title: Direktiva (EU) 2017/1564 Europskog parlamenta i vijeća od 13. rujna 2017. o određenim dopuštenim upotrebama određenih djela i drugih predmeta zaštite koji su zaštićeni autorskim pravom i srodnim pravima u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima i o izmjeni Direktive 2001/29/EZ o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu

text:
                  20.9.2017

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 242/6

            DIREKTIVA (EU) 2017/1564 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 13. rujna 2017.
      o određenim dopuštenim upotrebama određenih djela i drugih predmeta zaštite koji su zaštićeni autorskim pravom i srodnim pravima u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima i o izmjeni Direktive 2001/29/EZ o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
      uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
      u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
      budući da:

                  (1)

                  Pravnim aktima Unije u području autorskog prava i srodnih prava osigurava se pravna sigurnost i visoka razina zaštite nositelja prava te oni predstavljaju usklađeni pravni okvir. Tim se okvirom doprinosi pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta i potiču se inovacije, stvaranje, ulaganja i proizvodnja novog sadržaja, među ostalim i u digitalnom okruženju. Njegova je svrha također promicanje pristupa znanju i kulturi zaštitom djelâ i drugih predmeta zaštite te dopuštanjem iznimaka ili ograničenja koji su u javnom interesu. Pravedna ravnoteža u području prava i interesa između nositelja prava i korisnika trebala bi biti zaštićena.

                  (2)

                  Prava nositelja prava u području autorskog prava i srodnih prava usklađena su direktivama 96/9/EZ (3), 2001/29/EZ (4), 2006/115/EZ (5) i 2009/24/EZ (6) Europskog parlamenta i Vijeća. Tim je direktivama, zajedno s Direktivom 2012/28/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), predviđen taksativan popis iznimaka od tih prava i ograničenja tih prava kojima se pod određenim uvjetima omogućuje upotreba sadržaja bez odobrenja nositelja prava s ciljem postizanja određenih ciljeva politike.

                  (3)

                  Osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima i dalje se suočavaju s mnogim preprekama pri pristupu knjigama i drugom tiskanom materijalu zaštićenima autorskim pravom i srodnim pravima. S obzirom na prava osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima, kako su priznata u Povelji Europske unije o temeljnim pravima („Povelja”) i Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom („UNCRPD”), trebalo bi poduzeti mjere za povećanje raspoloživosti knjiga i drugog tiskanog materijala u dostupnom formatu i za poboljšanje njihova optjecaja na unutarnjem tržištu.

                  (4)

                  Marakeški ugovor o olakšanju pristupa objavljenim djelima za osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima („Marakeški ugovor”) potpisan je u ime Unije 30. travnja 2014 (8). Cilj mu je poboljšati raspoloživost i prekograničnu razmjenu određenih djela i drugih predmeta zaštite u dostupnim formatima za osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima. U skladu s Marakeškim ugovorom ugovorne stranke obvezne su predvidjeti iznimke od ili ograničenja autorskog prava i srodnih prava za izradu i širenje primjeraka u dostupnim formatima određenih djela i drugih predmeta zaštite te za prekograničnu razmjenu tih primjeraka. Sklapanje Marakeškog ugovora od strane Unije zahtijeva prilagodbu prava Unije tako što će se za upotrebe, djela i korisnike obuhvaćene tim ugovorom utvrditi obvezna i usklađena iznimka.

                  (5)

                  Prema Mišljenju Suda Europske unije 3/15 (9) iznimke od ili ograničenja autorskog prava i srodnih prava za izradu i širenje primjeraka u dostupnim formatima određenih djela i drugih predmeta zaštite predviđeni Marakeškim ugovorom moraju se provesti u okviru područja usklađenog Direktivom 2001/29/EZ.

                  (6)

                  Ovom se Direktivom obveze koje Unija mora ispuniti na temelju Marakeškog ugovora provode na usklađen način kako bi se osiguralo da se odgovarajuće mjere dosljedno primjenjuju na cijelom unutarnjem tržištu. Stoga bi ovom Direktivom trebalo predvidjeti obveznu iznimku od prava koja su usklađena pravom Unije te koja su relevantna za upotrebe i djela obuhvaćena Marakeškim ugovorom. Ta prava osobito uključuju prava umnožavanja, priopćavanja javnosti, stavljanja na raspolaganje javnosti, distribucije i posudbe, kako je predviđeno direktivama 2001/29/EZ, 2006/115/EZ i 2009/24/EZ, te odgovarajuća prava predviđena Direktivom 96/9/EZ. S obzirom na to da područje primjene iznimaka ili ograničenja predviđenih Marakeškim ugovorom uključuje i djela u zvučnom formatu, primjerice zvučne knjige, obvezna iznimka predviđena ovom Direktivom trebala bi se primjenjivati i na srodna prava.

                  (7)

                  Ova se Direktiva odnosi na osobe koje su slijepe, osobe koje imaju oštećenje vida koje nije moguće popraviti tako da vidna funkcija bude u osnovi istovjetna onoj koju ima osoba koja nema takvo oštećenje, osobe koje imaju perceptivne smetnje ili poteškoće u čitanju, uključujući disleksiju ili bilo kakve druge poteškoće u učenju zbog kojih u biti ne mogu čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takve smetnje ili poteškoće te osobe koje zbog fizičkog hendikepa nisu u stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se u načelu omogućilo čitanje, u mjeri u kojoj zbog tih oštećenja ili smetnji ili poteškoća te osobe u biti ne mogu čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osobe koje nemaju takva oštećenja ili smetnje ili poteškoće. Stoga se ovom Direktivom nastoji poboljšati raspoloživost knjiga, uključujući e-knjige, periodičnih publikacija, novina, časopisa i drugih djela u pisanom obliku, zabilježba koje uključuju notne zapise i drugog tiskanog materijala, među ostalim i u zvučnom formatu, bilo digitalnom ili analognom, na internetu ili izvan njega, u formatima u kojima su ta djela i drugi predmeti zaštite dostupni tim osobama u osnovi u istoj mjeri kao i osobama koje nemaju takva oštećenja ili smetnje ili poteškoće. Dostupni formati uključuju na primjer Braillevo pismo, uvećani font slova, prilagođene e-knjige, zvučne knjige i radijsko emitiranje.

                  (8)

                  Obveznom iznimkom predviđenom ovom Direktivom trebalo bi ograničiti pravo umnožavanja kako bi se dopustile sve radnje koje su potrebne za izmjenu ili pretvorbu ili prilagodbu djela ili drugog predmeta zaštite radi proizvodnje primjerka u dostupnom formatu kojim se korisnicima omogućuje da pristupe tom djelu ili drugom predmetu zaštite. To uključuje osiguravanje potrebnih sredstava za pristup informacijama u primjerku u dostupnom formatu. Također uključuje promjene koje bi mogle biti potrebne u slučaju kada je format nekog djela ili drugog predmeta zaštite već dostupan određenim korisnicima, ali drugima možda nije dostupan zbog različitih oštećenja ili smetnji ili poteškoća ili pak razlike u stupnju tih oštećenja ili smetnji ili poteškoća.

                  (9)

                  Dopuštene upotrebe utvrđene ovom Direktivom trebale bi uključivati izradu primjeraka u dostupnom formatu od strane korisnika ili ovlaštenih subjekata koji pružaju usluge prilagođene potrebama korisnika, bilo da su ti ovlašteni subjekti javne ili privatne organizacije, posebno knjižnica, obrazovnih ustanova i drugih neprofitnih organizacija, kojima je pružanje usluga osobama s poteškoćama u korištenju tiskanim materijalima jedna od primarnih djelatnosti, institucijskih obveza ili dio njihovih zadaća od javnog interesa. Upotrebe utvrđene u ovoj Direktivi trebale bi uključivati i izradu primjeraka u dostupnom formatu koje za isključivu upotrebu od strane korisnika izrađuje fizička osoba koja to čini u ime korisnika ili koja korisniku pomaže u izradi takvih primjeraka. Primjerci u dostupnom formatu trebali bi se izrađivati samo kada je riječ o djelima i drugim predmetima zaštite kojima korisnici ili ovlašteni subjekti imaju zakonit pristup. Države članice trebale bi osigurati da nijedna ugovorna odredba kojom se na bilo koji način želi spriječiti ili ograničiti primjena iznimke nema pravni učinak.

                  (10)

                  Iznimkom predviđenom u ovoj Direktivi ovlaštenim bi se subjektima trebala dopustiti izrada te širenje, na internetu i izvan njega unutar Unije, primjeraka u dostupnom formatu djelâ ili drugih predmeta zaštite obuhvaćenih ovom Direktivom. Ovom se Direktivom ovlaštenim subjektima ne bi smjela nametati obveza izrade i širenja takvih primjeraka.

                  (11)

                  Trebalo bi omogućiti da primjerci u dostupnom formatu izrađeni u jednoj državi članici budu raspoloživi u svim državama članicama kako bi se osigurala njihova veća raspoloživost na cijelom unutarnjem tržištu. Time bi se smanjila potražnja za udvostručenjem posla pri proizvodnji primjeraka u dostupnom formatu jednog te istog djela ili drugog predmeta zaštite širom Unije, što bi dovelo do uštede i povećanja učinkovitosti. Stoga bi se ovom Direktivom trebalo osigurati da se primjerci u dostupnom formatu koje su izradili ovlašteni subjekti u jednoj državi članici mogu staviti u optjecaj među korisnicima i ovlaštenim subjektima širom Unije te da im oni mogu pristupiti. Kako bi se potaknula takva prekogranična razmjena i kako bi se olakšalo međusobno prepoznavanje i suradnja ovlaštenih subjekata, trebalo bi poticati dobrovoljno dijeljenje informacija o imenima i kontaktnim podatcima ovlaštenih subjekata koji imaju poslovni nastan u Uniji, uključujući internetske stranice ako su dostupne. Stoga bi države članice trebale Komisiji proslijediti informacije koje su im dostavili ovlašteni subjekti. To ne bi trebalo značiti da su države članice obvezne provjeravati potpunost i točnost takvih informacija ili njihovu usklađenost s nacionalnim pravom kojim se prenosi ova Direktiva. Komisija bi takve informacije trebala staviti na raspolaganje na internetu putem središnjeg mjesta za pristup informacijama na razini Unije. Time bi se također pomoglo ovlaštenim subjektima, ali i korisnicima i nositeljima prava koji žele kontaktirati ovlaštene subjekte, pri dobivanju dodatnih informacija, u skladu s odredbama utvrđenima u ovoj Direktivi i Uredbi (EU) 2017/1563 Europskog parlamenta i Vijeća (10). Gore navedeno središnje mjesto za pristup informacijama trebalo bi biti komplementarno mjestu za pristup informacijama koje će uspostaviti Međunarodni ured Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO), kako je predviđeno Marakeškim ugovorom, čime se nastoji olakšati međusobno prepoznavanje i suradnja ovlaštenih subjekata na međunarodnoj razini.

                  (12)

                  Kako bi se poboljšala raspoloživost primjeraka u dostupnom formatu i spriječilo neovlašteno širenje djelâ ili drugih predmeta zaštite, ovlašteni subjekti koji se bave distribucijom, priopćavanjem javnosti ili stavljanjem na raspolaganje javnosti primjeraka u dostupnom formatu trebali bi ispunjavati određene obveze.

                  (13)

                  Zahtjevi za ovlaštenje ili priznavanje koje države članice mogu primijeniti na ovlaštene subjekte, kao što su oni povezani s pružanjem općih usluga korisnicima, ne bi smjeli predstavljati prepreku subjektima koji su obuhvaćeni definicijom ovlaštenog subjekta iz ove Direktive pri provođenju upotreba dopuštenih na temelju ove Direktive.

                  (14)

                  S obzirom na posebnu prirodu iznimke predviđene ovom Direktivom, njezino posebno područje primjene i potrebu za pravnom sigurnošću njezinih korisnika, državama članicama ne bi trebalo dopustiti mogućnost uvođenja dodatnih zahtjeva za primjenu iznimke, primjerice prethodne provjere komercijalne raspoloživosti djela u dostupnom formatu, osim onih utvrđenih ovom Direktivom. Državama članicama trebalo bi tek dopustiti da predvide sustave naknada povezane s dopuštenim upotrebama djelâ ili drugih predmeta zaštite od strane ovlaštenih subjekata. Kako bi se izbjeglo opterećenje korisnika i spriječile prepreke prekograničnom širenju primjeraka u dostupnom formatu te nametanje pretjeranih zahtjeva ovlaštenim subjektima, važno je da mogućnost država članica da predvide takve sustave naknada bude ograničena. Slijedom toga se u okviru sustava naknada ne bi smjelo zahtijevati plaćanje od korisnika. Trebali bi se primjenjivati samo na upotrebe od strane ovlaštenih subjekata s poslovnim nastanom na državnom području države članice koja predviđa takav sustav i u okviru njih ne bi se smjelo zahtijevati plaćanje od ovlaštenih subjekata koji imaju poslovni nastan u drugim državama članicama ili u trećim zemljama koje su stranke Marakeškog ugovora. Države članice trebale bi osigurati da se u okviru takvih sustava naknade za prekograničnu razmjenu primjeraka u dostupnom formatu ne nameću zahtjevi koji su dodatno opterećujući u odnosu na situacije koje nisu prekogranične situacije, među ostalim kada je riječ o obliku i mogućoj visini naknade. Pri utvrđivanju visine naknade trebalo bi voditi računa o neprofitnoj prirodi djelatnosti ovlaštenih subjekata, o ciljevima od javnog interesa iz ove Direktive, o interesima korisnika iznimke, o mogućoj šteti za nositelje prava i o potrebi za osiguravanjem prekograničnog širenja primjeraka u dostupnom formatu. U obzir bi trebalo uzeti i okolnosti svakog pojedinog slučaja koje su posljedica izrade određenog primjerka u dostupnom formatu. Kada je šteta za nositelja prava minimalna, ne bi trebala postojati obveza plaćanja naknade.

                  (15)

                  Ključno je da svaka obrada osobnih podataka na temelju ove Direktive bude u skladu s temeljnim pravima, uključujući pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života te pravo na zaštitu osobnih podataka u skladu s člancima 7. i 8. Povelje, te je od iznimne važnosti da svaka takva obrada bude i u skladu s direktivama 95/46/EZ (11) i 2002/58/EZ (12) Europskog parlamenta i Vijeća kojima se uređuje obrada osobnih podataka, kako je mogu provoditi ovlašteni subjekti u okviru ove Direktive i pod nadzorom nadležnih tijela država članica, posebno nezavisnih javnih tijela koje imenuju države članice.

                  (16)

                  UNCRPD-om, čija je Unija stranka, osobama s invaliditetom jamči se pravo pristupa informacijama i obrazovanju te pravo na sudjelovanje u kulturnom, ekonomskom i društvenom životu na ravnopravnoj osnovi s drugima. Stranke UNCRPD-a obvezne su poduzeti sve odgovarajuće korake, u skladu s međunarodnim pravom, kako bi osigurale da propisi kojima se štite prava intelektualnog vlasništva ne budu neopravdana ili diskriminatorna prepreka za pristup osoba s invaliditetom kulturnim materijalima.

                  (17)

                  Na temelju Povelje zabranjuju se svi oblici diskriminacije, među ostalim na osnovi invaliditeta, te Unija priznaje i poštuje pravo osoba s invaliditetom na mjere čiji je cilj osiguravanje njihove neovisnosti, društvene i profesionalne uključenosti te njihovo sudjelovanje u životu zajednice.

                  (18)

                  Donošenjem ove Direktive Unija korisnicima želi osigurati pristup knjigama i drugom tiskanom materijalu u dostupnim formatima širom unutarnjeg tržišta. Stoga je ova Direktiva bitan prvi korak prema poboljšanju pristupa djelima za osobe s invaliditetom.

                  (19)

                  Komisija bi trebala ocjenjivati situaciju u pogledu raspoloživosti u dostupnim formatima onih djelâ i drugih predmeta zaštite koji nisu obuhvaćeni ovom Direktivom, kao i raspoloživosti djelâ i drugih predmeta zaštite u dostupnim formatima za osobe s drugim vrstama invaliditeta. Važno je da Komisija u tom pogledu iscrpno preispita situaciju. Prema potrebi bi se mogle razmotriti izmjene područja primjene ove Direktive, na temelju izvješća koje dostavi Komisija.

                  (20)

                  Države članice trebale bi i dalje moći predvidjeti iznimku ili ograničenje u korist osoba s invaliditetom u slučajevima koji nisu obuhvaćeni ovom Direktivom, osobito kada je riječ o onim djelima i drugim predmetima zaštite te vrstama invaliditeta koji nisu obuhvaćeni ovom Direktivom, u skladu s člankom 5. stavkom 3. točkom (b) Direktive 2001/29/EZ. Ovom Direktivom ne sprječavaju se države članice da predvide iznimke ili ograničenja u pogledu prava koja nisu usklađena u okviru Unije za autorsko pravo.

                  (21)

                  Ovom Direktivom poštuju se temeljna prava i postupa se u skladu s načelima priznatima osobito Poveljom i UNCRPD-om. Ovu bi Direktivu trebalo tumačiti i primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.

                  (22)

                  Marakeškim ugovorom uvode se određene obveze u pogledu razmjene primjeraka u dostupnom formatu između Unije i trećih zemalja koje su stranke tog ugovora. Mjere koje je Unija poduzela za ispunjenje tih obveza sadržane su u Uredbi (EU) 2017/1563 koju bi trebalo tumačiti u vezi s ovom Direktivom.

                  (23)

                  S obzirom na to da cilj ove Direktive, to jest poboljšanje pristupa u Uniji djelima i drugim predmetima zaštite zaštićenima autorskim pravom i srodnim pravima za osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog njegova opsega i učinaka on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

                  (24)

                  U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima (13), države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz obavijest o svojim mjerama za prenošenje priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se objašnjava veza između sastavnih dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra opravdanim dostavljanje takvih dokumenata,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Predmet i područje primjene
      Ovom Direktivom nastoji se dodatno uskladiti pravo Unije primjenjivo na autorsko pravo i srodna prava u okviru unutarnjeg tržišta, utvrđivanjem pravila za upotrebu određenih djela i drugih predmeta zaštite bez odobrenja nositelja prava u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima.
      Članak 2.
      Definicije
      Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

                  1.

                  „djelo ili drugi predmet zaštite” znači djelo u obliku knjige, periodične publikacije, novina, časopisa ili u drugom pisanom obliku, zabilježbe koja uključuje notne zapise te povezane ilustracije, u bilo kojem mediju, među ostalim u zvučnom formatu kao što su zvučne knjige i u digitalnom formatu, koje je zaštićeno autorskim pravom ili srodnim pravima i koje je objavljeno ili na drugi način zakonito učinjeno dostupnim javnosti;

                  2.

                  „korisnik” znači, bez obzira na bilo koji drugi oblik invaliditeta, osoba koja:

                              (a)

                              je slijepa;

                              (b)

                              ima oštećenje vida koje nije moguće popraviti tako da joj vidna funkcija bude u osnovi istovjetna onoj koju ima osoba koja nema takvo oštećenje te koja zbog toga u biti ne može čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osoba koja nema takvo oštećenje;

                              (c)

                              ima perceptivne smetnje ili poteškoće u čitanju te zbog toga u biti ne može čitati tiskana djela u istoj mjeri kao osoba koja nema takve smetnje ili poteškoće; ili

                              (d)

                              zbog fizičkog hendikepa nije u stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se u načelu omogućilo čitanje;

                  3.

                  „primjerak u dostupnom formatu” znači primjerak djela ili drugog predmeta zaštite na drukčiji način ili u drukčijem formatu kojim se korisniku omogućuje pristup djelu ili drugom predmetu zaštite i kojim se među ostalim takvoj osobi omogućuje jednako lagan i slobodan pristup kao i osobi koja nema nijedno od oštećenja ili smetnji ili poteškoća iz točke 2.;

                  4.

                  „ovlašteni subjekt” znači subjekt koji je država članica ovlastila ili priznala da na neprofitnoj osnovi korisnicima pruža usluge obrazovanja, osposobljavanja, adaptivnog čitanja ili pristupa informacijama. Uključuje i javnu ustanovu ili neprofitnu organizaciju koja iste usluge pruža korisnicima kao jednu od svojih primarnih djelatnosti, institucijskih obveza ili kao dio svojih zadaća od javnog interesa.

            Članak 3.
      Dopuštene upotrebe
      1.   Države članice predviđaju iznimku prema kojoj nije potrebno odobrenje nositelja bilo kojeg autorskog ili srodnog prava na djelu ili drugom predmetu zaštite na temelju članaka 5. i 7. Direktive 96/9/EZ, članaka 2., 3. i 4. Direktive 2001/29/EZ, članka 1. stavka 1., članka 8. stavaka 2. i 3. te članka 9. Direktive 2006/115/EZ i članka 4. Direktive 2009/24/EZ za bilo koju radnju potrebnu:

                  (a)

                  da bi korisnik ili osoba koja djeluje u njegovo ime izradili primjerak u dostupnom formatu djela ili drugog predmeta zaštite kojemu korisnik ima zakonit pristup, za isključivu upotrebu od strane korisnika; i

                  (b)

                  da bi ovlašteni subjekt izradio primjerak u dostupnom formatu djela ili drugog predmeta zaštite kojemu on ima zakonit pristup ili da bi primjerak u dostupnom formatu priopćio, stavio na raspolaganje, distribuirao ili posudio korisniku ili drugom ovlaštenom subjektu na neprofitnoj osnovi za isključivu upotrebu od strane korisnika.

            2.   Države članice, uzimajući u obzir izmjene potrebne kako bi se djelo ili drugi predmet zaštite učinio dostupnim u drukčijem formatu, osiguravaju da svaki primjerak u dostupnom formatu poštuje cjelovitost djela ili drugog predmeta zaštite.
      3.   Iznimka predviđena u stavku 1. primjenjuje se samo u određenim posebnim slučajevima koji se ne suprotstavljaju redovitom korištenju djela ili drugog predmeta zaštite i neopravdano ne štete zakonitim interesima nositelja prava.
      4.   Članak 6. stavak 4. prvi, treći i peti podstavak Direktive 2001/29/EZ primjenjuju se na iznimku predviđenu u stavku 1. ovog članka.
      5.   Države članice osiguravaju da se iznimka predviđena u stavku 1. ne može poništiti ugovorom.
      6.   Države članice mogu predvidjeti da upotrebe dopuštene na temelju ove Direktive, ako ih provode ovlašteni subjekti s poslovnim nastanom na njihovu državnom području, podliježu sustavima naknada unutar granica predviđenih ovom Direktivom.
      Članak 4.
      Primjerci u dostupnom formatu na unutarnjem tržištu
      Države članice osiguravaju da ovlašteni subjekt s poslovnim nastanom na njihovu državnom području može izvršavati radnje iz članka 3. stavka 1. točke (b) za korisnika ili drugi ovlašteni subjekt s poslovnim nastanom u bilo kojoj državi članici. Države članice osiguravaju i da korisnik ili ovlašteni subjekt s poslovnim nastanom na njihovu državnom području može od ovlaštenog subjekta s poslovnim nastanom u bilo kojoj državi članici pribaviti primjerak u dostupnom formatu ili imati pristup takvom primjerku.
      Članak 5.
      Obveze ovlaštenih subjekata
      1.   Države članice osiguravaju da ovlašteni subjekt s poslovnim nastanom na njihovu državnom području koji izvršava radnje iz članka 4. utvrđuje vlastitu praksu i pridržava je se kako bi osigurao da:

                  (a)

                  distribuira, priopćuje i stavlja na raspolaganje primjerke u dostupnom formatu samo korisnicima ili drugim ovlaštenim subjektima;

                  (b)

                  poduzima odgovarajuće korake kako bi odvraćao od neovlaštenog umnožavanja, distribucije, priopćavanja javnosti i stavljanja na raspolaganje javnosti primjeraka u dostupnom formatu;

                  (c)

                  posvećuje dužnu pažnju rukovanju djelima ili drugim predmetima zaštite te njihovim primjercima u dostupnom formatu, kao i vođenju evidencije o tome; i

                  (d)

                  objavljuje i ažurira, prema potrebi na svojoj internetskoj stranici ili na druge načine na internetu ili izvan njega, informacije o tome kako ispunjuje svoje obveze utvrđene u točkama od (a) do (c).

            Države članice osiguravaju da se pri utvrđivanju i pridržavanju prakse iz prvog podstavka u potpunosti poštuju pravila koja se primjenjuju na obradu osobnih podataka korisnika iz članka 7.
      2.   Države članice osiguravaju da ovlašteni subjekt s poslovnim nastanom na njihovu državnom području koji izvršava radnje iz članka 4. korisnicima, drugim ovlaštenim subjektima ili nositeljima prava na zahtjev dostavlja sljedeće informacije na dostupan način:

                  (a)

                  popis djelâ ili drugih predmeta zaštite čije primjerke u dostupnom formatu posjeduje te raspoložive formate; i

                  (b)

                  imena i kontaktne podatke ovlaštenih subjekata s kojima razmjenjuje primjerke u dostupnom formatu u skladu s člankom 4.

            Članak 6.
      Transparentnost i razmjena informacija
      1.   Države članice potiču ovlaštene subjekte s poslovnim nastanom na njihovu državnom području koji izvršavaju radnje iz članka 4. ove Direktive te članaka 3. i 4. Uredbe (EU) 2017/1563 da im na dobrovoljnoj osnovi dostave svoja imena i kontaktne podatke.
      2.   Države članice dostavljaju Komisiji informacije koje su primile u skladu sa stavkom 1. Komisija takve informacije stavlja na raspolaganje javnosti na internetu putem središnjeg mjesta za pristup informacijama te ih ažurira.
      Članak 7.
      Zaštita osobnih podataka
      Obrada osobnih podataka u okviru ove Direktive provodi se u skladu s direktivama 95/46/EZ i 2002/58/EZ.
      Članak 8.
      Izmjena Direktive 2001/29/EZ
      U članku 5. stavku 3. Direktive 2001/29/EZ točka (b) zamjenjuje se sljedećim:

                     „(b)

                     korištenje, za potrebe osoba s invaliditetom, koje je neposredno u vezi s invaliditetom i koje je nekomercijalne naravi, a u opsegu potrebnom za određeni invaliditet, ne dovodeći u pitanje obveze država članica na temelju Direktive (EU) 2017/1564 Europskog parlamenta i Vijeća (*1);

      Članak 9.
      Izvješće
      Komisija do 11. listopada 2020. podnosi izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru o raspoloživosti, u dostupnim formatima, djelâ i drugih predmeta zaštite koji nisu djela i drugi predmeti zaštite definirani u članku 2. točki 1. za korisnike te o raspoloživosti djelâ i drugih predmeta zaštite za osobe s drugim vrstama invaliditeta koje nisu navedene u članku 2. točki 2., na unutarnjem tržištu. U tom izvješću u obzir se uzima razvoj relevantne tehnologije te on sadržava ocjenu primjerenosti proširenja područja primjene ove Direktive kako bi se poboljšao pristup drugim vrstama djelâ i drugih predmeta zaštite te kako bi se poboljšao pristup za osobe s drugim vrstama invaliditeta koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom.
      Članak 10.
      Preispitivanje
      1.   Komisija do 11. listopada 2023. provodi evaluaciju ove Direktive i predstavlja glavne nalaze u izvješću Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru kojemu se prema potrebi prilažu prijedlozi izmjene ove Direktive. Takva evaluacija uključuje procjenu utjecaja sustava naknada koje predviđaju države članice u skladu s člankom 3. stavkom 6. na raspoloživost primjeraka u dostupnom formatu za korisnike i na njihovu prekograničnu razmjenu. Komisija u svojem izvješću uzima u obzir stajališta relevantnih aktera civilnog društva i nevladinih organizacija, uključujući organizacije koje predstavljaju osobe s invaliditetom i organizacije koje predstavljaju starije osobe.
      2.   Države članice dostavljaju Komisiji informacije potrebne za izradu izvješća iz stavka 1. ovog članka te za izradu izvješća iz članka 9.
      3.   Država članica koja zbog valjanih razloga smatra da je provedba ove Direktive imala znatan negativan utjecaj na komercijalnu raspoloživost djela ili drugih predmeta zaštite u dostupnim formatima za korisnike može, uz podnošenje svih relevantnih dokaza, o tome izvijestiti Komisiju. Komisija te dokaze uzima u obzir pri sastavljanju izvješća iz stavka 1.
      Članak 11.
      Prenošenje
      1.   Države članice stavljaju na snagu zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s ovom Direktivom do 11. listopada 2018. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
      Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 12.
      Stupanje na snagu
      Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Članak 13.
      Adresati
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Strasbourgu 13. rujna 2017.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            A. TAJANI

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. MAASIKAS

         (1)  SL C 125, 21.4.2017., str. 27.

         (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 6. srpnja 2017. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 17. srpnja 2017.

         (3)  Direktiva 96/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 1996. o pravnoj zaštiti baza podataka (SL L 77, 27.3.1996., str. 20.).

         (4)  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, 22.6.2001., str. 10.).

         (5)  Direktiva 2006/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbe te o određenim autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva (SL L 376, 27.12.2006., str. 28.).

         (6)  Direktiva 2009/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o pravnoj zaštiti računalnih programa (SL L 111, 5.5.2009., str. 16.).

         (7)  Direktiva 2012/28/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o određenim dozvoljenim korištenjima djela siročadi (SL L 299, 27.10.2012., str. 5.).

         (8)  Odluka Vijeća 2014/221/EU od 14. travnja 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, Marakeškog ugovora o olakšanju pristupa objavljenim djelima za osobe koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida, ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima (SL L 115, 17.4.2014., str. 1.).

         (9)  Mišljenje Suda od 14. veljače 2017., 3/15, ECLI:EU:C:2017:114, točka 112.

         (10)  Uredba (EU) 2017/1563 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. rujna 2017. o prekograničnoj razmjeni između Unije i trećih zemalja primjeraka u dostupnom formatu određenih djela i drugih predmeta zaštite koji su zaštićeni autorskim pravom i srodnim pravima u korist osoba koje su slijepe, koje imaju oštećenje vida ili imaju drugih poteškoća u korištenju tiskanim materijalima (vidjeti stranicu 1. ovoga Službenog lista).

         (11)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.). Tu će direktivu staviti izvan snage i zamijeniti, s učinkom od 25. svibnja 2018., Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).

         (12)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).

         (13)  SL C 369, 17.12.2011., str. 14.


title: Direktiva 96/75/EZ Vijeća od 19. studenoga 1996. o sustavima iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u domaćem i međunarodnom prijevozu unutarnjim vodnim putovima u Zajednici

text:
               07/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               52

         31996L0075

               L 304/12

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.11.1996.

      DIREKTIVA 96/75/EZ VIJEĆA

   od 19. studenoga 1996.
   o sustavima iznajmljivanja plovila i određivanja cijena u domaćem i međunarodnom prijevozu unutarnjim vodnim putovima u Zajednici
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 75.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 189.c Ugovora (3),
   budući da rastući problemi cestovnog i željezničkog zasićenja, sigurnosti prometa, okoliša, štednje energije i kvalitete života građana pozivaju, u javnom interesu, na ubrzani razvoj i bolje korištenje prijevoznog kapaciteta kojeg nude unutarnji vodni putovi, osobito poboljšanjem njegove konkurentnosti;
   budući da razlike u nacionalnim zakonodavstvima, u odnosu na sustav trgovinskih djelatnosti u prijevozu unutarnjim vodnim putovima, ne omogućavaju neometano djelovanje unutarnjeg tržišta u ovom sektoru; budući da je stoga, na razini Zajednice potrebno uvesti zajedničke odredbe za cjelokupno tržište unutarnjih vodnih putova, u skladu s Rezolucijom Vijeća od 24. listopada 1994. o strukturnim poboljšanjima u prijevozu unutarnjim vodnim putovima (4);
   budući da neometano djelovanje unutarnjeg tržišta zahtijeva prilagođavanje prijevoza unutarnjim vodnim putovima organizaciji iznajmljivanja plovila po načelu rotacije, radi približavanja većoj tržišnoj prilagodljivosti i sustavu slobodnog iznajmljivanja plovila i određivanja cijena;
   budući da je u tu svrhu potrebno utvrditi prijelazno razdoblje, pri čemu bi se područje primjene sustava rotacije postupno ograničilo kako bi se prijevoznici prilagodili uvjetima slobodnog tržišta i, gdje je primjereno, osnovali trgovačka udruženja koja su bolje prilagođena logističkim potrebama otpremnika;
   budući da je, u skladu s načelom supsidijarnosti, potrebno utvrditi jedinstven raspored za postupnu liberalizaciju tržišta na razini Zajednice, prepuštajući državama članicama odgovornost za njegovo provođenje;
   budući da je potrebno donijeti pravila kojima bi se, u slučaju ozbiljnog poremećaja, omogućilo djelovanje na predmetnom tržištu prijevoza; budući da bi, u tu svrhu, Komisiju trebalo ovlastiti za poduzimanje odgovarajućih mjera, u skladu s postupkom savjetodavnog odbora,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U smislu ove Direktive:

               (a)

               „sustav iznajmljivanja plovila po načelu rotacije” je sustav koji se sastoji od raspoređivanja zahtjeva korisnika za iznajmljivanje plovila u svrhu prijevoza, po ranije utvrđenim cijenama i po poznatim uvjetima, prema redoslijedu raspoloživosti plovila nakon iskrcaja. Od prijevoznika se zahtijeva da po redoslijedu prijave u rotacijskom registru odaberu teret između raspoloživog tereta. Oni koji ništa ne odaberu, neovisno o tome zadržavaju svoje mjesto u redu;

               (b)

               „prijevoznik” je vlasnik ili brodar jednoga ili više plovila na unutarnjim vodnim putovima;

               (c)

               „nadležno tijelo” je tijelo koje imenuje država članica za upravljanje i organizaciju sustava iznajmljivanja plovila po načelu rotacije;

               (d)

               „ozbiljni poremećaj na tržištu” je pojavljivanje poteškoća na tržištu prijevoza unutarnjim vodnim putovima, koji su specifični za takvo tržište i koji mogu prouzročiti ozbiljan i potencijalno trajan višak ponude nad potražnjom, stvarajući na taj način ozbiljnu prijetnju financijskoj stabilnosti i opstanku velikog broja prijevoznika u unutarnjim vodnim putovima, ako kratkoročna i srednjoročna predviđanja za tržište na koje se odnose ne ukazuju na značajna i trajna poboljšanja.

         Članak 2.
   U području domaćeg i međunarodnog prijevoza unutarnjim vodnim putovima u Zajednici, zainteresirane strane slobodno zaključuju ugovore i pregovaraju o cijenama.
   Članak 3.
   Neovisno o članku 2., države članice mogu u prijelaznom razdoblju do 1. siječnja 2000., godine, održavati sustav minimalnih obveznih tarifa i sustave iznajmljivanja plovila po načelu rotacije, pod uvjetom da:

               —

               su ispunjeni uvjeti određeni u člancima 4., 5. i 6. i

               —

               je prijevoznicima svih država članica pod istim uvjetima dostupan sustav rotacije i određivanja cijena.

         Članak 4.
   Tijekom prijelaznog razdoblja iz članka 3., sustav iznajmljivanja plovila po načelu rotacije ne primjenjuje se u slučaju prijevoza:

               (a)

               nafte, plina, tekućeg tereta i suhog rasutog tereta, posebnih tereta kao što su teški i nedjeljivi tereti, prijevoza kontejnera, prijevoza unutar prostora luke, svih vrsta prijevoza za vlastite potrebe i svih vrsta prijevoza koji se već nalaze izvan sustava iznajmljivanja plovila po načelu rotacije;

               (b)

               tereta koji se ne mogu na učinkovit način prevoziti ovim sustavom, osobito:

                           —

                           prijevoza za koji je potrebna oprema za rukovanje robom,

                           —

                           kombinirani prijevoz, odnosno intermodalni prijevoz, pri čemu se najvećim dijelom koriste pravci unutarnjih vodnih putova, dok su početne i/ili završne dionice (najkraće moguće) cestovne ili željezničke.

         Članak 5.
   Tijekom prijelaznog razdoblja iz članka 3., države članice poduzimaju potrebne korake kako bi povećale prilagodljivost u sustavu iznajmljivanja plovila po načelu rotacije, osobito:

               —

               pružajući otpremnicima mogućnost zaključivanja ugovora za više putovanja, odnosno za niz uzastopnih putovanja uz korištenje istog plovila,

               —

               omogućavajući da se jedno ili više putovanja nakon što su dva puta uzastopno ponuđena prema sustavu iznajmljivanja plovila po načelu rotacije, te za koja se nije javio zainteresirani korisnik, izuzmu iz tog sustava i da se o njima može slobodno pregovarati.

         Članak 6.
   U roku dvije godine od stupanja na snagu ove Direktive, države članice uključene u sustav iznajmljivanja plovila po načelu rotacije, poduzet će potrebne mjere kako bi otpremnicima omogućile slobodan izbor između tri tipa ugovora:

               —

               ugovori na vrijeme, uključujući ugovore o leasingu, u slučaju kad prijevoznik stavlja jedno ili više plovila i posada na raspolaganje isključivo jednom korisniku, na određeni vremenski rok, za prijevoz roba za potrebe tog korisnika, na temelju dnevne uplate. Stranke slobodno zaključuju ugovor,

               —

               ugovori o tonaži, u slučaju kad prijevoznik preuzima prijevoz na rok utvrđen ugovorom, za dogovorenu tonažu, uz plaćanje cijene tereta po toni. Stranke slobodno zaključuju ugovor koji mora uključivati velike pošiljke,

               —

               ugovori za jedno ili više putovanja.

         Članak 7.
   (1)   U slučaju ozbiljnog poremećaja na tržištu prijevoza unutarnjim vodnim putovima, Komisija može, ne dovodeći u pitanje Uredbu Vijeća (EEZ) br. 1101/89 od 27. travnja 1989. o strukturnim poboljšanjima u prijevozu unutarnjim vodnim putovima (5), na zahtjev države članice, poduzeti odgovarajuće mjere, a posebice mjere namijenjene sprečavanju svakog novog povećanja prijevoznih mogućnosti, ponuđenih na predmetnom tržištu. Odluka se donosi u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8. stavku 2.
   (2)   U slučaju da država članica uputi zahtjev za odgovarajućim mjerama, odluka se donosi u roku tri mjeseca od zaprimanja zahtjeva.
   (3)   Uz zahtjev države članice za odgovarajućim mjerama potrebno je priložiti sve podatke koji su potrebni za procjenu gospodarskog stanja u predmetnom sektoru, a osobito:

               —

               pokazatelje prosječnih troškova i cijena različitih vrsta prijevoza,

               —

               stope iskoristivosti tovarnog prostora u brodu,

               —

               predviđanje potražnje.

         Ti se podaci mogu upotrebljavati samo u statističke svrhe. Ne smiju se upotrebljavati u porezne svrhe niti se smiju pružati trećim osobama.
   (4)   Države članice odmah se obavještavaju o odlukama koje se donose sukladno ovom članku, a čije vrijeme važenja ne smije prelaziti trajanje poremećaja na tržištu.
   Članak 8.
   (1)   Komisiji pomaže Odbor osnovan Direktivom 91/672/EEZ (6).
   (2)   Predstavnik Komisije podnosi Odboru nacrt mjera koje će se poduzeti. Odbor donosi mišljenje o nacrtu - u slučaju potrebe glasovanjem - u određenom vremenskom roku koji može odrediti predsjedatelj, ovisno o stupnju hitnosti.
   Mišljenje se unosi u zapisnik; osim toga, svaka država članica ima pravo zahtijevati da njeno stajalište bude uneseno u zapisnik.
   Komisija mora što je više moguće voditi računa o mišljenju Odbora. Komisija je dužna obavijestiti Odbor o načinu na koji je uvažila njegovo mišljenje.
   Članak 9.
   (1)   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 1. siječnja 1997. One tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   (2)   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredbi nacionalnoga prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 10.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica..
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. studenoga 1996.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         H. COVENEY

      (1)  SL C 318, 29.11.1995., str. 8.

      (2)  SL C 39, 12.2.1996., str. 96.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 13. veljače 1996 (SL C 65, 4.3.1996., str. 32.), zajedničko stajalište Vijeća od 27. lipnja 1996 (SL C 264, 11.9.1996.) i Odluka Europskog parlamenta od 17. rujna 1996. (SL C 320, 28.6.1996.).

      (4)  SL C 309, 5.11.1994., str. 5.

      (5)  SL L 116, 28.4.1989., str. 25., Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2254/96 (vidjeti SL L 304, 27.11.1996., str 1.).

      (6)  SL L 373, 31.12.1991., str. 29., Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.


title: Direktiva Vijeća 92/35/EEZ od 29. travnja 1992. o utvrđivanju pravila kontrole i mjera suzbijanja konjske kuge

text:
               03/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               19

         31992L0035

               L 157/19

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.04.1992.

      DIREKTIVA VIJEĆA 92/35/EEZ
   od 29. travnja 1992.
   o utvrđivanju pravila kontrole i mjera suzbijanja konjske kuge
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da Direktiva Vijeća 90/426/EEZ od 26. lipnja 1990. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje stavljanje u promet i uvoz kopitara iz trećih zemalja (4) nastoji liberalizirati kretanje kopitara na području Zajednice; budući da, na temelju njezinog članka 5. stavka 4., moraju biti uvedene mjere Zajednice kako bi se uskladila pravila kontrole i mjere suzbijanja konjske kuge;
   budući da takve mjere omogućavaju osiguravanje racionalnog razvoja poljoprivrednog sektora i doprinose zaštiti zdravlja životinja u Zajednici;
   budući da izbijanje ove bolesti ubrzo može poprimiti razmjere epidemije, uzrokujući smrtnost i poremećaje koji mogu ozbiljno smanjiti profitabilnost stočarstva;
   budući da se mjere kontrole moraju poduzeti odmah nakon što se postavi sumnja na prisutnost bolesti i budući da se treba trenutačno i učinkovito djelovati odmah po potvrdi bolesti kako bi se jamčila zaštita zdravlja životinja u Zajednici;
   budući da mjere koje se poduzimaju imaju za cilj sprečavanje širenja konjske kuge; budući da stavljanje u promet životinja kojima se može prenijeti infekcija mora biti strogo kontrolirano i da se insekti iz zaraženih objekata moraju uništiti
   budući da se moraju odrediti uvjeti pod kojima se može provoditi cijepljenje protiv konjske kuge te pravila koja uređuju takvo cijepljenje;
   budući da, kako bi se osigurala učinkovitija kontrola bolesti, treba poduzeti aktivnosti za određivanje zaraženog i ugroženog područja, uzimajući u obzir zemljopisne, administrativne, ekološke i epidemiološke čimbenike;
   budući da je temeljito epidemiološko istraživanje nužno kako bi se spriječilo bilo kakvo širenje bolesti;
   budući da se u slučaju pojave konjske kuge primjenjuje članak 3. Odluke Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva (5),
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova Direktiva određuje pravila kontrole i mjere suzbijanja konjske kuge.
   Članak 2.
   U svrhu ove Direktive, definicije iz članka 2. Direktive 90/426/EEZ primjenjuju se kada i gdje je potrebno.
   Međutim, gospodarstvo znači gospodarstvo u smislu Direktive 90/426/EEZ uključujući i područja prirode u kojima kopitari žive slobodno.
   Nadalje:

               (a)

                  vlasnik ili posjednik znači bilo koja fizička ili pravna osoba koja posjeduje kopitare ili je zadužena za njihovo držanje, sa ili bez novčane naknade;

               (b)

                  vektor znači insekt vrste Imicola Culicoides ili bilo koji insekt Culicoides koji može prenositi konjsku kugu, utvrđen postupkom predviđenim člankom 19., slijedeći mišljenje Znanstvenog veterinarskog odbora;

               (c)

                  potvrđivanje znači izjava nadležnog tijela o prisutnosti konjske kuge, temeljena na laboratorijskim nalazima; međutim, u slučaju epidemije, nadležno tijelo može isto tako potvrditi bolest na temelju kliničkih i/ili epidemioloških nalaza;

               (d)

                  nadležno tijelo znači središnje tijelo države članice odgovorno za provedbu veterinarskih kontrola ili bilo koje veterinarsko tijelo na koje je ono prenijelo tu odgovornost;

               (e)

                  službeni veterinar znači veterinar kojeg imenuje nadležno tijelo.

         Članak 3.
   Države članice osiguravaju da pojava ili sumnja na konjsku kugu bude obavezno i trenutačno prijavljena nadležnom tijelu.
   Članak 4.
   1.   Ako se na gospodarstvu nalazi jedan ili više kopitara sumnjivih na infekciju konjskom kugom, države članice osiguravaju da službeni veterinar odmah pokreće službene istražne radnje u svrhu potvrđivanja ili isključivanja predmetne bolesti.
   2.   Od trenutka kada je prijavljena sumnja na zarazu, službeni veterinar mora:

               (a)

               sumnjivo(a) gospodarstvo(a) staviti pod službeni nadzor;

               (b)

               započeti:

                           i.

                           službeno popisivanje vrsta kopitara, navodeći za svaku vrstu broj kopitara koji su već uginuli, zaraženi ili bi mogli biti zaraženi, te ažuriranje popisa uzimajući u obzir kopitare koji su tijekom razdoblja sumnje na bolest oždrijebljeni ili uginuli, podaci iz popisa moraju se na zahtjev predočiti i mogu se kontrolirati prilikom svakog nadzora;

                           ii.

                           popisivanje mjesta koja bi mogla olakšati preživljavanje vektora ili mjesta na kojima se zadržavaju te korištenje prikladnih načina uništavanja insekata na takvim mjestima;

                           iii.

                           epidemiološko istraživanje u skladu s člankom 7.;

               (c)

               redovito posjećivati gospodarstvo(a), prilikom čega:

                           i.

                           pregledava svakog kopitara koji se tamo drži;

                           ii.

                           provodi detaljan klinički pregled ili razudbu životinja sumnjivih na bolest ili uginulih životinja i uzima potrebne uzorke za laboratorijske pretrage;

               (d)

               osigurava:

                           i.

                           da se svi kopitari u gospodarstvu/gospodarstvima drže u njihovim boksovima ili na drugim mjestima koja su zaštićena od vektora;

                           ii.

                           da je svako premještanje kopitara na ili s gospodarstva/gospodarstava zabranjeno;

                           iii.

                           poduzimanje odgovarajućih načina uništavanja insekata u i oko objekata u kojima se drže kopitari;

                           iv.

                           da su lešine kopitara uginulih na gospodarstvu uništene, neškodljivo uklonjene, spaljene ili zakopane u skladu s Direktivom Vijeća 90/667/EEZ od 27. studenoga 1990. o utvrđivanju veterinarskih propisa za neškodljivo uklanjanje i preradu životinjskog otpada, njegovo stavljanje na tržište i sprečavanje pojave uzročnika bolesti u krmivima životinjskog ili ribljeg podrijetla i o izmjeni Direktive 90/425/EEZ (6).

         3.   Do uvođenja službenih mjera kako je određeno u stavku 2., vlasnik ili posjednik životinje sumnjive na bolest mora poduzeti sve neophodne radnje predostrožnosti kako bi osigurao udovoljavanje stavku 2. točki (d).
   4.   Nadležno tijelo može primijeniti bilo koju mjeru određenu stavkom 2. na druga gospodarstva ako njihova lokacija, zemljopisni položaj ili kontakti s gospodarstvom u kojemu se sumnja na bolest, opravdavaju sumnju na moguću kontaminaciju.
   5.   Osim odredbi iz stavka 2., mogu se odrediti posebne odredbe u skladu s postupkom koji se spominje u članku 19. za područja prirode u kojima kopitari žive slobodno.
   6.   Mjere iz ovog članka službeno prestaju kada nadležno tijelo utvrdi da je prestala sumnja na prisutnost konjske kuge.
   Članak 5.
   Cijepljenje protiv konjske kuge može se provoditi samo u skladu s odredbama određenim ovom Direktivom.
   Članak 6.
   1.   Ako se službeno potvrdi prisutnost konjske kuge, službeni veterinar mora:

               (a)

               odmah započeti s usmrćivanjem, pod službenim nadzorom, svih kopitara na zaraženom gospodarstvu koji su zaraženi ili pokazuju kliničke simptome konjske kuge;

               (b)

               odrediti uništavanje, neškodljivo uklanjanje, spaljivanje i zakapanje lešina gore navedenih kopitara u skladu s Direktivom 90/667/EEZ i/ili;

               (c)

               proširiti primjenu mjera iz članka 4. na gospodarstva smještena unutar kruga polumjera od 20 km (uključujući i zaraženo područje) oko zaraženog/ih gospodarstva/gospodarstava;

               (d)

               započeti sa, u području predviđenom točkom (c), sustavnim cijepljenjem svih kopitara koristeći cjepivo koje je odobrilo nadležno tijelo, te sve kopitare označiti jasnom, neizbrisivom oznakom stavljenom odobrenim načinom u skladu s postupkom predviđenim člankom 19. Međutim, na temelju epidemioloških, meteoroloških, zemljopisnih ili klimatskih okolnosti, nadležno tijelo može odbaciti zahtjeve za cijepljenje. O tome nadležno tijelo obavješćuje Komisiju;

               (e)

               provesti epidemiološko istraživanje u skladu s člankom 7.

         2.   Nadležno tijelo može proširiti primjenu mjera određenih stavkom 1. izvan područja koje se spominje u njegovoj točki (c) ako, obzirom na zemljopisnu, ekološku ili meteorološku situaciju ili na premještanja na ili s gospodarstva na kojem je potvrđena bolest, postoji sumnja na proširenje konjske kuge. O tome obavješćuje Komisiju.
   3.   Ako je područje iz stavka 1. smješteno na državnom području više od jedne države članice, nadležna tijela dotičnih država članica surađuju na određivanju tog područja. Ako je to nužno, ono se može odrediti na temelju postupka predviđenog člankom 19.
   Članak 7.
   1.   Epidemiološko istraživanje mora obuhvatiti:

               —

               duljinu vremena tijekom kojega je konjska kuga mogla biti prisutna na gospodarstvu,

               —

               mogući izvor konjske kuge na gospodarstvu i utvrđivanje drugih gospodarstava na kojima se nalaze kopitari koji su se mogli kontaminirati ili zaraziti od istog izvora,

               —

               prisutnost i rasprostranjenost vektora bolesti,

               —

               premještanje kopitara na ili s predmetnih gospodarstava ili premještanje svake lešine kopitara iz tih gospodarstava.

         2.   Kako bi se osiguralo potpuno koordiniranje mjera za brzo iskorjenjivanje konjske kuge i provedba epidemiološkog istraživanja, osniva se krizni stožer.
   Opća pravila u vezi s nacionalnim kriznim stožerom i kriznim stožerima Zajednice donosi Vijeće, djelujući na prijedlog Komisije.
   Članak 8.
   1.   Države članice osiguravaju da, uz mjere iz članka 6., nadležno tijelo uspostavi zaraženo i ugroženo područje. Pri određivanju područja u obzir se uzimaju zemljopisni, administrativni, ekološki i epidemiološki čimbenici povezani s konjskom kugom te sustav kontrole.

               2.

                           (a)

                           Zaraženo područje obuhvaća područje Zajednice u krugu polumjera od najmanje 100 km oko čitavog zaraženoga gospodarstva.

                           (b)

                           Ugroženo područje obuhvaća područje Zajednice za još najmanje 50 km od granice zaraženog područja, u kojoj u razdoblju od posljednjih 12 mjeseci nije provedeno sustavno cijepljenje.

                           (c)

                           Ako su takva područja smještena na državnom području nekoliko država članica, nadležna tijela predmetnih država članica surađuju kako bi se utvrdila područja koja se spominju u točkama (a) i (b). Međutim, ako bude nužno, zaraženo i ugroženo područje utvrđuju se u skladu s postupkom određenim člankom 19.

         3.   Na propisno potkrijepljen zahtjev države članice, može se donijeti odluka u skladu s postupkom određenim člankom 19., u svrhu izmjene demarkacije područja utvrđenih u stavku 2., uzimajući u obzir:

               —

               njihov zemljopisni položaj i ekološke čimbenike,

               —

               meteorološke uvjete,

               —

               prisutnost i rasprostranjenost vektora,

               —

               nalaze epidemioloških studija provedenih u skladu s člankom 7.,

               —

               nalaze laboratorijskih pretraga,

               —

               primjenu mjera kontrole, posebno mjera uništavanja insekata.

         Članak 9.
   1.   Države članice osiguravaju da se u zaraženom području primjenjuju sljedeće mjere:

               (a)

               utvrđivanje svih gospodarstava koja drže kopitare unutar područja;

               (b)

               službeni veterinar provodi:

                           —

                           povremene obilaske svih gospodarstava koja drže kopitare,

                           —

                           klinički pregled predmetnih kopitara uključujući, ako je potrebno, uzimanje uzoraka za laboratorijske pretrage; o obilascima i nalazima mora se voditi evidencija;

               (c)

               kopitari mogu napustiti gospodarstvo na kojem se drže, samo radi prijevoza izravno pod službenim nadzorom radi prisilnog klanja, u klaonicu smještenu u zaraženom području ili, ako u tom području nema klaonice, u klaonicu u ugroženom području određenu od nadležnog tijela.

         2.   Uz mjere predviđene stavkom 1., odluka o provedbi sustavnog cijepljenja kopitara protiv konjske kuge i njihovoga označivanja u zaraženom području, može se donijeti u skladu s postupkom određenim člankom 19.
   Članak 10.
   Države članice osiguravaju:

               1.

               da se mjere predviđene člankom 9. stavkom 1. primjenjuju u ugroženom području. Međutim, ako u ugroženom području nema klaonice, kopitari se mogu zaklati u zaraženom području u klaonici koju odredi nadležno tijelo;

               2.

               da je u ugroženom području zabranjeno svako cijepljenje protiv konjske kuge.

         Članak 11.
   Razdoblje uvođenja i primjene mjera predviđenih člancima 6., 8., 9. i 10. određuje se postupkom određenim člankom 19. To razdoblje ni u kom slučaju ne može biti manje od 12 mjeseci ako je provedeno cijepljenje u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 9. stavkom 2.
   Međutim, neovisno o članku 9. stavku 1. točki (c) i članku 10. stavku 1.:

               (a)

               kopitari iz zaraženog i ugroženog područja mogu se prevoziti pod službenim nadzorom i pod uvjetima određenim člankom 5. stavkom 3. Direktive 90/426/EEZ do karantenske postaje navedene u članku 5. stavku 3. točki (d) te Direktive;

               (b)

               premještanje kopitara unutar područja istog statusa mora biti odobreno od nadležnog tijela na temelju sljedećih pravila:

                           i.

                           kopitari trebaju:

                                       —

                                       biti podvrgnuti prethodnom službenom pregledu,

                                       —

                                       biti označeni, i

                                       —

                                       biti popraćeni službenom ispravom;

                           ii.

                           države članice osiguravaju, u svim slučajevima, da kopitari cijepljeni prije manje od 60 dana ne mogu napustiti gospodarstvo na kojem su se zatekli u vrijeme provođenja cijepljenja;

                           iii.

                           države članice obavješćuju Komisiju unutar Stalnog veterinarskog odbora o mjerama koje su poduzete na ovom polju.

         Članak 12.
   Ako je epidemija konjske kuge u određenom području iznimno ozbiljna, bilo kakve dopunske mjere koje dotične države članice trebaju poduzeti donose se u skladu s postupkom određenim člankom 19.
   Članak 13.
   Države članice osiguravaju da nadležno tijelo poduzima sve potrebne i prikladne mjere da sve osobe koje se nalaze u zaraženom i ugroženom području budu u potpunosti upućene u važeća ograničenja te da poduzmu potrebne korake za prikladnu provedbu predmetnih mjera.
   Članak 14.
   1.   U svakoj se državi članici određuje nacionalni laboratorij za provođenje laboratorijskih pretraga određenih u ovoj Direktivi. Ti nacionalni laboratoriji i njihove ovlasti i dužnosti navedeni su u Prilogu I. ovoj Direktivi.
   2.   Nacionalni laboratoriji navedeni u Prilogu I. surađuju s referentnim laboratorijem Zajednice iz članka 15.
   Članak 15.
   Referentni laboratorij Zajednice za konjsku kugu imenovan je u Prilogu II. Neovisno o odredbama Odluke 90/424/EEZ, a posebno o njezinom članku 28., poslovi i dužnosti laboratorija određuju se u Prilogu III.
   Članak 16.
   Stručnjaci iz Komisije mogu, ako je to potrebno za jednoobraznu primjenu ove Direktive i u suradnji s nadležnim tijelima, obavljati nadzor na licu mjesta. U tu svrhu oni mogu, pregledavajući reprezentativni postotak gospodarstava, potvrditi prate li nadležna tijela udovoljavanje odredbama ove Direktive. Komisija o rezultatima provedenog nadzora obavješćuje države članice.
   Država članica na čijem se području provodi inspekcija, stručnjacima daje svu nužnu pomoć u provođenju njihovih dužnosti.
   Opća pravila za provedbu ovog članka donose se u skladu s postupkom određenim člankom 19.
   Članak 17.
   1.   Svaka država članica izrađuje krizni plan u kojem se navodi na koji će način biti provedene mjere određene ovom Direktivom.
   Taj plan mora osigurati pristup objektima, opremi, osoblju i svim drugim prikladnim materijalima nužnim za brzo i učinkovito iskorjenjivanje bolesti.
   2.   Kriteriji koji se primjenjuju za izradu planova iz stavka 1. određeni su u Prilogu IV.
   Planovi izrađeni u skladu s tim kriterijima podnose se Komisiji najkasnije tri mjeseca nakon stupanja na snagu ove Direktive.
   Komisija razmatra planove kako bi odredila omogućavaju li oni postizanje željenog cilja te predmetnoj državi članici predlaže izmjene, posebno kako bi osiguralo da su podudarni s planovima drugih država članica.
   Komisija odobrava planove, izmijenjene prema potrebi, u skladu s postupcima određenim člankom 19.
   Planovi se naknadno mogu mijenjati u skladu s istim postupkom uzimajući u obzir razvoj situacije.
   Članak 18.
   Vijeće, djelujući na prijedlog Komisije, izmjenjuje priloge.
   Članak 19.
   1.   Ako treba primijeniti postupak određen ovim člankom, predsjedavajući bez odgode predmet prosljeđuje Stalnom veterinarskom odboru uspostavljenom Odlukom 68/361/EEZ (7), dalje u tekstu „odbor”, ili na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice.
   2.   Predstavnik Komisije odboru podnosi nacrt mjera koje se trebaju poduzeti. Odbor svoje mišljenje o nacrtu donosi unutar vremenskog okvira koji predsjedavajući može odrediti prema žurnosti predmeta. Mišljenje se podnosi većinom predviđenom člankom 148. stavkom 2. Ugovora u slučaju odluka koje Vijeće treba donijeti na prijedlog Komisije. Glasovi predstavnika država članica ponderiraju se na način propisan tim člankom. Predsjedavajući ne glasa.

               3.

                           (a)

                           Komisija donosi predložene mjere ako su u skladu s mišljenjem odbora.

                           (b)

                           Ako predložene mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora, ili ako mišljenje ne bude doneseno, Komisija bez odgode Vijeću podnosi prijedlog u odnosu na mjere koje treba poduzeti. Vijeće postupa kvalificiranom većinom.
                           Ako Vijeće nije djelovalo u razdoblju od tri mjeseca od datuma prosljeđivanja Vijeću, predložene mjere donosi Komisija, osim ako je Vijeće običnom većinom odlučilo protiv dotičnih mjera.

         Članak 20.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 1992. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 21.
   Komisija Vijeću prije 1. listopada 1993., na temelju stečenoga iskustva, podnosi izvještaj o primjeni ove Direktive uz bilo koje druge prikladne prijedloge.
   Članak 22.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 29. travnja 1992.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Arlindo MARQUES CUNHA

      (1)  SL C 312, 3.12.1991., str. 12.

      (2)  Mišljenje doneseno 10. travnja 1992. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  Mišljenje doneseno 29. travnja 1992. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  SL L 224, 18.8.1990., str. 42. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom 92/130/EEZ (SL L 47, 22.2.1992., str. 26.).

      (5)  SL. L 224, 18.8.1990., str. 19. Odluka kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EEZ) br. 3763/91 (SL L 356, 24.12.1991., str. 1.).

      (6)  SL L 363, 27.12.1990., str. 51.

      (7)  SL L 255, 18.10.1968., str. 23.
   PRILOG I.
   A.   POPIS NACIONALNIH LABORATORIJA ZA KONJSKU KUGU

               Belgija

                           Institut National de Racherche Vétérinaire (INRV),

                           Groeselenberg 99, 1180 Bruxelles

                           National Institut voor Diereneeskundig Onderzoek (NIDO),

                           Groeselenbergstraat 99, 1180 Brussel

               Danska

                           Statens Veterinaere Institut for Virusforskning,

                           Lindholm, 4771 Kalvehave

               Njemačka

                           Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere,

                           Paul-Erlich-Strasse, 7400 Tübingen

               Francuska

                           Laboratoire Central de Recherches Vétérinaires,

                           22, rue Pierre Curie,

                           BP 67, 94703 Maisons Alort Cedex

               Grčka

                           Institut de fièvre aphteuse et des maladies exotiques du Centre des Instituts Vétérinaires d’Athènes,

                           Rue Neapoleos 25, KA 15 310 Aghia Paraskevi, Athens

               Irska

                           Central Veterinary Research Laboratory,

                           Department of Agriculture and Food,

                           Abbotstown, Castleknock, Dublin

               Italija

                           Istituto Zooprofilattico Sperimentale dell’Abruzzo e del Molise,

                           Via Campo Boario, Teramo

               Luksemburg

                           Laboratoire de Médecine Vétérinaire de l’État,

                           54, Avenue Gaston Diderich, L-Luxembourg

               Nizozemska

                           Centraal Diereneeskundig Instituut,

                           Lelystad

               Portugal

                           Laboratório Nacional de Investigação Veterinária,

                           Estrada de Benfica No 102, Lisboa

               Španjolska

                           Laboratorio de sanidad y producción animal,

                           Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación,

                           28110 Algete, Madrid

               Ujedinjena Kraljevina

                           Institute of Animal Health,

                           Ash Road, Pirbright, Woking, Surrey GU 24 ONF

         B.   POSLOVI I DUŽNOSTI NACIONALNIH LABORATORIJA ZA KONJSKU KUGU

   Nacionalni laboratoriji za konjsku kugu odgovorni su za koordinaciju standarda i dijagnostičkih metoda određenih u svakom dijagnostičkom laboratoriju države članice, za korištenje reagensa i testiranje cjepiva. U tu svrhu oni:

               (a)

               mogu dostavljati dijagnostičke reagense dijagnostičkim laboratorijima na zahtjev;

               (b)

               kontroliraju kvalitetu svih dijagnostičkih reagensa korištenih u toj državi članici;

               (c)

               povremeno organiziraju usporedne testove;

               (d)

               pohranjuju izolate virusa konjske kuge od svih potvrđenih slučajeva u toj državi članici;

               (e)

               osiguravaju potvrđivanje pozitivnih rezultata dobivenih u područnim dijagnostičkim laboratorijima.

         PRILOG II.
   REFERENTNI LABORATORIJ ZAJEDNICE

               Laboratorio de sanidad y producción animal,

               Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación,

               28110 Algete, Madrid – España.

         PRILOG III.
   POSLOVI I DUŽNOSTI REFERENTNOG LABORATORIJA ZAJEDNICE ZA KONJSKU KUGU
   Referentni laboratorij Zajednice ima sljedeće poslove i dužnosti:

               1.

               koordinirati, u savjetovanju s Komisijom, metode koje države članice koriste za dijagnostiku konjske kuge, što podrazumijeva:

                           (a)

                           tipiziranje, pohranu i opskrbu sojevima virusa konjske kuge za serološko testiranje i pripremanje protuseruma;

                           (b)

                           opskrbu nacionalnih referentnih laboratorija standardnim serumima i drugim referentnim reagensima radi standardizacije testova i reagensa koji se koriste u svakoj državi članici;

                           (c)

                           stvaranje i održavanje kolekcije sojeva i izolata virusa konjske kuge;

                           (d)

                           organizaciju povremenih usporednih testova dijagnostičkih postupaka na razini Zajednice;

                           (e)

                           prikupljanje i uspoređivanje podataka i informacija o korištenim dijagnostičkim metodama i rezultatima testova provedenih u Zajednici;

                           (f)

                           karakterizaciju izolata konjske kuge najsuvremenijim dostupnim metodama radi boljeg razumijevanja epidemiologije konjske kuge;

                           (g)

                           praćenje razvoja nadziranja, epidemiologije i sprečavanja konjske kuge u čitavom svijetu;

               2.

               aktivno pomagati u dijagnostici konjske kuge u izbijanju u državama članicama prihvaćanjem izolata virusa za potvrdnu dijagnostiku, karakterizaciju i epidemiološku studiju;

               3.

               pomagati osposobljavanje ili ponovno osposobljavanje stručnjaka laboratorijske dijagnostike radi usklađivanja tehnika u čitavoj Zajednici;

               4.

               provoditi uzajamnu i povratnu razmjenu informacija sa svjetskim laboratorijima za konjsku kugu određenih od Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE), posebno u odnosu na razvoj situacije u vezi s konjskom kugom u svijetu.

         PRILOG IV.
   KRITERIJI ZA KRIZNE PLANOVE
   Krizni planovi moraju ispunjavati barem sljedeće kriterije:

               1.

               osnivanje nacionalnog kriznog stožera koji koordinira sve mjere kontrole u predmetnoj državi članici;

               2.

               sadržavati popis lokalnih kriznih stožera za kontrolu bolesti s odgovarajućim kapacitetima za koordinaciju mjera kontrole bolesti na lokalnoj razini;

               3.

               sadržavati detaljne podatke o osoblju uključenom u provedbu mjera kontrole, njihovoj osposobljenosti i odgovornosti;

               4.

               svaki lokalni krizni stožer za kontrolu bolesti mora moći žurno doći u kontakt sa osobama/organizacijama koje su izravno ili neizravno uključene u izbijanje bolesti;

               5.

               osigurati dostupnost opreme i materijala radi ispravnog provođenja mjera kontrole bolesti;

               6.

               sadržavati detaljne upute za postupke koji će se poduzeti, uključujući načine uklanjanja lešina, te kod sumnje i potvrde infekcije ili kontaminacije;

               7.

               uspostavljaju se programi osposobljavanja kako bi se održale i razvile vještine na području terenskih i administrativnih postupaka;

               8.

               dijagnostički laboratoriji moraju imati opremu i prostore za post-mortem preglede, potrebne kapacitete za serologiju, histologiju i dr., te moraju održavati osposobljenost za brzu dijagnostiku (u tu svrhu treba organizirati brzi prijevoz uzoraka);

               9.

               sadržavati pojedinosti o količini cjepiva protiv konjske kuge koja se procjenjuje potrebnom u slučaju ponovne uspostave žurnog cijepljenja;

               10.

               sadržavati odredbe koje osiguravaju zakonsku podlogu nužnu za provedbu kriznih planova.