title: Direktiva 2006/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica (kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 052

               HR

               Službeni list Europske unije

               129

         32006L0095

               L 374/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.12.2006.

      DIREKTIVA 2006/95/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 12. prosinca 2006.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica
   (kodificirana verzija)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 73/23/EEZ od 19. veljače 1973. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica (3) je značajno izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalnosti navedenu Direktivu potrebno je kodificirati.

               (2)

               Propisi na snazi u državama članicama čija je svrha osiguranje sigurnost pri uporabi električne opreme koja se upotrebljava unutar određenih naponskih granica mogu se razlikovati, stvarajući tako zapreke trgovini.

               (3)

               U određenim državama članicama propisi o sigurnosti vezani uz određenu električnu opremu imaju oblik preventivnih i represivnih mjera na osnovi obvezujućih odredaba.

               (4)

               U drugim državama članicama se radi postizanja istog cilja propisi o sigurnosti pozivaju na tehničke norme koje su utvrdila standardizacijska tijela. Takav sustav omogućava brzu prilagodbu tehničkom napretku ne zanemarujući pri tom sigurnosne zahtjeve.

               (5)

               Određene države članice provode administrativne postupke za odobrenje normi. Takvo odobrenje ne utječe ni na koji način na tehnički sadržaj normi niti ograničava uvjete njihove uporabe. Takvo odobrenje ne može prema tome, sa stajalište Zajednice, promijeniti djelovanje usklađenih i objavljenih normi.

               (6)

               Slobodu kretanja električne opreme unutar Zajednice treba pokrenuti kada ta oprema zadovoljava određene sigurnosne zahtjeve priznate u svim državama članicama. Dokaz sukladnosti s tim zahtjevima može se, ne dovodeći u pitanje ni jedan drugi oblik dokaza, utvrditi upućivanjem na usklađene norme u koje su uključeni ti uvjeti. Te usklađene norme trebaju se utvrditi zajedničkim sporazumom tijela o kojima svaka država članica treba obavijestiti druge države članice i Komisiju te se u najvećoj mogućoj mjeri one trebaju promicati. Takvo usklađivanje treba, u svrhu trgovine, ukloniti smetnje koje potječu od razlika između nacionalnih norma.

               (7)

               Sukladnost električne opreme s usklađenim normama može se, ne dovodeći pritom u pitanje ni jedan drugi oblik dokaza, pretpostaviti iz oznaka koje stavljaju mjerodavne organizacije ili potvrda koje izdaju te organizacije ili, ako one ne postoje, iz proizvođačeve izjave o sukladnosti. Radi lakšeg uklanjanja zapreka trgovini, države članice trebaju priznavati takve oznake ili potvrde ili takve izjave kao elemente dokaza. Imajući na umu taj cilj, navedene oznake ili potvrde trebaju se promicati posebno njihovim objavljivanjem u Službenom listu Europske unije.

               (8)

               Kao prijelazna mjera, sloboda kretanja električne opreme za koju još ne postoje usklađene norme može se postići primjenom sigurnosnih propisa ili norma koje su već utvrdila druga međunarodna tijela ili jedno od tijela koja uspostavljaju usklađene norme.

               (9)

               Moguće je da električna oprema bude stavljena u slobodni opticaj premda nije u skladu sa sigurnosnim zahtjevima te je prema tome poželjno da se utvrde odgovarajuće odredbe kako bi se opasnost svela na najmanju mjeru.

               (10)

               Odlukom Vijeća 93/465/EEZ (5) uspostavljaju se moduli za različite faze postupaka ocjenjivanja sukladnosti koji su namijenjeni za primjenu u direktivama za tehničko usklađivanje.

               (11)

               Odabir postupaka ne smije dovesti do snižavanja sigurnosnih zahtjeva norma za električnu opremu koji su već uspostavljeni unutar Zajednice.

               (12)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i primjenu Direktiva navedenih u Prilogu V. dijelu B.,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Direktive „električna oprema” znači svaka oprema namijenjena za uporabu unutar raspona napona od 50 V do 1 000 V za izmjenične struje i unutar raspona napona od 75 V do 1 500 V za istosmjerne struje, osim opreme i pojava navedenih u Prilogu II.
   Članak 2.
   1.   Države članice poduzimaju sve prikladne mjere kako bi osigurale da se električna oprema, proizvedena u skladu s dobrom inženjerskom praksom koja je u području sigurnosti na snazi u Zajednici, te kad je ispravno ugrađena i održavana i kad se upotrebljava sukladno svojoj namjeni, može staviti na tržište samo ako ne ugrožava sigurnost ljudi, domaćih životinja ili dobara.
   2.   Glavni elementi sigurnosnih ciljeva iz stavka 1. navedeni su Prilogu I.
   Članak 3.
   Države članice poduzimaju prikladne mjere kako bi osigurale da se sloboda kretanja električne opreme u Zajednici ne smije sprečavati iz sigurnosnih razloga ako je ta oprema takve naravi da zadovoljava odredbe članka 2., pod uvjetima navedenim u člancima 5., 6., 7. i 8.
   Članak 4.
   U odnosu na električnu opremu, države članice osiguravaju da energetski subjekti nadležni za distribuciju električne energije ne nameću korisnicima električne opreme strože sigurnosne zahtjeve za priključak na mrežu ili za napajanje električnom energijom od zahtjeva koji su utvrđeni u članku 2.
   Članak 5.
   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da, za potrebe stavljanja na tržište i slobode kretanja električne opreme iz članaka 2. i 3., nadležna administrativna tijela posebice električnu opremu koja je sukladna sa sigurnosnim odredbama usklađenih normi smatraju sukladnom s odredbama članka 2.
   Norme se smatraju usklađenima kada su sastavljene zajedničkim sporazumom tijela koja su države članice prijavile u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (a) te kada su objavljene u skladu s nacionalnim postupcima. Te se norme moraju osuvremenjivati u skladu s tehnološkim napretkom i razvojem pravila struke u području sigurnosti.
   U Službenom listu Europske unije se radi obavješćivanja objavljuju se popisi usklađenih normi i uputa na njih.
   Članak 6.
   1.   Ako još nisu sastavljene i objavljene usklađene norme kao što je utvrđeno u članku 5., države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale, radi stavljanja na tržište ili slobode kretanja električne opreme iz članaka 2. i 3., da njihova mjerodavna administrativna tijela također smatraju sukladnom s odredbama članka 2. električnu opremu koja je sukladna sa sigurnosnim odredbama Međunarodne komisije za pravila odobravanja električne opreme (CEE) ili Međunarodnog elektrotehničkog povjerenstva (IEC) te za koju je primijenjen postupak objavljivanja predviđen u stavcima 2. i 3.
   2.   Komisija će obavijestiti države članice o sigurnosnim odredbama iz stavka 1. kada ova Direktiva stupi na snagu te kada one budu objavljene. Komisija, nakon savjetovanja s državama članicama, navodi odredbe, a posebno verzije koje preporučuje za objavu.
   3.   Države članice u roku od tri mjeseca obavješćuju Komisiju o mogućim primjedbama koje imaju na propise o kojima su obaviješteni, navodeći sigurnosne razloge zbog kojih se te odredbe ne mogu priznati.
   Radi informiranja, oni sigurnosni propisi na koje nije bilo nikakvih primjedaba objavljuju se u Službenom listu Europske unije.
   Članak 7.
   Ako još ne postoje usklađene norme u smislu članka 5. ili sigurnosne odredbe objavljene u skladu s člankom 6., države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da, radi stavljanja na tržište ili slobode kretanja iz članaka 2. i 3., njihova mjerodavna administrativna tijela također smatraju sukladnom s odredbama članka 2. električnu opremu proizvedenu u skladu sa sigurnosnim odredbama norma koje su na snazi u državi članici proizvodnje, ako ona osigurava razinu sigurnosti jednaku razini koja se zahtijeva na njihovom državnom području.
   Članak 8.
   1.   Prije stavljanja na tržište, na električnu opremu mora se staviti oznaka CE, kako je predviđeno člankom 10., kojom se potvrđuje sukladnost opreme s odredbama ove Direktive, uključujući i postupak ocjene sukladnosti opisan u Prilogu IV.
   2.   U slučaju spora proizvođač ili uvoznik mogu podnijeti izvješće o sukladnosti električne opreme s odredbama članka 2. koji je sastavilo tijelo obaviješteno u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (b).
   3.   Ako električna oprema podliježe drugim Direktivama koje se odnose na druge aspekte za koje je također predviđeno stavljanje oznake CE, oznaka CE pokazuje da se dotična oprema također smatra sukladnom s odredbama tih drugih Direktiva.
   Međutim, ako jedna ili više tih Direktiva dozvoljava proizvođaču da tijekom prijelaznog razdoblja odabere koja će pravila primjenjivati, oznaka CE pokazuje sukladnost s odredbama samo onih Direktiva koje proizvođač primjenjuje. U tom slučaju pojedinosti o primijenjenim Direktivama, kako su objavljene u Službenom listu Europske unije, moraju se dati u dokumentima, napomenama ili uputama koje zahtijevaju Direktive i koje čine popratnu dokumentaciju električne opreme.
   Članak 9.
   1.   Ako neka država članica iz sigurnosnih razloga zabrani stavljanje neke električne opreme na tržište ili sprečava njezino slobodno kretanje, ona mora smjesta o tome obavijestiti druge zainteresirane države članice i Komisiju, navodeći razloge za svoju odluku te navodeći posebno:

               (a)

               treba li se nesukladnost opreme s člankom 2. pripisati nedostatku u usklađenim normama iz članka 5., odredbama iz članka 6. ili normama iz članka 7.;

               (b)

               treba li se nesukladnost opreme s člankom 2. pripisati pogrešnoj primjeni takvih normi ili publikacija ili nemogućnosti zadovoljavanja dobre inženjerske prakse iz članka 2.

         2.   Ako druge države članice iznesu prigovore na odluku iz stavka 1., Komisija bez odgode traži mišljenje zainteresiranih država članica.
   3.   Ako se u roku od tri mjeseca od dana priopćenja iz stavka 1. ne postigne sporazum, Komisija će zatražiti mišljenje jednog od tijela obaviještenih u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (b), koje ima sjedište izvan državnog područja zainteresiranih država članica i koje nije uključeno u postupak predviđen člankom 8. To mišljenje mora navesti u kojoj se mjeri ne poštuju odredbe članka 2.
   4.   Komisija dostavlja mišljenje tijela iz stavka 3. svim državama članicama koje mogu u roku od jednog mjeseca obavijestiti Komisiju o svojim primjedbama. Komisija istodobno uzima u obzir sve primjedbe dotičnih stranaka o spomenutome mišljenju.
   5.   Uzimajući u obzir te primjedbe, Komisija prema potrebi sastavlja odgovarajuće preporuke ili mišljenja.
   Članak 10.
   1.   Proizvođač ili njegov ovlašteni zastupnik registriran u Zajednici stavlja oznaku sukladnosti CE iz Priloga III. na električnu opremu ili, ako ne može na opremu, na njezinu ambalažu, na upute za uporabu ili na njezin jamstveni list tako da oznaka bude vidljiva, lako čitljiva i neizbrisiva.
   2.   Zabranjeno je na električnu opremu stavljati bilo kakve oznake koje bi mogle zavarati treće strane što se tiče značenja i oblika oznake CE. Međutim, na električnu opremu, njezinu ambalažu, upute za uporabu ili jamstveni list mogu se stavljati sve druge oznake pod uvjetom da se time ne smanjuje vidljivost i čitljivost oznake CE.
   3.   Ne dovodeći u pitanje članak 9.:

               (a)

               kada država članica utvrdi da je oznaka CE nedozvoljeno stavljena, proizvođač ili njegov ovlašteni zastupnik registriran u Zajednici obvezan je električnu opremu uskladiti s odredbama koje se odnose na oznaku CE i prestati kršiti uvjete koje je nametnula država članica;

               (b)

               kada nesukladnost i dalje ostaje, država članica mora poduzeti sve odgovarajuće mjere kojima će ograničiti ili zabraniti stavljanje na tržište dotične električne opreme ili osigurati njeno povlačenje s tržišta u skladu s člankom 9.

         Članak 11.
   Svaka država članica obavještava druge države članice i Komisiju o sljedećem:

               (a)

               tijelima iz članka 5. stavka 2.;

               (b)

               tijelima koja mogu sastavljati izvješća u skladu s člankom 8. stavkom 2. ili davati mišljenje u skladu s člankom 9.;

               (c)

               mjestu objavljivanja iz članka 5. stavka dva.

         Sve države članice moraju o svim izmjenama gore navedenih podataka obavijestiti druge države članice i Komisiju.
   Članak 12.
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na električnu opremu namijenjenu za izvoz u treće zemlje.
   Članak 13.
   Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredbi nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 14.
   Direktiva 73/23/EEZ se stavlja izvan snage, čime se ne dovode u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i primjenu Direktiva navedenih u Prilogu V. dijelu B.
   Upućivanje na Direktivu stavljenu izvan snage smatra se upućivanjem na ovu Direktivu i čita se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu VI.
   Članak 15.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 16.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 12. prosinca 2006.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. PEKKARINEN

      (1)  SL C 10, 14.1.2004., str. 6.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 21. listopada 2003. (SL C 82 E, 1.4.2004., str. 68.) i Odluka Vijeća od 14. studenoga 2006.

      (3)  SL L 77, 26.3.1973., str. 29. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 93/68/EEZ (SL L 220, 30.8.1993., str. 1.).

      (4)  Vidjeti Prilog V. Dio A.

      (5)  Odluka vijeća 93/456/EEZ od 22. srpnja 1993. o modulima za različite faze postupaka ocjene sukladnosti te propisima za označivanje i primjenu oznake sukladnosti CE namijenjeni za primjenu u direktivama za tehničko usklađivanje (SL L 220, 30.8.1993., str. 23.)
   PRILOG I.
   Bitni elementi sigurnosnih zahtjeva za električnu opremu namijenjenu za uporabu unutar određenih naponskih granica

               1.

               Opći uvjeti

                           (a)

                           Bitne značajke, čije poznavanje i poštivanje osigurava uporabu električne opreme na siguran način i sukladno namjeni moraju se označiti na opremi ili, ako to nije moguće, u popratnim uputama.

                           (b)

                           Proizvođački ili trgovački znakovi ili robna marka moraju se jasno otisnuti na električnu opremu ili, gdje to nije moguće, na ambalažu.

                           (c)

                           Električna oprema i njezine komponente trebaju biti proizvedene tako da se mogu sigurno i pravilno sastavljati i spajati.

                           (d)

                           Električna oprema treba biti projektirana i proizvedena tako da jamči zaštitu od opasnosti iz točaka 2. i 3. ovog Priloga pod uvjetom da se ta oprema upotrebljava sukladno namjeni i da se pravilno održava.

               2.

               Zaštita od opasnosti koje mogu nastati od električne opreme
               Potrebno je propisati tehničke mjere u skladu s točkom 1., kako bi se osiguralo:

                           (a)

                           da su ljudi i domaće životinje primjereno zaštićeni od ozljeda ili druge štete koju može izazvati izravan ili neizravan dodir s električnom opremom;

                           (b)

                           da se ne proizvode temperature, električni lukovi ili zračenja koja bi mogla biti opasna;

                           (c)

                           da su ljudi, domaće životinje i imovina primjereno zaštićeni od neelektričnih opasnosti za koje se iz iskustva zna da ih izaziva električna oprema;

                           (d)

                           da je izolacija primjerena predvidivim situacijama.

               3.

               Zaštita od opasnosti koje mogu izazvati vanjski utjecaji na električnu opremu
               Tehničke mjere utvrđuju se u skladu s točkom 1., kako bi se osiguralo:

                           (a)

                           da električna oprema zadovoljava očekivane mehaničke zahtjeve tako da ne dovodi u opasnost ljude, domaće životinje i imovinu;

                           (b)

                           da je električna oprema otporna na nemehaničke utjecaje u očekivanim okolnim uvjetima tako da ne dovodi u opasnost ljude, domaće životinje i imovinu;

                           (c)

                           da električna oprema ne dovodi u opasnost ljude, domaće životinje i imovinu u predvidivim uvjetima preopterećenja.

         PRILOG II.
   Oprema i pojave na koje se ne primjenjuje ova Direktiva
   Električna oprema za uporabu u eksplozivnoj atmosferi
   Električna oprema za radiologiju i medicinske svrhe
   Dijelovi električne opreme za teretna i osobna dizala
   Mjerila električne energije
   Utikači i utičnice za kućnu uporabu
   Upravljački uređaji za električne ograde
   Radioelektrične smetnje
   Specijalizirana električna oprema za uporabu na brodovima, zrakoplovima i željeznicama koja je u skladu sa sigurnosnim odredbama koje su sastavila međunarodna tijela u čijem radu sudjeluju države članice.
   PRILOG III.
   Oznaka sukladnosti CE i EC izjava o sukladnosti
   A.   Oznaka sukladnosti CE
   Oznaka sukladnosti CE sastoji se od početnih slova „CE” koja imaju sljedeći oblik:

               —

               Ako se oznaka CE smanjuje ili povećava, moraju se poštivati razmjeri dani u gornjem crtežu.

               —

               Različiti sastavni dijelovi oznake CE moraju imati iste vertikalne dimenzije koje ne smiju biti manje od 5 mm.

         B.   EC izjava o sukladnosti
   EC izjava o sukladnosti mora sadržavati ove elemente:

               —

               ime i adresu proizvođača ili ovlaštenog predstavnika registriranog u Zajednici,

               —

               opis električne opreme,

               —

               upućivanje na usklađene norme,

               —

               prema potrebi, upućivanje na specifikacije kojima se izjavljuje sukladnost,

               —

               ime potpisnika koji je ovlašten djelovati u ime proizvođača ili njegova ovlaštenog predstavnika registriranog u Zajednici,

               —

               posljednje dvije znamenke godine u kojoj je stavljena oznaka sukladnosti.

         PRILOG IV.
   Unutarnja kontrola proizvodnje

               1.

               Unutarnja kontrola proizvodnje je postupak kojim proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik registriran u Zajednici, koji provodi obveze propisane u točki 2., osigurava i izjavljuje da električna oprema zadovoljava zahtjeve ove Direktive koji se na tu opremu primjenjuje. Proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik registriran u Zajednici mora staviti oznaku CE na svaki proizvod i sastaviti pisanu izjavu o sukladnosti.

               2.

               Proizvođač mora izraditi tehničku dokumentaciju opisanu u točki 3. te on ili njegov ovlašteni predstavnik registriran Zajednici mora držati tu dokumentaciju na državnom području Zajednice na raspolaganju odgovarajućim nacionalnim tijelima za potrebe pregleda u trajanju od najmanje 10 godina od dana nakon što je proizveden zadnji proizvod.
               Kad ni proizvođač ni njegov ovlašteni predstavnik nisu registrirani u Zajednici, za tu je obvezu odgovorna osoba koja stavlja električnu opremu na tržište Zajednice.

               3.

               Tehnička dokumentacija mora omogućiti ocjenu sukladnosti električne opreme sa zahtjevima ove Direktive. Ona mora, u mjeri potrebnoj za tu ocjenu, uključiti idejni projekt, proizvodnju i rad električne opreme. Ona mora obuhvaćati:

                           —

                           opći opis električne opreme,

                           —

                           idejni projekt i radioničke nacrte te sheme sastavnih dijelova, podsklopova, strujnih krugova itd.,

                           —

                           opise i potrebna objašnjenja za razumijevanje tih nacrta i shema te rada električne opreme,

                           —

                           popis primijenjenih normi u cijelosti ili djelomično, i opise prihvaćenih rješenja za zadovoljenje sigurnosnih aspekata ove Direktive, tamo gdje nisu primijenjene norme,

                           —

                           rezultate projektnih proračuna, obavljenih pregleda itd.,

                           —

                           izvješća o ispitivanju.

               4.

               Proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik moraju čuvati presliku izjave o sukladnosti zajedno s tehničkom dokumentacijom.

               5.

               Proizvođač mora poduzeti sve potrebne mjere da bi proizvodni proces osiguravao sukladnost proizvedenih proizvoda s tehničkom dokumentacijom iz točke 2. te sa zahtjevima ove Direktive koji se na njih primjenjuju.

         PRILOG V.

      Dio A

      Direktiva stavljena izvan snage s izmjenama

               Direktiva Vijeća 73/23/EEZ

               (SL L 77, 26.3.1973., str. 29.)

               Direktiva Vijeća 93/68/EEZ

               (SL L 220, 30.8.1993., str. 1.)

               Samo članak 1. točka 12. i članak 13.

      Dio B

      Popis rokova za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i primjenu

      (iz članka 14.)

               Direktiva

               Rok za prijenos

               Datum primijene

               73/23/EEZ

               21. kolovoza 1974. (1)

               —

               93/68/EEZ

               1. srpnja 1994.

               1. siječnja 1995. (2)

      (1)  U slučaju Danske vremenski je rok produžen na pet godina, tj. 21. veljače 1978. Vidjeti članak 13. stavak 1. Direktive 73/23/EEZ.

      (2)  Do 1. siječnja 1997. države članice morale su dozvoliti stavljanje na tržište i početak uporabe proizvoda koji su sukladni s mjerama za označivanje koje su bile na snazi prije 1. siječnja 1995. Vidjeti članak 14. stavak 2. Direktive 93/68/EEZ.
   PRILOG VI.
   Korelacijska tablica

               Direktiva 73/23/EEZ

               Ova Direktiva

               Članci 1. - 7.

               Članci 1. - 7.

               Članak 8. stavak 1.

               Članak 8. stavak 1.

               Članak 8., stavak 2.

               Članak 8. stavak 2.

               Članak 8. stavak 3. točka (a)

               Članak 8. stavak 3. prvi podstavak

               Članak 8. stavak 3. točka (b)

               Članak 8. stavak 3. drugi podstavak

               Članak 9. stavak 1. prva alineja

               Članak 9. stavak 1. točka (a)

               Članak 9. stavak 1. druga alineja

               Članak 9., stavak 1. točka (b)

               Članak 9. stavci od 2. do 5.

               Članak 9. stavci od 2. do 5.

               Članak 10.

               Članak 10.

               Članak 11. prva alineja

               Članak 11. točka (a)

               Članak 11. druga alineja

               Članak 11. točka (b)

               Članak 11. treća alineja

               Članak 11. točka (c)

               Članak 12.

               Članak 12.

               Članak 13. stavak 1.

               —

               Članak 13. stavak 2.

               Članak 13.

               —

               Članak 14.

               —

               Članak 15.

               Članak 14.

               Članak 16.

               Prilozi od I. do IV.

               Prilozi I. do IV.

               —

               Prilog V.

               —

               Prilog VI.


title: Direktiva 2008/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji

text:
               13/Sv. 58

               HR

               Službeni list Europske unije

               201

         32008L0029

               L 081/51

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2008/29/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 11. ožujka 2008.
   o izmjeni Direktive 2001/83/EZ o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu, u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim člankom 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2001/83EZ (3) Europskog parlamenta i Vijeća predviđa da se donesu određene mjere u skladu sa Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (4).

               (2)

               Odluka 1999/468/EZ je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ, koja je uvela regulatorni postupak s kontrolom radi donošenja mjera općeg opsega i osmišljenih radi izmjene elemenata koji nisu ključni osnovnog akta donesenog u skladu sa postupkom iz članka 251. Ugovora, inter alia, brišući neke od tih elemenata ili dopunjujući instrument sa novim elementima koji nisu ključni.

               (3)

               U skladu sa izvješćem Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (5) u vezi s Odlukom 2006/512/EZ, radi regulatornog postupka s kontrolom koji treba biti primjenjiv na akt donesene u skladu sa postupkom iz članka 251. Ugovora koji su već na snazi, ti se akti moraju prilagoditi u skladu sa primjenjivim postupcima.

               (4)

               Komisija bi trebala biti ovlaštena za prilagodbu određenih odredbi i priloga, za usvajanje pravila, načela i smjernica, te za utvrđivanje posebnih uvjeta primjene. Obzirom da su te mjere općeg opsega i osmišljene za izmjenu elemenata Direktive 2001/83/EZ koji nisu ključni, inter alia, dopunjujući je novim elementima koji nisu ključni, one se moraju donijeti u skladu sa regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 5a. Odluke 1999/468/EZ.

               (5)

               Direktiva 2001/83/EZ stoga se mora na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)

               S obzirom da su izmjene Direktive 2001/83/EZ ovom Direktivom tehničke prirode i tiču se samo postupka odbora, države članice ih ne trebaju prenijeti. Stoga u tu svrhu nije nužno donositi odredbe,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene
   Direktiva 2001/83/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               u članku 14. stavku 1, drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Ako to zahtijevaju znanstveni dokazi, Komisija može izmijeniti treću alineju prvog podstavka. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               2.

               u članku 35. stavku 1, treći podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Te dogovore Komisija usvaja u obliku provedbene uredbe. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, dopunjujući je, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               3.

               u članku 46. točki (f), drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Ova se točka primjenjuje i na određene pomoćne tvari, čiji popis, kao i posebne načine primjene će se utvrditi Direktivom koju donosi Komisija. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, dopunjujući je, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               4.

               članak 46a. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Komisija je ovlaštena za prilagodbu stavka 1. kako bi se uzeo u obzir znanstveni i tehnički napredak. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               5.

               u članku 47, prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Načela i smjernice dobre proizvođačke prakse za lijekove kako je navedeno u članku 46. točki (f) donose se u obliku direktive. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, dopunjujući je, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               6.

               članak 104. stavak 7. zamjenjuje se sljedećim:
               „7.   Komisija može izmijeniti stavak 6. s obzirom na iskustvo stečeno tijekom svog djelovanja. Ta mjera, osmišljena za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donosi se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               7.

               u članku 107. stavku 2, četvrti podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Odluka o konačnim mjerama u pogledu proizvoda donosi se u skladu s postupkom upravljanja iz članka 121. stavka 3.”;

               8.

               članak 108. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 108.
               Komisija usvaja sve izmjene koje mogu biti nužne za ažuriranje odredbi članaka 101. do 107. kako bi se uzeo u obzir znanstveni i tehnički napredak. Te mjere, osmišljene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               9.

               članak 120. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 120.
               Komisija usvaja sve izmjene koje su nužne za prilagodbu Priloga I. kako bi se uzeo u obzir znanstveni i tehnički napredak. Te mjere, osmišljene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 121. stavka 2a.”;

               10.

               članak 121. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           dodaje se slijedeći stavak:
                           „2a.   Kada se poziva na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5a. stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke”;

                           (b)

                           stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „4.   Poslovnik Stalnog odbora javno se objavljuje.”

         Članak 2.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 45.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 29. studenoga 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 3. ožujka 2008.

      (3)  SL L 311, 28.11.2001., str. 67. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1394/2007 (SL L 324, 10.12.2007., str. 121.).

      (4)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (5)  SL C 255, 21.10.2006., str. 1.


title: Direktiva 1999/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 1999. o naknadama koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila

text:
               07/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               34

         31999L0062

               L 187/42

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.06.1999.

      DIREKTIVA 1999/62/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 17. lipnja 1999.
   o naknadama koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 71. stavak 1. i članak 93.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (4),
   budući da:

               (1)

               Uklanjanje narušavanja tržišnog natjecanja među prijevozničkim poduzećima iz država članica zahtijeva usklađivanje sustava ubiranja poreza i uspostavljanje pravednih mehanizama naplate troškova infrastrukture prijevoznicima.

               (2)

               Ovi se ciljevi mogu postići samo u etapama.

               (3)

               Određeni stupanj usklađivanja sustava ubiranja poreza već je postignut donošenjem Direktive Vijeća 92/81/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura posebnih poreza na mineralna ulja (5) i Direktive Vijeća 92/82/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa posebnih poreza na mineralna ulja (6).

               (4)

               Presudom Suda Europskih zajednica od 5. srpnja 1995. u slučaju C-21/94 Europski parlament protiv Vijeća (7) poništena je Direktiva Vijeća 93/89/EEZ od 25. listopada 1993. o primjeni poreza u državama članicama na određena vozila korištena za cestovni prijevoz tereta te cestarina i naknada za korištenje određenih infrastruktura (8), dok odredbe te Direktive ostaju na snazi do usvajanja nove direktive Vijeća; stoga se Direktiva 93/89/EEZ zamjenjuje ovom Direktivom.

               (5)

               Prilagodba nacionalnih sustava ubiranja poreza pod sadašnjim okolnostima trebala bi biti ograničena na komercijalna vozila čija bruto nosivost prelazi određeno ograničenje.

               (6)

               S tim bi ciljem trebale biti određene najmanje stope poreza na motorna vozila koje se trenutačno primjenjuju u državama članicama ili onih koje bi ih mogle zamijeniti.

               (7)

               Kroz razliku u visini poreza ili naknade treba poticati korištenje vozila koja su prihvatljivija za cestovni sustav i koja manje zagađuju okoliš, pod uvjetom da ta razlika ne utječe na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (8)

               Primjereno je da se nekim državama članicama odobri razdoblje odstupanja od primjene najmanjih stopa kako bi im se olakšala prilagodba razinama koje se zahtijevaju ovom Direktivom.

               (9)

               Određeni oblici unutarnjeg prijevoza koji imaju mali utjecaj na tržište cestovnog prijevoza Zajednice trenutačno podliježu smanjenim stopama poreza na vozila; s ciljem osiguranja nesmetanog prijevoza, države članice treba ovlastiti da dozvole privremeno odstupanje od najmanjih stopa.

               (10)

               Državama članicama treba dozvoliti primjenu smanjenih stopa ili izuzeće od poreza na vozila u slučaju kada se radi o vozilima čije korištenje neće utjecati na tržište prometa na cestama Zajednice.

               (11)

               Kako bi se mogle uvažiti neke posebne okolnosti, treba utvrditi postupak kojim bi se državama članicama omogućilo pravo zadržavanja daljnjih izuzeća ili smanjenja.

               (12)

               Postojeća narušavanja tržišnog natjecanja ne mogu se ukloniti samo usklađivanjem poreza ili trošarina na gorivo; međutim, do uspostave tehnički i gospodarski prikladnijih oblika ubiranja poreza takva se narušavanja mogu ublažiti mogućnošću zadržavanja ili uvođenja cestarina i/ili naknada za korištenje autocesta; osim toga, državama članicama trebalo bi omogućiti naplaćivanje naknada za korištenje mostova, tunela i planinskih prijevoja.

               (13)

               Zbog posebnih uvjeta na nekim alpskim cestama prihvatljivo je da država članica ne primijeni sustav naknada za korištenje na točno određenom dijelu svoje mreže autocesta kako bi se primijenila naplata naknade vezane uz infrastrukturu.

               (14)

               Cestarine i korisničke naknade ne smiju diskriminirati niti iziskivati pretjerane formalnosti ili stvarati prepreke za promet na unutarnjim granicama; stoga bi trebale biti poduzete prikladne mjere s ciljem omogućavanja plaćanja cestarina i korisničkih naknada u bilo koje vrijeme i različitim sredstvima plaćanja.

               (15)

               Stope korisničkih naknada trebale bi se temeljiti na trajanju korištenja dotične infrastrukture i razlikovati prema troškovima koje motorna vozila uzrokuju.

               (16)

               Smanjene stope korisničkih naknada trebale bi se privremeno primjenjivati za vozila registrirana u Grčkoj zbog poteškoća uzrokovanih njezinim geopolitičkim položajem.

               (17)

               Kako bi se osigurala ravnomjerna primjena korisničkih naknada i cestarina, potrebno je utvrditi pravila kojima bi se odredio njihov način primjene, primjerice značajke infrastrukture na koju se primjenjuju, najviše razine nekih stopa i druge opće uvjete s kojima trebaju biti usklađeni; ponderirane prosječne cestarine morale bi ovisiti o troškovima izgradnje, upotrebe i razvoja predmetne infrastrukturne mreže.

               (18)

               Države članice moraju dodijeliti određeni postotak iznosa od korisničkih naknada ili cestarine u svrhu zaštite okoliša i uravnoteženog razvoja prometne mreže, pod uvjetom da se taj iznos izračuna u skladu s odredbama ove Direktive.

               (19)

               Iznosi predviđeni ovom Direktivom, izraženi u nacionalnim valutama država članica koje uvode euro, utvrđeni su 1. siječnja 1999. kada je vrijednost eura određena u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2866/98 od 31. prosinca 1998. o stopama konverzije između eura i valuta država članica koje uvode euro (9); prikladno je da države članice koje nisu uvele euro godišnje preispitaju iznose iz ove Direktive u nacionalnoj valuti i prilagode ih u slučaju kada je to potrebno, vodeći računa o promjenama tečaja valute; godišnje prilagodbe u nacionalnoj valuti ne moraju biti obvezatne ako je promjena koja proizlazi iz primjene novih tečajnih stopa manja od određenog postotka.

               (20)

               Trebalo bi se primjenjivati načelo teritorijalnosti; dvije ili više država članica mogu surađivati s ciljem uvođenja zajedničkog sustava korisničkih naknada, koje su u skladu s nekim dodatnim uvjetima.

               (21)

               U skladu s načelom proporcionalnosti, ova se Direktiva ograničava na traženi minimum za postizanje ciljeva prema članku 5. stavku 3. Ugovora.

               (22)

               Treba odrediti strogi raspored preispitivanja odredaba ove Direktive i, ako je potrebno, razmotriti njihovu prilagodbu, s ciljem razvijanja sustava porezne naplate još jačeg teritorijalnog karaktera,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

      POGLAVLJE I.

      Opće odredbe

   Članak 1.
   Ova se Direktiva primjenjuje na porez na vozila, cestarine i korisničke naknade uvedene na vozila, kako je određeno člankom 2.
   Ova se Direktiva ne odnosi na vozila koja obavljaju prijevoz isključivo na neeuropskim područjima država članica.
   Također se ne odnosi na vozila registrirana na Kanarskim otocima, Ceuti i Melili, Azorima ili Madeiri, koja obavljaju prijevoz isključivo na tim područjima ili između tih područja i matične zemlje Španjolske odnosno Portugala.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „autocesta” znači cesta posebno projektirana i izgrađena za promet motornih vozila do koje ne postoji neposredni prilazni put sa susjednog zemljišta i koja:

                           i.

                           sadrži, osim na posebnim mjestima ili privremeno, odvojene kolničke trake u dva smjera, međusobno odijeljene trakom koji nije namijenjen za promet ili, izuzetno, nekim drugim sredstvom;

                           ii.

                           se ne križa u istoj razini niti s jednom drugom cestom, željezničkom ili tramvajskom prugom ili pješačkom stazom;

                           iii.

                           je posebno označena kao autocesta;

               (b)

               „cestarina” znači plaćanje određenog iznosa za vozilo koje prelazi udaljenost između dvaju točaka na infrastrukturi određeno člankom 7. stavkom 2.; iznos se temelji na prijeđenoj udaljenosti i vrsti vozila;

               (c)

               „korisnička naknada” znači plaćanje određenog iznosa čime vozilo za određeno razdoblje stječe pravo korištenja infrastrukture određeno člankom 7. stavkom 2.;

               (d)

               „vozilo” znači motorno vozilo ili povezani skup vozila namijenjen isključivo za cestovni prijevoz tereta i čija maksimalna dozvoljena bruto nosivost nije manja od 12 tona;

               (e)

               „vozilo EURO I” znači vozilo čije su značajke navedene u retku A tablice u odjeljku 8.3.1.1. Priloga I. Direktivi Vijeća 88/77/EEZ od 3. prosinca 1987. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz dizelskih motora za uporabu u vozilima (10);

               (f)

               „vozilo EURO II” znači vozilo čije su značajke navedene u retku B tablice u odjeljku 8.3.1.1. Priloga I. Direktivi 88/77/EEZ.

      POGLAVLJE II.

      Porezi na motorna vozila

   Članak 3.
   1.   Porezi na motorna vozila na koje se odnosi članak su sljedeći:

               —

                  Belgija:

                           —

                           taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen,

               —

                  Danska:

                           —

                           vaegtafgift of motorkeretrajer m.v.,

               —

                  Njemačka:

                           —

                           Kraftfahrzeugsteuer,

               —

                  Grčka:

                           —

                           Тέλη κυκλοφοριας,

               —

                  Španjolska:

                           (a)

                           impuesto sobre vehiculos de traccion mecanica;

                           (b)

                           impuesto sobre activitades economicas (samo s obzirom na iznos ubranog poreza za motorna vozila),

               —

                  Francuska:

                           (a)

                           taxe spéciale sur certain véhicules routiers;

                           (b)

                           taxe différentielle sur le véhicules a moteur,

               —

                  Irska:

                           —

                           vehicle excise duty,

               —

                  Italija:

                           (a)

                           tassa automobilistica;

                           (b)

                           addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica,

               —

                  Luksemburg:

                           —

                           taxe sur les véhicules automoteurs,

               —

                  Nizozemska:

                           —

                           motorrijtuigenbelasting,

               —

                  Austrija:

                           —

                           Kraftfahrzeugsteuer,

               —

                  Portugal:

                           (a)

                           imposto de camionagem;

                           (b)

                           imposto de circulaçao,

               —

                  Finska:

                           —

                           varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt,

               —

                  Švedska:

                           —

                           fordonsskatt,

               —

                  Ujedinjena Kraljevina:

                           (a)

                           vehicle excise duty;

                           (b)

                           motor vehicle licence.

         2.   Države članice koje zamjenjuju bilo koji porez naveden u stavku 1. s drugim porezom iste vrste obavješćuju o tome Komisiju koja donosi potrebne izmjene.
   Članak 4.
   Postupke naplate i prikupljanja poreza predviđenog člankom 3. određuju države članice.
   Članak 5.
   Što se tiče vozila registriranih u državama članicama, poreze predviđene člankom 3. ubire isključivo država članica u kojoj je vozilo registrirano.
   Članak 6.
   1.   Bez obzira na strukturu poreza predviđenog člankom 3., države članice utvrđuju stope tako da osiguraju da porezna stopa za svaku kategoriju ili potkategoriju vozila iz Priloga I. nije niža od najmanjeg iznosa utvrđenog u tom Prilogu.
   Tijekom dvije godine nakon stupanja ove Direktive na snagu, Grčka, Italija, Portugal i Španjolska ovlaštene su primijeniti niže stope, ali ne niže od 65 % najmanjeg iznosa utvrđenog u Prilogu I.
   2.   Države članice mogu primijeniti niže stope na, ili izuzeti od plaćanja:

               (a)

               vozila koja se koriste u svrhu nacionalne ili civilne obrane, koja koriste službe protupožarne zaštite ili druge hitne službe i policija, kao i vozila za održavanje cesta;

               (b)

               vozila koja se samo povremeno kreću javnim prometnicama države članice u kojoj su registrirana i kojima se koriste fizičke i pravne osobe čija osnovna djelatnost nije prijevoz tereta, pod uvjetom da vozila koja obavljaju prijevoz ne narušavaju tržišno natjecanje i pod uvjetima sporazuma s Komisijom.

               3.

                           (a)

                           Jednoglasnom odlukom o prijedlogu Komisije, Vijeće može ovlastiti državu članicu da zadrži daljnja izuzeća od plaćanja ili sniženja poreza na vozila na temelju određene politike društveno-gospodarske prirode ili uzimajući u obzir infrastrukturu dotične države. Takva izuzeća ili sniženja mogu se primijeniti samo na vozila registrirana u onim državama članicama koja obavljaju prijevoz isključivo unutar točno definiranog dijela svog područja.

                           (b)

                           Svaka država članica koja želi zadržati spomenuto izuzeće ili sniženje obavješćuje o tome Komisiju i dostavlja joj sve potrebne informacije. Komisija obavješćuje druge države članice o predloženom izuzeću ili sniženju u roku od mjesec dana.
                           Smatra se da je Vijeće dopustilo izuzeće od plaćanja ili sniženje ako u roku dva mjeseca od datuma kada su druge države članice obaviještene u skladu s prvim podstavkom, niti Komisija niti bilo koja država članica ne zatraže od Vijeća da preispita taj predmet.

         4.   Ne dovodeći u pitanje drugi podstavak stavka 1. i stavke 2. i 3. ovog članka ili članka 6. Direktive Vijeća 92/106/EEZ od 7. prosinca 1992. o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza tereta među državama članicama (11), države članice ne smiju odobriti bilo kakvo izuzeće ili sniženje poreza iz članka 3. ako bi njihovom primjenom porez bio niži od najmanjeg iznosa iz stavka 1. ovog članka.

      POGLAVLJE III.

      Cestarine i korisničke naknade

   Članak 7.
   1.   Države članice mogu zadržati ili uvesti cestarine i/ili korisničke naknade pod uvjetima utvrđenim stavcima od 2. do 10.

               2.

                           (a)

                           Cestarine i korisničke naknade primjenjuju se samo na korisnike autocesta ili cesta s više trakova sa značajkama sličnima autocesti ili na korisnike mostova, tunela i planinskih prijevoja.
                           Međutim, u državi članici u kojoj ne postoji mreža autocesta ili cesta s dva prometna traka sa sličnim značajkama, cestarine i korisničke naknade u toj državi mogu se nametnuti korisnicima cesta koje s tehničkog stajališta pripadaju najvišoj kategoriji.

                           (b)

                           Nakon savjetovanja s Komisijom i u skladu s postupkom utvrđenim Odlukom Vijeća od 21. ožujka 1962. o uspostavljanju postupka prethodnog ispitivanja i savjetovanja u odnosu na određene zakone i druge propise u vezi s prijevozom, predloženim u državama članicama (12),

                                       i.

                                       cestarine ili korisničke naknade mogu se također zaračunati korisnicima drugih dionica primarne cestovne mreže, a posebno

                                                   —

                                                   kada za to postoje sigurnosni razlozi,

                                                   —

                                                   u državi članici u kojoj ne postoji jedinstvena mreža autocesta ili cesta s dvostrukim trakom sličnih značajki na većem dijelu njezinog područja, u dotičnom dijelu države, ali samo za ceste koje se koriste za međunarodni i međuregionalni prijevoz tereta, pod uvjetom da su prometna potražnja i gustoća stanovništva takvog opsega da ne postoji gospodarska opravdanost izgradnje autocesta ili cesta sličnih značajki s dva prometna traka;

                                       ii.

                                       dotične države članice mogu izraditi posebna rješenja za granična područja;

                                       iii.

                                       Austrija može izuzeti od plaćanja austrijskih korisničkih naknada korištenje dijela autoceste između Kufsteina i Brennera.

         3.   Cestarine i korisničke naknade ne mogu se naplaćivati istodobno za korištenje pojedine dionice ceste. Međutim, države članice mogu uvesti cestarine na prometne mreže na kojima se naplaćuju korisničke naknade za mostove, tunele i planinske prijevoje.
   4.   Cestarine i korisničke naknade ne smiju biti diskriminirajuće, direktno ili indirektno, na temelju nacionalnosti prijevoznika ili ishodišta ili odredišta vozila.
   5.   Cestarine i korisničke naknade primjenjuju se i prikupljaju, a njihovo plaćanje nadzire na takav način da se utjecaj na protočnost prometa smanji na najmanju moguću mjeru te da se izbjegnu sve obvezne kontrole ili provjere na unutarnjim granicama Zajednice. U tu svrhu države članice surađuju pri utvrđivanju metoda kojima bi se prijevoznicima omogućilo plaćanje korisničkih naknada 24 sata dnevno barem na glavnim naplatnim punktovima, uz mogućnost upotrebe svih vrsta platežnih sredstava, izvan i unutar država članica u kojima se one primjenjuju. Države članice prikladno opremaju punktove na kojima se obavlja plaćanje cestarine i korisničkih naknada kako bi se održali uobičajeni standardi sigurnosti na cestama.
   6.   Država članica može odrediti da vozila registrirana u toj državi članici podliježu plaćanju korisničkih naknada za korištenje cjelokupne cestovne mreže na njezinom području.
   7.   Dotična država članica određuje korisničke naknade, uključujući administrativne troškove, za sve kategorije vozila u iznosu koji ne prelazi maksimalne stope određene Prilogom II.
   Maksimalne stope provjeravaju se 1. srpnja 2002. te svake druge godine nakon tog datuma. Kada je potrebno, Komisija daje prijedlog prikladnih prilagodbi, a Europski parlament i Vijeće o njima odlučuju u skladu s uvjetima utvrđenima Ugovorom.
   Države članice koje primjenjuju korisničke naknade, primjenjuju u roku dvije godine nakon stupanja na snagu ove Direktive sniženje od 50 % na stope korisničkih naknada za vozila registrirana u Grčkoj zbog njezinoga geopolitičkog položaja. Komisija može donijeti odluku da te države članice svake godine potvrđuju produženje sniženja.
   8.   Stope korisničkih naknada razmjerne su trajanju korištenja infrastrukture.
   Država članica može primjenjivati samo godišnje stope za vozila registrirana u toj državi.
   9.   Ponderirane prosječne cestarine moraju biti povezane s troškovima izgradnje, upotrebe i razvoja mreže predmetne infrastrukture.
   10.   Ne dovodeći u pitanje ponderirane prosječne cestarine iz stavka 9., države članice mogu koristiti različite stope po kojima se naplaćuju cestarine u skladu s:

               (a)

               klasom emisije vozila, pod uvjetom da nijedna cestarina ne prelazi za više od 50 % cestarinu naplativu za istovjetna vozila koja zadovoljavaju najstrože standarde emisije;

               (b)

               razdobljem dana, pod uvjetom da niti jedna cestarina nije za 100 % veća od cestarine naplative u najjeftinijem razdoblju dana.

         Bilo kakva razlika u naplati cestarina u odnosu na klase emisije vozila ili razdoblju dana mora biti primjerena postavljenom cilju.
   Članak 8.
   1.   Dvije ili više država članica mogu surađivati na uvođenju zajedničkog sustava korisničkih naknada primjenljivih na njihovim područjima kao cjelini. U tom slučaju, te države članice osiguravaju najužu uključenost Komisije u pripremu predmetnog sustava kao i u njegovu primjenu i moguće izmjene.
   2.   Osim uvjeta iz članka 7., zajednički sustav podliježe sljedećim uvjetima:

               (a)

               zajedničke stope korisničkih naknada određuju uključene države članice u visinama koje ne prelaze maksimalne stope određene člankom 7. stavkom 7.;

               (b)

               plaćanje zajedničke korisničke naknade omogućuje pristup mreži koju definiraju uključene države članice u skladu s člankom 7. stavkom 2.;

               (c)

               u zajednički sustav mogu se uključiti druge države članice;

               (d)

               uključene države članice izrađuju skalu koja omogućuje da svaka od njih dobije pravedno raspodijeljen pripadajući dio prihoda koji proizlazi iz naplate korisničkih naknada.

      POGLAVLJE IV.

      Završne odredbe

   Članak 9.
   1.   Ova Direktiva ne sprečava države članice da primijene:

               (a)

               određene poreze ili naknade:

                           —

                           koje se ubiru pri registraciji vozila, ili

                           —

                           koje se nameću vozilima ili teretima čije mjere ili težina prelaze normu;

               (b)

               parkirališne pristojbe i određene naknade za gradski promet;

               (c)

               regulatorne naknade posebno namijenjene suzbijanju prometne gužve povezane s određenim mjestom i vremenom.

         2.   Ova Direktiva također ne priječi države članice da dodijele postotak od iznosa prikupljenog od korisničkih naknada ili cestarine u korist zaštite okoliša i uravnoteženog razvoja prometne mreže, pod uvjetom da je taj iznos izračunan u skladu s člankom 7. stavcima 7. i 9.
   Članak 10.
   1.   Za potrebe ove Direktive, tečajne stope između eura i nacionalnih valuta država članica koje nisu uvele euro su one koje vrijede prvog radnog dana u listopadu i koje su objavljene u Službenom listu Europskih zajednica; one proizvode pravne učinke od 1. siječnja sljedeće kalendarske godine.
   2.   Države članice koje nisu uvele euro mogu zadržati iznose koji su na snazi u vrijeme godišnjeg podešavanja iz stavka 1., ako konverzija iznosa izraženog u eurima pokazuje promjenu manju od 5 % kada se izrazi u nacionalnim valutama.
   Članak 11.
   1.   Do datuma iz članka 7. stavka 7. drugog podstavka Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi ove Direktive, uzimajući u obzir razvoj tehnologije i gustoću prometa.
   2.   Države članice prosljeđuju Komisiji potrebne informacije u roku najviše šest mjeseci prije datuma iz stavka 1., kako bi omogućile Komisiji da sastavi gore navedeno izvješće.
   3.   Države članice koje uvode elektroničku naplatu cestarine i/ili korisničke naknade međusobno surađuju s ciljem postizanja primjerene razine interoperabilnosti.
   Članak 12.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. srpnja 2000. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Komisija o tome obavješćuje druge države članice.
   Članak 13.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 14.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 17. lipnja 1999.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. M. GIL-ROBLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         F. MÜNTEFERING

      (1)  SL C 59, 26.2.1997., str. 9.

      (2)  SL C 206, 7.7.1997., str. 17.

      (3)  Mišljenje dostavljeno 3. lipnja 1999. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  Mišljenje Europskog parlamenta od 17. srpnja 1997. (SL C 286, 22.9.1997., str. 217.), Zajedničko stajalište Vijeća od 18. siječnja 1999. (SL C 58, 1.3.1999., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 7. svibnja 1999. (još nije objavljena u Službenom listu).

      (5)  SL L 316, 31.10.1992., str 12. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 94/74/EZ (SL L 365, 31.12.1994., str 46.).

      (6)  SL L 316, 31.10.1992., str 19. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 94/74/EZ. [1995] ECR I-1 827.

      (7)  SL L 36, 9.2.1988., str 33. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 96/1/EZ (SL L 40, 17.2.1996., str. 1.).

      (8)  SL L 279, 12.11.1993., str. 32.

      (9)  SL L 359, 31.12.1998., str. 1.

      (10)  SL L 36, 9.2.1988., str. 33. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 96/1/EZ (SL L 40, 17.2.1996., str. 1.).

      (11)  SL L 368, 17.12.1992., str 38.

      (12)  SL 23, 3.4.1962., str. 720/62. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom 73/402/EEZ (SL L 347, 17.12.1973., str 48.).
   PRILOG I.
   NAJMANJE POREZNE STOPE PRIMJENLJIVE NA VOZILA
   Motorna vozila

               Broj osovina i maksimalna dozvoljena bruto nosivost
               (u tonama)

               Najmanja porezna stopa
               (u eurima/godišnje)

               Ne manje od

               Manje od

               Pogonska(-e) osovina(-e) sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom (1)

               Drugi sustavi pogonskog ovjesa

                  Dvije osovine

               12

               13

               0

               31

               13

               14

               31

               86

               14

               15

               86

               121

               15

               18

               121

               274

                  Tri osovine

               15

               17

               31

               54

               17

               19

               54

               111

               19

               21

               111

               144

               21

               23

               144

               222

               23

               25

               222

               345

               25

               26

               222

               345

                  Četiri osovine

               23

               25

               144

               146

               25

               27

               146

               228

               27

               29

               228

               362

               29

               31

               362

               537

               31

               32

               362

               537

   KOMBINIRANA VOZILA (ZGLOBNA VOZILA I CESTOVNI VLAKOVI)

               Broj osovina i maksimalna dozvoljena bruto nosivost
               (u tonama)

               Najmanja porezna stopa
               (u eurima/godišnje)

               Ne manje od

               Manje od

               Pogonska(-e) osovina(-e) sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom (2)

               Drugi sustavi pogonskog ovjesa

                  2 + 1 osovine

               12

               14

               0

               0

               14

               16

               0

               0

               16

               18

               0

               14

               18

               20

               14

               32

               20

               22

               32

               75

               22

               23

               75

               97

               23

               25

               97

               175

               25

               28

               175

               307

                  2 + 2 osovine

               23

               25

               30

               70

               25

               26

               70

               115

               26

               28

               115

               169

               28

               29

               169

               204

               29

               31

               204

               335

               31

               33

               335

               465

               33

               36

               465

               706

               36

               38

               465

               706

                  2 + 3 osovine

               36

               38

               370

               515

               38

               40

               515

               700

                  3 + 2 osovine

               36

               38

               327

               454

               38

               40

               454

               628

               40

               44

               628

               929

                  3 + 3 osovine

               36

               38

               186

               225

               38

               40

               225

               336

               40

               44

               336

               535

      (1)  Ovjes koji se priznaje kao ekvivalent u skladu s definicijom iz Priloga II. Direktivi Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996., o utvrđivanju, za određena cestovna vozila koja prometuju u Zajednici, najvećih dozvoljenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dozvoljenih težina u međunarodnom prometu (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.).

      (2)  Ovjes koji se priznaje kao ekvivalent u skladu s definicijom u Prilogu II. Direktivi Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996., o utvrđivanju, za određena cestovna vozila koja prometuju u Zajednici, najvećih dozvoljenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dozvoljenih težina u međunarodnom prometu (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.).
   PRILOG II.
   NAJVEĆI IZNOSI KORISNIČKIH NAKNADA U EURIMA, UKLJUČUJUĆI ADMINISTRATIVNE TROŠKOVE IZ ČLANKA 7. STAVKA 7.

      Godišnje

               maksimalno tri osovine

               minimalno četiri osovine

               NE-EURO

               960

               1 550

               EURO I

               850

               1 400

               EURO II i čišći

               750

               1 250

      Mjesečno i tjedno

   Maksimalne mjesečne i tjedne stope su razmjerne trajanju korištenja infrastrukture.

      Dnevno

   Dnevna korisnička naknada jednaka je za sve kategorije vozila i iznosi do 8 EUR.


title: Direktiva Vijeća 95/50/EZ od 6. listopada 1995. o jedinstvenim postupcima nadzora prijevoza opasnih tvari u cestovnom prometu

text:
               07/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               39

         31995L0050

               L 249/35

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.10.1995.

      DIREKTIVA VIJEĆA 95/50/EZ
   od 6. listopada 1995.
   o jedinstvenim postupcima nadzora prijevoza opasnih tvari u cestovnom prometu
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 75.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   djelujući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189.c Ugovora (3),
   budući da je Zajednica donijela niz mjera namijenjenih uspostavi unutarnjeg tržišta koje obuhvaća područje bez unutarnjih granica unutar kojeg je, u skladu s odredbama Ugovora, osigurana sloboda kretanja robe, osoba, usluga i kapitala;
   budući da se nadzor prijevoza opasnih tvari u cestovnom prometu provodi u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 4060/89 od 21. prosinca 1989. o ukidanju nadzora koji se provodi na granicama država članica u području cestovnog prometa i prometa unutarnjim plovnim putovima (4) i Uredbom Vijeća (EEZ) br. 3912/92 od 17. prosinca 1992. o nadzoru koji se provodi u Zajednici u području cestovnog prometa i prometa unutarnjim plovnim putovima u pogledu prijevoznih sredstava registriranih ili stavljenih u promet u trećoj zemlji (5);
   budući da je Vijeće donijelo Direktivu 94/55/EZ od 21. studenoga 1994. o usklađivanju zakonodavstava država članica o prijevozu opasnih tvari u cestovnom prometu (6); budući da je postupke za nadzor i definicije u vezi s tom vrstom prijevoza potrebno na odgovarajući način uskladiti kako bi nadzor ispunjavanja tom Direktivom predviđenih sigurnosnih normi bio učinkovitiji;
   budući da države članice na cjelokupnom državnom području moraju osigurati nadzor predmetnih vozila u dostatnom opsegu izbjegavajući pritom, kad je to moguće, prekomjeran broj takvih kontrola;
   budući da Zajednica, sukladno načelu supsidijarnosti, treba poduzeti potrebne mjere radi poboljšanja razine sigurnosti prijevoza opasnih tvari;
   budući da nadzor treba obavljati koristeći popis zajedničkih elemenata koji je primjenjiv na takav prijevoz na cjelokupnom državnom području Zajednice;
   budući da je potrebno sastaviti popis prekršaja koje sve države članice smatraju dovoljno ozbiljnima da se na vozila koja ih počine primjenjuju odgovarajuće mjere ovisno o okolnostima ili sigurnosnim zahtjevima, uključujući, prema potrebi, uskratu ulaska predmetnim vozilima u Zajednicu;
   budući da je u svrhu poboljšanja usklađenosti sa sigurnosnim normama u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu, u preventivne svrhe, potrebno predvidjeti nadzor u poduzećima ili kada se pri cestovnom nadzoru utvrde teže povrede propisa o prijevozu opasnih tvari;
   budući da se predmetni nadzor moraju provoditi u pogledu svih pošiljaka opasnih tvari koje se u cijelosti ili djelomično prevoze cestom na području država članica, bez obzira na polazno ili odredišno mjesto tereta ili državu u kojoj je vozilo registrirano;
   budući da se u slučaju težih ili ponovljenih prekršaja od nadležnih tijela države članice u kojoj je vozilo registrirano ili u kojoj poduzeće ima sjedište može zatražiti poduzimanje odgovarajućih mjera i budući da će o svim mjerama koje uslijede ta tijela obavijestiti državu članicu koja to zatraži;
   budući da je primjenu ove Direktive potrebno pratiti na temelju izvješća koje podnosi Komisija,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na nadzor koji države članice provode u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu vozilima koja prijevoz obavljaju njihovim državnim područjem ili koja na njihovo državno područje ulaze iz treće zemlje.
   Direktiva se ne primjenjuje na prijevoz opasnih tvari vozilima koja pripadaju ili su u nadležnosti oružanih snaga.
   2.   Odredbe ove Direktive ne utječu, međutim, na pravo država članica da, poštujući pravo Zajednice, provode nadzor nad unutarnjim i međunarodnim prijevozom opasnih tvari na njihovom državnom području vozilima na koja se ova Direktiva ne odnosi.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               —

               „vozilo” znači svako potpuno ili nepotpuno motorno vozilo namijenjeno cestovnom prometu, opremljeno s najmanje četiri kotača, čija najveća konstrukcijska brzina prelazi 25 km/h, zajedno s priključnim vozilima, osim vozila koja se kreću tračnicama, traktora za poljoprivredu i šumarstvo te svih pokretnih strojeva,

               —

               „opasne tvari” znači opasne tvari definirane kao takve u Direktivi 94/55/EZ,

               —

               „prijevoz” znači svaka aktivnost prijevoza u cestovnom prometu koja se u cijelosti ili djelomično obavlja vozilom na javnim cestama na državnom području države članice, uključujući utovar i istovar roba obuhvaćenih Direktivom 94/55/EZ, ne dovodeći u pitanje dogovore predviđene propisima država članica u vezi s odgovornošću u pogledu takvih aktivnosti,

               —

               „poduzeće”’ znači svaka profitna ili neprofitna fizička ili pravna osoba, profitna ili neprofitna udruga ili skupina osoba bez pravne osobnosti te svako tijelo u okviru javne vlasti, bez obzira na to posjeduje li pravnu osobnost ili ovisi o tijelu koje posjeduje takvu pravnu osobnost, koje prevozi, utovaruje ili istovaruje opasne tvari ili nalaže njihov prijevoz, kao i ona koja privremeno skladište, prikupljaju, pakiraju ili isporučuju takve tvari u okviru svoje prijevozničke djelatnosti, a nalaze se na državnom području Zajednice,

               —

               „nadzor” znači svaki nadzor, kontrola, pregled, provjera ili formalnost koju obavljaju nadležna tijela radi osiguranja sigurnosti prijevoza opasnih tvari.

         Članak 3.
   1.   Države članice osiguravaju da se na reprezentativnom broju pošiljaka opasnih tvari koje se prevoze u cestovnom prometu vrši nadzor propisan ovom Direktivom kako bi se provjerila njihova sukladnost s propisima o prijevozu opasnih tvari u cestovnom prometu.
   2.   Takav nadzor provodi se na državnom području države članice u skladu s člankom 3. Uredbe (EEZ) br. 4060/89 i člankom 1. Uredbe (EEZ) br. 3912/92.
   Članak 4.
   1.   U svrhu provedbe nadzora predviđenog ovom Direktivom, države članice koriste zapisnik o nadzoru prijevoza opasnih tvari iz Priloga I. Primjerak tog zapisnika ili potvrde iz koje je vidljiv rezultat nadzora, koju je sastavilo nadležno tijelo koje je provelo nadzor, uručuje se vozaču vozila te se na zahtjev predočuje kako bi se, kad je to moguće, pojednostavio ili učinio nepotrebnim daljnji nadzor. Ovaj stavak ne dovodi u pitanje pravo država članica da provode posebne mjere za detaljniji nadzor.
   2.   Nadzor se provodi nasumce nad što je moguće većim dijelom cestovne mreže.
   3.   Mjesta odabrana za takav nadzor moraju omogućiti usklađivanje vozila koja su počinila prekršaj s propisima ili, ako to nadležno tijelo koje provodi nadzor smatra prikladnim, njihovo isključenje iz prometa na mjestu zaustavljanja ili na za tu svrhu namijenjenom mjestu bez da se pritom ugrozi sigurnost.
   4.   Prema potrebi te ako se time ne ugrožava sigurnost, uzorci tvari koje se prevoze mogu se uzeti radi ispitivanja u laboratorijima koja je nadležno tijelo ovlastilo.
   5.   Nadzor se provodi u razumnom vremenskom roku.
   Članak 5.
   Ne dovodeći u pitanje druge kazne koje se mogu izreći, nadležna tijela koja provode nadzor mogu vozila za koja se utvrdi da su počinila jednu ili više povreda propisa o prijevozu opasnih tvari, posebno povreda navedenih u Prilogu II., isključiti iz prometa na mjestu zaustavljanja ili na za to namijenjenu mjestu i zatražiti da se prije no što nastave vožnju usklade s odredbama ili se, ovisno o okolnostima ili sigurnosnim zahtjevima, mogu provesti druge odgovarajuće mjere uključujući, prema potrebi, zabranu ulaska takvih vozila u Zajednicu.
   Članak 6.
   1.   Nadzor se može provoditi i u prostorijama poduzeća kao preventivna mjera ili ako se tijekom nadzora na cesti ustanove prekršaji koji ugrožavaju sigurnost prijevoza opasnih tvari.
   2.   Svrha takvog nadzora je osigurati da su sigurnosni uvjeti koji se odnose na prijevoz opasnih tvari u cestovnom prometu u skladu s odgovarajućim propisima.
   Ako se u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu ustanovi da je bio počinjen prekršaj, posebno prekršaj naveden u Prilogu II., predmetni prijevoz uskladit će se s propisima prije nego što teret napusti poduzeće ili će se na njega primijeniti druge odgovarajuće mjere.
   Članak 7.
   1.   Države članice si međusobno pružaju pomoć s ciljem učinkovite provedbe ove Direktive.
   2.   Teški ili ponovljeni prekršaji koji ugrožavaju sigurnost prijevoza opasnih tvari i koje su počinila strana vozila ili poduzeća trebaju se odmah prijaviti nadležnim tijelima u državi članici u kojoj je vozilo registrirano ili u kojoj se nalazi sjedište poduzeća.
   Nadležna tijela države članice u kojoj su ustanovljeni teški ili ponovljeni prekršaji mogu zatražiti od nadležnih tijela države članice u kojoj je vozilo registrirano ili u kojoj se nalazi sjedište poduzeća da poduzmu odgovarajuće mjere protiv počinitelja.
   Potonja nadležna tijela obavješćuju nadležna tijela države članice u kojoj su prekršaji ustanovljeni o svim mjerama poduzetima u vezi s prijevoznikom ili poduzećem.
   Članak 8.
   Ako se na temelju nalaza nadzora na cesti obavljenog na vozilu registriranom u drugoj državi članici može opravdano pretpostaviti da su bili počinjeni teški ili ponovljeni prekršaji koji se zbog nepostojanja potrebnih podataka ne mogu ustanoviti tijekom tog nadzora, nadležna tijela dotičnih država članica međusobno si pomažu kako bi razjasnila situaciju. Kada nadležna država članica u tu svrhu provede nadzor u poduzeću, o rezultatima tog nadzora obavijestit će drugu državu članicu.
   Članak 9.
   1.   Svaka država članica, za svaku kalendarsku godinu, a najkasnije dvanaest mjeseci po isteku te godine, šalje Komisiji izvješće sastavljeno u skladu s obrascem iz Priloga III. o primjeni ove Direktive, uključujući sljedeće podatke:

               —

               ako je to moguće, utvrđenu ili procijenjenu količinu opasnih tvari koje se prevoze u cestovnom prometu (u prevezenim tonama ili u tonama po kilometru),

               —

               broj provedenih nadzora,

               —

               broj vozila na kojima je proveden nadzor s obzirom na mjesto registracije (domaća vozila, vozila registrirana u drugim državama članicama ili u trećim zemljama),

               —

               broj i vrstu zabilježenih prekršaja,

               —

               vrstu i broj izrečenih kazni.

         2.   Komisija prvi put 1999. godine, a potom barem svake tri godine, šalje Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o tome kako države članice primjenjuju ovu Direktivu, navodeći pritom podatke u skladu sa stavkom 1. ovog članka.
   Članak 10.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive do 1. siječnja 1997. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst najvažnijih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 11.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 12.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 6. listopada 1995.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

      (1)  SL C 26, 29.1.1994., str. 10. i SL C 238, 26.8.1994., str. 4.

      (2)  SL C 195, 18.7.1994., str. 18.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 3. svibnja 1994. (SL C 205, 25.7.1994., str. 55.), Zajedničko stajalište Vijeća od 21. studenoga 1994. (SL C 354, 13.12.1994., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 14. ožujka 1995. (SL br.C 89, 10.4.1995., str. 29.).

      (4)  SL L 390, 30.12.1989., str. 18. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EEZ) br. 3356/91 (SL L 318, 20.11.1991., str. 1.).

      (5)  SL L 395, 31.12.1992., str. 6.

      (6)  SL L 319, 12.12.1994., str. 7.
   PRILOG I.

   PRILOG II.
   PREKRŠAJI
   Za potrebe ove Direktive, prekršajem se posebno smatra sljedeće:

               1.

               tvari čiji prijevoz nije odobren;

               2.

               nepostojanje izjave pošiljatelja o sukladnosti tvari i njihove ambalaže s propisima o prijevozu;

               3.

               vozila kod kojih je prilikom nadzora ustanovljeno curenje opasnih tvari zbog propusnosti cisterni ili ambalaže;

               4.

               vozila bez certifikata o homologaciji ili s nepropisnim certifikatom;

               5.

               vozila bez odgovarajuće narančaste upozorne ploče ili s nepropisnom narančastom upozornom pločom;

               6.

               vozila bez uputa o sigurnosti ili s neodgovarajućim uputama o sigurnosti;

               7.

               neodgovarajuće vozilo ili ambalaža;

               8.

               vozač ne posjeduje propisanu potvrdu o stručnoj osposobljenosti za prijevoz opasnih tvari u cestovnom prometu;

               9.

               vozila bez vatrogasnih aparata;

               10.

               vozila ili ambalaža bez propisanih oznaka opasnosti;

               11.

               vozila bez prijevozne/popratne dokumentacije ili podaci o opasnim tvarima u vozilu koji nisu u skladu s propisima;

               12.

               vozila koja nisu obuhvaćena dvostranim/višestranim sporazumom ili koja nisu u skladu sa sporazumom;

               13.

               prepunjena cisterna.

         PRILOG III.


title: Direktiva Komisije 2013/41/EU оd 18. srpnja 2013. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja 1R-trans fenotrina kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
               19.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 196/18

         DIREKTIVA KOMISIJE 2013/41/EU
   оd 18. srpnja 2013.
   o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja 1R-trans fenotrina kao aktivne tvari u njezin Prilog I.
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
   budući da:

               (1)

               Uredbom Komisije (EZ) br. 1451/2007 od 4. prosinca 2007. o drugoj fazi desetogodišnjeg radnog programa iz članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (2) utvrđen je popis aktivnih tvari koje treba ocijeniti radi njihovog mogućeg uvrštenja u Prilog I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Na tom se popisu nalazi i d-fenotrin.

               (2)

               Na temelju uredbe (EZ) br. 1451/2007, d-fenotrin ocijenjen je u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 98/8/EZ u odnosu na njegovo korištenje u vrsti proizvoda 18: insekticidima, akaricidima i proizvodima za suzbijanje drugih člankonožaca, kao što je utvrđeno u Prilogu V. toj Direktivi.

               (3)

               Na temelju podataka podnesenih u svrhu ocjenjivanja mogli su se donijeti zaključci samo u odnosu na određeni oblik d-fenotrina, tj. tvar koja sadržava najmanje 89 % m/m 1R-trans fenotrina. Prema trenutnoj praksi imenovanja tvari (3) ova se tvar treba smatrati monokonstituentom i nazvati 1Rtrans fenotrin. Na temelju ocjenjivanja nisu se mogli donijeti zaključci u odnosu na bilo koju drugu tvar koja je u skladu s definicijom d-fenotrina s navedenog popisa aktivnih tvari iz Uredbe (EZ) br. 1451/2007. Stoga se na temelju postojećeg ocjenjivanja samo 1R-trans fenotrin treba uvrstiti u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ.

               (4)

               Irska je imenovana državom članicom izvjestiteljicom te je 29. srpnja 2010. u skladu s člankom 14. stavcima 4. i 6. Uredbe (EZ) br. 1451/2007 Komisiji podnijela izvješće nadležnog tijela zajedno s preporukom.

               (5)

               Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i Komisija. U skladu s člankom 15. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1451/2007, nalazi te revizije uvršteni su 1. ožujka 2013. u izvješće o ocjeni u okviru Stalnog odbora za biocidne proizvode.

               (6)

               Na temelju ocjena vjerojatno se može očekivati da biocidni proizvodi koji se koriste kao insekticidi, akaricidi i proizvodi za suzbijanje drugih člankonožaca, a koji sadrže 1R-trans fenotrin, zadovolje uvjete utvrđene u članku 5. Direktive 98/8/EZ. Stoga je primjereno uvrstiti 1R-trans fenotrin među tvari koje se koriste u vrsti proizvoda 18 iz Priloga I. toj Direktivi.

               (7)

               Na razini Unije nisu ocijenjene sve moguće primjene i scenariji izloženosti. Stoga je primjereno od država članica zahtijevati da ocijene one primjene ili scenarije izloženosti te one rizike za stanovništvo i dijelove okoliša koji nisu reprezentativno proučeni u okviru procjene rizika na razini Unije te da prilikom odobrenja proizvoda osiguraju poduzimanje potrebnih mjera ili nametanje posebnih uvjeta kako bi se uočeni rizici smanjili na prihvatljivu razinu.

               (8)

               S obzirom na utvrđene rizike za zdravlje ljudi, primjereno je zahtijevati da se utvrde sigurni radni postupci za ULV uporabu (uporabu bez razrjeđenja), kao i da se proizvodi koriste uz odgovarajuću osobnu zaštitnu opremu, osim ako se u zahtjevu za odobrenje proizvoda ne dokaže da se rizici mogu na drugi način smanjiti na prihvatljivu razinu.

               (9)

               Zbog utvrđenih rizika za okoliš mora se zahtijevati da prije odobrenja proizvoda budu provedene odgovarajuće mjere smanjenja rizika za zaštitu pčela medarica.

               (10)

               Kod proizvoda koji sadrže 1R-trans fenotrin, rezidue kojega bi se mogle pojaviti u hrani ili hrani za životinje, države članice trebaju provjeriti postoji li potreba za određivanjem novih ili izmjenom postojećih najvećih dopuštenih količina rezidua u skladu s Uredbom (EZ) br. 470/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o propisivanju postupaka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua farmakološki djelatnih tvari u hrani životinjskog podrijetla, o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2377/90 i o izmjeni Direktive 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili Uredbom (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. veljače 2005. o maksimalnim razinama ostataka pesticida u ili na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla i o izmjeni Direktive Vijeća 91/414/EEZ (5), kao i poduzeti sve potrebne mjere za smanjenje rizika kojima se sprečava prekoračenje važećih najvećih dopuštenih količina rezidua.

               (11)

               Odredbe ove Direktive trebaju se primjenjivati istodobno u svim državama članicama kako bi se na tržištu osigurao jednak tretman biocidnih proizvoda vrste proizvoda 18 koji sadržavaju aktivnu tvar 1R-trans fenotrin i isto tako olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih proizvoda općenito.

               (12)

               Prije uvrštenja aktivne tvari u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ potrebno je omogućiti razumno razdoblje kako bi se državama članicama i zainteresiranim stranama omogućilo da se pripreme za ispunjavanje novih uvjeta, a podnositeljima zahtjeva koji su pripremili dokumentaciju da u potpunosti iskoriste desetgodišnje razdoblje zaštite podataka koje u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Direktive 98/8/EZ započinje na dan uvrštenja.

               (13)

               Nakon uvrštenja potrebno je državama članicama omogućiti razumno razdoblje za primjenu članka 16. stavka 3. Direktive 98/8/EZ.

               (14)

               Direktivu 98/8/EZ stoga treba na odgovarajući način izmijeniti.

               (15)

               U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima (6), države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz obavijest o mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata prenošenja.

               (16)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne proizvode,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog I. Direktivi 98/8/EZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. kolovoza 2014. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od 1. rujna 2015. godine.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. srpnja 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 123, 24.4.1998., str. 1.

      (2)  SL L 325, 11.12.2007., str. 3.

      (3)  Vidjeti pogotovo Vodič za identificiranje i imenovanje tvari prema REACH-u i CLP-u (Guidance for identification and naming of substances under REACH and CLP), ECHA-11-G-10.1-EN, str. 19. i d.

      (4)  SL L 152, 16.6.2009., str. 11.

      (5)  SL L 70, 16.3.2005., str. 1.

      (6)  SL C 369, 17.12.2011., str. 14.

      PRILOG
      U Prilogu I. Direktivi 98/8/EZ dodaje se sljedeći unos:

                     Br.

                     Uobičajeni naziv

                     Naziv IUPAC
                     Identifikacijski broj

                     Minimum čistoće aktivne tvari (1)

                     Datum uvrštenja

                     Rok za usuglašavanje s člankom 16. stavkom 3., osim ako se ne primjenjuje jedna od iznimaka navedenih u bilješci uz ovaj naslov (2)

                     Datum isteka uvrštenja

                     Vrsta proizvoda

                     Posebne odredbe (3)

                     „66.

                     1R-trans fenotrin

                     1R-trans fenotrin
                     Naziv IUPAC: 3-fenoksibenzil(1R,3R)-2,2-dimetil-3-(2-metilprop-1-enil)ciklopropankarboksilat
                     EZ br.: 247-431-2
                     CAS br.: 26046-85-5

                     89 % m/m 1R-trans fenotrina

                     1. rujna 2015.

                     31. kolovoza 2017.

                     31. kolovoza 2025.

                     18

                     U okviru procjene rizika na razini Unije nisu uzete u obzir sve moguće primjene i scenariji izloženosti. Kada je za pojedini proizvod to potrebno, pri ocjeni zahtjeva za odobrenje proizvoda u skladu s člankom 5. i Prilogom VI., države članice moraju ocijeniti one primjene ili scenarije izloženosti i one rizike za stanovništvo i dijelove okoliša koji nisu reprezentativno proučeni u okviru procjene rizika na razini Unije.
                     Države članice osiguravaju da se pri izdavanju odobrenja poštuju sljedeći uvjeti:

                                 1.

                                 moraju se utvrditi sigurni radni postupci za ULV uporabu, a proizvodi se moraju koristiti uz odgovarajuću osobnu zaštitnu opremu, osim ako se u zahtjevu za odobrenje proizvoda ne dokaže da se rizici mogu na drugi način smanjiti na prihvatljivu razinu;

                                 2.

                                 za proizvode koji sadrže 1R-trans fenotrin, rezidue kojega bi se mogle pojaviti u hrani ili hrani za životinje, države članice trebaju provjeriti postoji li potreba za uspostavljanjem novih ili izmjenom postojećih najvećih dopuštenih količina rezidua u skladu s Uredbom (EZ) br. 470/2009 ili Uredbom (EZ) br. 396/2005 te poduzeti sve potrebne mjere za smanjenje rizika kojima se osigurava da se ne prekorače važeće najveće količine rezidua;

                                 3.

                                 prema potrebi poduzet će se mjere za zaštitu pčela medarica.”

                     Zbroj svih izomera:
                     Naziv IUPAC: (3-fenoksifenil)metil 2,2-dimetil-3-(2-metilprop-1-enil)ciklopropan-1-karboksilat
                     EZ br.: 247-404-5
                     CAS br.: 26002-80-2

                     95,5 % m/m za zbroj svih izomera

         (1)  Čistoća navedena u ovom stupcu bila je minimum čistoće aktivne tvari upotrijebljene pri ocjenjivanju provedenom u skladu s člankom 11. Aktivna tvar u proizvodu kakav se stavlja na tržište može biti jednake ili različite čistoće ako je dokazano da je tehnički ekvivalentna ocijenjenoj tvari.

         (2)  Kod proizvoda koji sadržavaju više od jedne aktivne tvari iz članka 16. stavka 2., rok za usuglašavanje s člankom 16. stavkom 3. rok je koji važi za posljednju od njegovih aktivnih tvari koja se uvrsti u ovaj Prilog. Za proizvode za koje je prvo odobrenje izdano manje od 120 dana prije roka za usuglašavanje s člankom 16. stavkom 3. i predan je kompletan zahtjev za međusobno priznavanje u skladu s člankom 4. stavkom 1. u roku od 60 dana nakon izdavanja prvog odobrenja, rok za usuglašavanje s člankom 16. stavkom 3. u odnosu na taj zahtjev produžit će se na 120 dana od dana primitka kompletnog zahtjeva za međusobno priznavanje. Kod proizvoda za koje je neka država članica predložila odstupanje od međusobnog priznavanja u skladu s člankom 4. stavkom 4., rok za usuglašavanje s člankom 16. stavkom 3. produžit će se na 30 dana od datuma Odluke Komisije donesene u skladu s člankom 4. stavkom 4. drugim podstavkom.

         (3)  Za provedbu općih načela Priloga VI., sadržaj i zaključci izvješća o procjeni nalaze se na internetskoj stranici Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm