika.

         Prenositelj mora o tome obavijestiti predstavnike svojih zaposlenika pravodobno, prije nego što se prijenos izvrši.
   Preuzimatelj mora o tome obavijestiti predstavnike svojih zaposlenika pravodobno, u svakom slučaju prije nego što prijenos počne neposredno utjecati na njihove uvjete rada i zaposlenje.
   2.   Ako prenositelj ili preuzimatelj predvide mjere u vezi sa svojim zaposlenicima, o tim se mjerama moraju pravodobno savjetovati s predstavnicima tih zaposlenika radi postizanja sporazuma.
   3.   Države članice čiji zakoni i drugi propisi omogućavaju da se predstavnici zaposlenika mogu poslužiti arbitražom kako bi dobili odluku o mjerama koje će se poduzeti u vezi sa zaposlenicima, mogu ograničiti obveze navedene u stavcima 1. i 2. na slučajeve u kojima obavljeni prijenos prouzrokuje promjene u poduzeću koje mogu imati za posljedicu ozbiljne nepogodnosti za znatan broj zaposlenika.
   Obavještavanje i savjetovanje sa zaposlenicima obuhvaća najmanje mjere koje su predviđene u vezi sa zaposlenicima.
   Obavještavanje i savjetovanje sa zaposlenicima mora se odvijati pravodobno, prije nego što u poduzeću dođe do promjena iz prvog podstavka.
   4.   Obveze utvrđene u ovom članku primjenjuju se bez obzira na to je li odluku čija je posljedica prijenos, donio poslodavac ili poduzeće koje kontrolira poslodavca.
   U razmatranju navodnih povreda zahtjeva u vezi s obavještavanjem i savjetovanjem koje utvrđuje ova Direktiva, argument da je kršenje posljedica toga što poduzeće koje kontrolira poslodavca nije osiguralo informaciju, neće se prihvatiti kao izgovor.
   5.   Države članice mogu ograničiti obveze navedene u stavcima 1., 2. i 3. na poduzeća ili pogone koji, što se tiče broja zaposlenika, udovoljavaju uvjetima za odabir ili imenovanje kolektivnog tijela za zastupanje zaposlenika.
   6.   Države članice osiguravaju da se u poduzeću ili pogonu gdje su zaposlenici bez svoje krivnje bez predstavnika, dotični zaposlenici moraju unaprijed obavijestiti o:

               —

               datumu ili predloženom datumu prijenosa,

               —

               razlogu prijenosa,

               —

               pravnim, gospodarskim i socijalnim implikacijama prijenosa za zaposlenike,

               —

               svim predviđenim mjerama u vezi sa zaposlenicima.

         POGLAVLJE IV.

      Završne odredbe

   Članak 8.
   Ova Direktiva ne utječe na pravo država članica da primijene ili donesu zakone ili druge propise koji su povoljniji za zaposlenike ili da promiču ili dopuste kolektivne ugovore ili ugovore između socijalnih partnera koji su povoljniji za zaposlenike.
   Članak 9.
   Države članice moraju uvesti u svoje nacionalne pravne sustave takve mjere kakve su potrebne da se omogući svim zaposlenicima i predstavnicima zaposlenika, koji smatraju da su bili oštećeni radi neispunjavanja obveza koje proizlaze iz ove Direktive, da potraže svoje pravo u sudskom procesu nakon što iscrpe sva druga pravna sredstva.
   Članak 10.
   Komisija podnosi Vijeću analizu učinka odredbi ove Direktive prije 17. srpnja 2006. Komisija predlaže izmjene koje se čine potrebne.
   Članak 11.
   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove zakona i drugih propisa koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 12.
   Direktiva 77/187/EZ, kako je izmijenjena Direktivom iz dijela A Priloga I. stavlja se izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za provedbu navedenih u dijelu B Priloga I.
   Upute na Direktivu stavljenu izvan snage tumače se kao upute na ovu Direktivu i u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
   Članak 13.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 14.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. ožujka 2001.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         B. RINGHOLM

      (1)  Mišljenje doneseno 25. listopada 2000. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL C 367, 20.12.2000., str. 21.

      (3)  SL L 61, 5.3.1977., str. 26.

      (4)  Vidjeti Prilog I., dio A.

      (5)  SL L 48, 22.2.1975., str. 29. Direktiva zamijenjena Direktivom 98/59/EZ (SL L 225, 12.8.1998., str. 16.).

      (6)  SL L 206, 29.7.1991., str. 19.

      (7)  SL L 283, 20.10.1980., str. 23. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.
   PRILOG I.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage i Direktiva kojom je izmijenjena

   (iz članka 12.)
   Direktiva Vijeća 77/187/EEZ (SL L 61, 5.3.1977., str. 26.)
   Direktiva Vijeća 98/50/EZ (SL L 201, 17.7.1998., str. 88.)
   DIO B

      Rokovi za prenošenje u nacionalno pravo

   (iz članka 12.)

               Direktiva

               Rok za prenošenje

               77/187/EEZ

               16. veljače 1979.

               98/50/EZ

               17. srpnja 2001.

         PRILOG II.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 77/187/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1.

               Članak 1.

               Članak 2.

               Članak 2.

               Članak 3.

               Članak 3.

               Članak 4.

               Članak 4.

               Članak 4.a

               Članak 5.

               Članak 5.

               Članak 6.

               Članak 6.

               Članak 7.

               Članak 7.

               Članak 8.

               Članak 7.a

               Članak 9.

               Članak 7.b

               Članak 10.

               Članak 8.

               Članak 11.

               —

               Članak 12.

               —

               Članak 13.

               —

               Članak 14.

               —

               PRILOG I.

               —

               PRILOG II.


title: Direktiva Komisije 95/6/EZ od 20. ožujka 1995. o izmjeni priloga I. i II. Direktivi Vijeća 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica

text:
               03/Sv. 56

               HR

               Službeni list Europske unije

               110

         31995L0006

               L 067/30

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 95/6/EZ
   od 20. ožujka 1995.
   o izmjeni priloga I. i II. Direktivi Vijeća 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/402/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena žitarica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 93/2/EEZ (2), a posebno njezin članak 21.a,
   budući da su hibridi raži obuhvaćeni područjem primjene Direktive 66/402/EEZ, ali Direktivom se ne utvrđuju uvjeti koje treba ispuniti usjev i sjeme hibrida raži;
   budući da je, s ciljem utvrđivanja takvih uvjeta, donesena Odluka Komisije 89/374/EEZ od 2. lipnja 1989. o organizaciji privremenog pokusa na temelju Direktive Vijeća 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica, kako bi se uspostavili uvjeti koje trebaju ispunjavati usjev i sjeme hibrida raži (3), kako je izmijenjena Odlukom 92/520/EEZ (4);
   budući da je taj pokus okončan 30. lipnja 1994.;
   budući da, na temelju rezultata takvog pokusa, uvjeti koje moraju zadovoljiti usjev i sjeme hibrida raži ne mogu biti utvrđeni te priloge I. i II. Direktivi 66/402/EEZ treba na odgovarajući način izmijeniti;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I. i II. Direktivi 66/402/EEZ mijenjaju se kako je određeno u Prilogu ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. lipnja 1995. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadrže uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Služenom listu Europskih zajednica.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu, 20. ožujka 1995.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL 125, 11.7.1966., str. 2309./66.

      (2)  SL L 54, 5.3.1993., str. 20.

      (3)  SL L 166, 16.6.1989., str. 66.

      (4)  SL L 325, 11.11.1992., str. 25.
   PRILOG

               1.

               Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           U točkama 2. i 3., riječi „osim hibrida” dodaju se nakon riječi Secale cereale.

                           (b)

                           Dodaje se sljedeća točka 3.a:

                                       „3.a

                                       Hibridi raži.

                                       (a)

                                       Usjev mora udovoljavati sljedećim standardima u pogledu udaljenosti od najbližih izvora peludi koji može imati za posljedicu nepoželjno strano oprašivanje.

                                                   Usjev

                                                   Najmanja udaljenost

                                                   1

                                                   2

                                                               —

                                                               za proizvodnju osnovnog sjemena

                                                               —

                                                               u slučaju kada se koristi muška sterilnost

                                                   1 000 m

                                                               —

                                                               u slučaju kada se ne koristi muška sterilnost

                                                   600 m

                                                               —

                                                               za proizvodnju certificiranog sjemena

                                                   500 m

                                       (b)

                                       Usjev mora imat dostatnu prepoznatljivost i čistoću u pogledu obilježja komponenata, uključujući mušku sterilnost.
                                       Usjev mora naročito udovoljiti sljedećim standardima ili ispuniti druge uvjete:

                                                   i.

                                                   broj biljaka ili vrsta usjeva, za koje je očito da ne pripadaju komponenti, ne smije premašiti,

                                                               —

                                                               jednu na 30 m2 za proizvodnju osnovnog sjemena,

                                                               —

                                                               jednu na 10 m2 za proizvodnju certificiranog sjemena, ovaj standard vrijedi kod službenih terenskih pregleda samo za žensku komponentu,

                                                   ii.

                                                   kod osnovnog sjemena, u slučaju kada se koristi muška sterilnost, razina sterilnosti muške sterilne komponente mora biti najmanje 98 %.

                                       (c)

                                       Prema potrebi, certificirano sjeme se proizvodi u miješanom uzgoju ženske muško sterilne komponente s muškom komponentom koja ponovo uspostavlja mušku sterilnost.”

               2.

               Prilog II. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           U točki 1., riječi „sorte hibrida Sorghum spp. i Zea Mays” zamjenjuju se riječima „hibridne sorte Secale Cereale, Sorghum spp. i Zea Mays”.

                           (b)

                           Točki 1. dodaje se sljedeće:

                                       „C.

                                       Hibridi raži

                                 Sjeme ne smije biti certificirano kao certificirano sjeme osim ako se pravilno vodilo računa o rezultatima službenog naknadnog ispitivanja na uzorcima osnovnog sjemena koje je službeno uzeto i provedenog tijekom dobi vegetacije sjemena koje je prijavljeno za certificiranje kao certificirano sjeme za utvrđivanje udovoljava li osnovno sjeme zahtjevima za osnovno sjeme utvrđenima u ovoj Odluci u odnosu na prepoznatljivost i čistoću u pogledu obilježja komponenti, uključujući mušku sterilnost.”

                           (c)

                           Točka 3. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „3.

                                       Štetni organizmi koji umanjuju upotrebljivost sjemena moraju biti na najnižoj mogućoj razini.
                                       Sjeme naročito mora udovoljavati sljedećim standardima u odnosu na Claviceps purpurea (najviši broj sclerotia ili fragmenata sclerotia u uzorku mase navedene u stupcu 3. Priloga III.).

                                       Kategorija

                                          Claviceps purpurea

                                       1

                                       2

                                       Žitarice osim hibridne raži:

                                                   —

                                                   osnovno sjeme

                                       1

                                                   —

                                                   certificirano sjeme

                                       3

                                       Hibridi raži:

                                                   —

                                                   osnovno sjeme

                                       1

                                                   —

                                                   certificirano sjeme

                                       4 (1)

      (1)  Prisustvo pet sclerotia ili fragmenata sclerotia u uzorku propisane mase smatra se sukladnim u odnosu na standarde, ako drugi uzorak iste mase sadrži najviše četiri sclerotia ili fragmenata sclerotia.”


title: Direktiva Komisije 97/47/EZ od 28. srpnja 1997. o izmjeni prilogâ direktivama Vijeća 77/101/EEZ, 79/373/EEZ i 91/357/EEZ  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 41

               HR

               Službeni list Europske unije

               64

         31997L0047

               L 211/45

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 97/47/EZ
   od 28. srpnja 1997.
   o izmjeni prilogâ direktivama Vijeća 77/101/EEZ, 79/373/EEZ i 91/357/EEZ
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 77/101/EEZ od 23. studenoga 1976. o stavljanju na tržište jednostavne hrane za životinje (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 90/654/EEZ (2), a posebno njezin članak 10.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 79/373/EEZ od 2. travnja 1979. o stavljanju na tržište krmnih smjesa (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 96/24/EZ (4), a posebno njezin članak 10. stavak (e),
   budući da su u nekim državama članicama zabilježeni slučajevi goveđe spongiformne encefalopatije (GSE); budući da je poznato da se i grebež ovaca pojavljuje u nekim državama članicama; budući da se uzročnici GSE-a i grebeži ovaca prenose oralnim putem;
   budući da se smatra da GSE kod goveda potječe iz primjene u hrani bjelančevina dobivenih od preživača, koji su prijenosnici uzročnika transmisivne spongiformne encefalopatije, a čija obrada nije dovoljno učinkovita da bi se onesposobili takvi uzročnici;
   budući da je, kako bi se zaštitilo preživače od opasnosti za zdravlje koje proizlaze iz činjenice da način obrade bjelančevina ne može uvijek jamčiti da su uzročnici potpuno onesposobljeni, Komisija donijela Odluku 94/381/EZ od 27. lipnja 1994. o određenim zaštitnim mjerama u vezi goveđe spongiformne encefalopatije i tovljenja proteinom koji potječe od sisavaca (5), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 95/60/EZ (6); budući da se tim instrumentom zabranjuje hranidba preživača bjelančevinama dobivenim od tkiva sisavaca, dok se istodobno utvrđuje da se neki proizvodi izuzmu, jer ne predstavljaju opasnost za zdravlje;
   budući da je, zbog opasnosti za zdravlje, povezanih s hranidbom preživača hranom za životinje koja sadrži zaražene bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca i činjenice da se ne može isključiti prijenos bolesti na ljude, Vijeće odlučilo na svom sastanku od 1. do 3. travnja 1996. usvojiti dodatne mjere zaštite zdravlja ljudi i životinja;
   budući da se, zbog praktičnih razloga i radi pravne dosljednosti, Odlukom Komisije 95/274/EZ od 10. srpnja 1995. o izmjeni Odluke 91/516/EEZ o utvrđivanju popisa sastojaka čija je primjena zabranjena u krmnim smjesama (7), zabranjuje korištenje bjelančevina dobivenih od tkiva sisavaca u krmnim smjesama za preživače;
   budući da su direktivama 77/101/EEZ i 79/373/EEZ utvrđena opća i posebna pravila za stavljanje na tržište i označivanje jednostavne hrane za životinje i krmnih smjesa; budući da, kako bi se korisnike hrane za životinje koja sadrži bjelančevine dobivene od određenog tkiva sisavaca spriječilo da njima hrane preživače zbog nepoznavanja važećih pravila o hrani za životinje i veterinarskih pravila, odgovarajuće označivanje takve hrane za životinje mora upozoravati na zabranu njezina korištenja u hranidbi preživača; budući da će se Direktivom Vijeća 96/25/EZ (8) o prometu krmiva staviti izvan snage Direktiva 77/101/EEZ te će se stoga slične mjere morati utvrditi u Direktivi 96/25/EZ;
   budući da se utvrđene odredbe primjenjuju ne dovodeći u pitanje strože odredbe, koje su možda usvojile pojedine države članice, kako je dozvoljeno člankom 1. stavkom 2. Direktive Vijeća 90/667/EEZ od 27. studenoga 1990. o utvrđivanju veterinarskih pravila za uklanjanje i preradu životinjskog otpada, njegovo stavljanje u promet i sprečavanje pojave patogena u stočnoj hrani životinjskog ili ribljeg podrijetla i o izmjeni Direktive 90/425/EEZ (9);
   budući da države članice koje primjenjuju strože zabrane moraju prilagoditi odredbe o označivanju sukladno zabranama koje se primjenjuju u tim državama članicama;
   budući da se u kategorijama sastojaka koji su navedeni u Direktivi Komisije 91/357/EEZ od 13. lipnja 1991. o utvrđivanju kategorije sastojaka koji se mogu koristiti za potrebe označivanja krmnih smjesa za druge životinje osim kućnih ljubimaca (10), dopušta da se po nekoliko sastojaka obuhvati u skupine sa zajedničkim nazivom; budući da, međutim, stočari moraju imati točne i značajne podatke o krmnim smjesama koje sadrže sastojke s udjelom bjelančevina dobivenih od tkiva sisavaca; budući da stoga treba kategoriju „Proizvodi kopnenih životinja”, koja se odnosi na tu skupinu sastojaka, brisati iz označivanja krmnih smjesa; budući da, sukladno tome, proizvođači hrane za životinje moraju dati točan naziv sastojaka obuhvaćenih tom kategorijom, jer oni više ne spadaju bilo kojoj od kategorija određenih u Prilogu Direktivi 91/357/EEZ;
   budući da su mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za hranu za životinje,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Odredbe ove Direktive primjenjuju se ne dovodeći u pitanje Direktivu 94/381/EZ.
   Članak 2.
   Izmjene Direktive 77/101/EEZ
   Sljedeća se točka dodaje dijelu A Priloga Direktivi 77/101/EEZ:

      3.   Označivanje jednostavne hrane za životinje koja sadrži bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca.
      3.1.   Označivanje jednostavne hrane za životinje koja sadrži bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca sadrži sljedeću izjavu: „Ova jednostavna hrana za životinje sadrži bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca, čije je korištenje u hranidbi preživača zabranjeno”.
      To se ne primjenjuje na:

                  —

                  mlijeko i mliječne proizvode,

                  —

                  želatinu,

                  —

                  aminokiseline dobivene iz kože obradom pri kojoj se materijal najprije izlaže pH vrijednosti od 1 do 2, potom pH > 11, zatim toplinskoj obradi na 140 °C na 30 minuta pri 3 bara,

                  —

                  dikalcijev fosfat dobiven iz odmašćenih kostiju,

                  —

                  sušenu plazmu i ostale proizvode od krvi.

            3.2.   U slučaju kada država članica zabranjuje korištenje bjelančevina dobivenih od tkiva sisavaca, kako je navedeno u točki 3.1., prvoj rečenici, u hrani za životinje za prehranu i nekih drugih životinja osim preživača, kako je dozvoljeno u članku 1. stavku 2. Direktive Vijeća 90/667/EEZ (11), u izjavi koja se traži u točki 3.1. dodatno se spominju i druge vrste ili kategorije životinja na koje se proširuje zabrana korištenja predmetnih proizvoda.

   Članak 3.
   Izmjene Direktive 79/373/EEZ
   Sljedeća se točka dodaje dijelu A Priloga Direktivi 79/373/EEZ:

      7.   Označivanje krmnih smjesa koje sadrže bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca.
      7.1.   Označivanje krmnih smjesa koje sadrže bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca i namijenjene su za hranidbu drugih životinja osim kućnih ljubimaca nose sljedeću izjavu: „Ova krmna smjesa sadrži bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca, čije je korištenje u hranidbi preživača zabranjeno”.
      To se ne odnosi na krmne smjese koje ne sadrže druge bjelančevine dobivene od tkiva sisavaca osim sljedećih:

                  —

                  mlijeko i mliječne proizvode,

                  —

                  želatinu,

                  —

                  aminokiseline dobivene iz kože obradom pri kojoj se materijal najprije izlaže pH vrijednosti od 1 do 2, potom pH > 11, zatim toplinskoj obradi na 140 °C na 30 minuta pri 3 bara,

                  —

                  dikalcijev fosfat dobiven iz odmašćenih kostiju,

                  —

                  sušenu plazmu i ostale proizvode od krvi.

            7.2.   Ako država članica zabranjuje korištenje bjelančevina dobivenih od tkiva sisavaca kako je navedeno u točki 7.1., prvoj rečenici, u hrani za životinje za prehranu i nekih drugih životinja osim preživača, kako je dozvoljeno u članku 1. stavku 2. Direktive Vijeća 90/667/EEZ (12), u izjavi koja se traži u točki 7.1. dodatno se spominju i druge vrste ili kategorije životinja na koje se proširuje zabrana korištenja predmetnih proizvoda.

   Članak 4.
   Izmjena Direktive 91/357/EEZ
   Prilog Direktivi 91/357/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Kategorija 12. „Proizvodi kopnenih životinja” se briše.

               2.

               U stupcu 1., brojevi „13”, „14”, „15” i „16” se zamjenjuju brojevima „12”, „13”, „14” i „15”.

         Članak 5.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. prosinca 1997. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove odredbe, one prilikom njihove službene objave sadrže uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 6.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. srpnja 1997.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL L 32, 3.2.1977., str. 1.

      (2)  SL L 353, 17.12.1990., str. 48.

      (3)  SL L 86, 6.4.1979., str. 30.

      (4)  SL L 125, 23.5.1996., str. 33.

      (5)  SL L 172, 7.7.1994., str. 23.

      (6)  SL L 55, 11.3.1995., str. 43.

      (7)  SL L 167, 18.7.1995., str. 24.

      (8)  SL L 125, 23.5.1996., str. 35.

      (9)  SL L 363, 27.12.1990., str. 51.

      (10)  SL L 193, 17.7.1991., str. 34.