title: Direktiva Vijeća 2009/71/Euratom od 25. lipnja 2009. o uspostavi okvira Zajednice za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja

text:
               01/Sv. 13

               HR

               Službeni list Europske unije

               220

         32009L0071

               L 172/18

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 2009/71/EURATOM
   od 25. lipnja 2009.
   o uspostavi okvira Zajednice za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegove članke 31. i 32.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije sastavljen nakon dobivanja mišljenja skupine osoba koje je među znanstvenim stručnjacima država članica izabrao Znanstveni i tehnički odbor te nakon savjetovanja s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   budući da:

               (1)

               Člankom 2. stavkom (b) Ugovora predviđa se uspostava jednoobraznih sigurnosnih normi radi zaštite zdravlja radnika i stanovništva.

               (2)

               Člankom 30. Ugovora predviđa se uspostava osnovnih normi unutar Zajednice za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućih zračenja.

               (3)

               Direktivom Vijeća 96/29/Euratom od 13. svibnja 1996. o utvrđivanju osnovnih sigurnosnih normi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja (3) uspostavljene su osnovne sigurnosne norme. Odredbe te Direktive dopunjene su specifičnijim zakonodavstvom.

               (4)

               Kao što je to u svojoj sudskoj praksi (4) potvrdio Sud Europskih zajednica (dalje u tekstu „Sud”), Zajednica i države članice zajednički su nadležne u područjima obuhvaćenima Konvencijom o nuklearnoj sigurnosti (5).

               (5)

               Kao što je to u svojoj sudskoj praksi potvrdio Sud, odredbe poglavlja 3. Ugovora koje se odnose na zdravlje i sigurnost čine povezanu cjelinu kojom se Komisiji dodjeljuju znatne ovlasti radi zaštite stanovništva i okoliša od rizika nuklearne kontaminacije.

               (6)

               Kao što je to u svojoj sudskoj praksi potvrdio Sud, zadaće koje su člankom 2. stavkom (b) Ugovora uvedene Zajednici da odredi jednoobrazne sigurnosne norme radi zaštite zdravlja stanovništva i radnika ne znači da jednom kad te norme budu utvrđene država članica ne smije predvidjeti strože mjere zaštite.

               (7)

               Odlukom Vijeća 87/600/Euratom od 14. prosinca 1987. o aranžmanima Zajednice o ranoj razmjeni informacija u slučaju radiološke opasnosti (6) uspostavljen je okvir koji države članice trebaju koristiti za obavješćivanje i pružanje informacija radi zaštite stanovništva u slučaju radiološke opasnosti. Odlukom Vijeća 89/618/Euratom od 27. studenoga 1989. o obavješćivanju stanovništva o mjerama zdravstvene zaštite koje treba primijeniti i koracima koje treba poduzeti u slučaju radiološke opasnosti (7) za države članice uvedene su obveze obavješćivanja stanovništva u slučaju radiološke opasnosti.

               (8)

               Nacionalna odgovornost država članica za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja temeljno je načelo na kojem su razvijeni propisi o nuklearnoj sigurnosti na međunarodnoj razini kako su potvrđeni Konvencijom o nuklearnoj sigurnosti. To načelo nacionalne odgovornosti kao i načelo primarne odgovornosti nositelja dozvole za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja pod nadzorom njegovog nacionalnog nadležnog regulatornog tijela trebalo bi unaprijediti, a ulogu i neovisnost nadležnih regulatornih tijela trebalo bi ojačati ovom Direktivom.

               (9)

               Svaka država članica može u skladu s relevantnim nacionalnim politikama odlučivati o vlastitoj kombinaciji izvora energije.

               (10)

               Prilikom razvoja odgovarajućeg nacionalnog okvira prema ovoj Direktivi, u obzir će se uzeti nacionalne okolnosti.

               (11)

               Države članice već su provele mjere koje im omogućavaju ostvarivanje visoke razine nuklearne sigurnosti unutar Zajednice.

               (12)

               Iako se ova Direktiva bavi prvenstveno nuklearnom sigurnošću nuklearnih postrojenja, također je tako osigurati sigurno gospodarenje istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom, uključujući u skladištima i odlagalištima.

               (13)

               Države članice bi prema potrebi trebale procijeniti relevantna temeljna načela sigurnosti koja je uspostavila Međunarodna agencija za atomsku energiju (8), a koja bi trebala sačinjavati okvir praktičnih rješenja koja bi države članice trebale uzimati u obzir pri provedbi ove Direktive.

               (14)

               Svrhovito je nastaviti s postupkom prema kojem nacionalna tijela nadležna za sigurnost u državama članicama koje na svojem državnom području imaju nuklearne elektrane surađuju u okviru Udruženja zapadnoeuropskih regulatora u području nuklearne energije (WENRA) i prema kojem su utvrdila mnoge referentne razine sigurnosti za reaktore.

               (15)

               Nakon poziva Vijeća da se na razini EU-a osnuje Skupina na visokoj razini, kako je zabilježen u njegovim Zaključcima od 8. svibnja 2007. o nuklearnoj sigurnosti i sigurnom gospodarenju istrošenim gorivom i radioaktivnim otpadom,, Skupina europskih regulatora za nuklearnu sigurnost (ENSREG) osnovana je Odlukom Komisije 2007/530/Euratom od 17. srpnja 2007. o osnivanju Europske skupine na visokoj razini za nuklearnu sigurnost i gospodarenje otpadom (9), kako bi doprinijela ostvarivanju ciljeva Zajednice u području nuklearne sigurnosti.

               (16)

               Svrhovito je uspostaviti jedinstvenu strukturu za izvješća država članica o provedbi ove Direktive koja se dostavljaju Komisiji. S obzirom na opsežno iskustvo svojih članova ENSREG bi mogao dati vrijedan doprinos u tom smislu, čime bi olakšali savjetovanje i suradnja između nacionalnih regulatornih tijela.

               (17)

               Na svojoj petoj sjednici od 15. listopada 2008. ENSREG je usvojio 10 načela koja treba primijeniti pri izradi Direktive o nuklearnoj sigurnosti kako je navedeno u ENSREGovom zapisniku od 20. studenoga 2008.

               (18)

               Napredak u nuklearnoj tehnologiji, pouke stečene iskustvom iz rada i istraživanja o sigurnosti te poboljšanja regulatornog okvira mogli bi imati potencijal za daljnje poboljšanje sigurnosti. U skladu sa svojom obvezom održavanja i unapređivanja sigurnosti, države članice trebale bi uzeti u obzir te čimbenike kada budu proširivale svoje programe za nuklearnu energiju ili odlučivale o tome da nuklearnu energiju upotrijebe po prvi put.

               (19)

               Uspostavljanje snažne kulture sigurnosti unutar nuklearnog postrojenja jedno je od temeljnih načela upravljanja sigurnošću potrebnih za postizanje sigurnog rada.

               (20)

               Održavanje postojeće stručnosti i vještina u području nuklearne sigurnosti te njihov daljnji razvoj trebali bi se, između ostalog, temeljiti na postupku stjecanja znanja na temelju iskustava iz prethodnog rada postrojenja te primjene, prema potrebi, razvoja metodologije i znanosti.

               (21)

               Ranije su se samoprocjene provodile u državama članicama u bliskoj suradnji s međunarodnim stručnim pregledima pod pokroviteljstvom IAEA-e, u obliku misija povjerenstava za preglede regulatornog okvira (IRRT) ili integriranih službi za preglede regulatornog okvira (IRRS). Države članice su pozivale povjerenstva, te su se samoprocjene provodile na dobrovoljnoj osnovi u duhu otvorenosti i transparentnosti. Samoprocjene i popratni stručni pregledi zakonodavne, regulatorne i organizacijske infrastrukture trebali bi biti usmjereni na jačanje i unapređivanje nacionalnih okvira država članica uz istovremeno priznavanje njihove stručnosti u osiguravanju nuklearne sigurnosti nuklearnih postrojenja. Samoprocjene i stručni pregledi koji nakon njih slijede nisu ni inspekcija ni revizija, već su mehanizam uzajamnog učenja koji dopušta različite pristupe organizaciji i praksi nadležnog regulatornog tijela pri razmatranju regulatornih, tehničkih i političkih pitanja države članice koja doprinose osiguravanju čvrstog režima nuklearne sigurnosti. Međunarodne stručne preglede trebalo bi smatrati prigodom za razmjenu profesionalnog iskustva te razmjenu stečenih pouka i dobre prakse u duhu otvorenosti i suradnje i to putem savjeta stručnjaka, a ne putem kontrole ili prosuđivanja. Potvrđujući da postoji potreba za fleksibilnošću i svrsishodnošću s obzirom na različite sustave koji postoje u državama članicama, a s ciljem kontinuiranog poboljšavanja nuklearne sigurnosti, država članica trebala bi imati slobodu pri određivanju segmenata svojega sustava koji podliježu konkretnom stručnom pregledu koji se poziva.

               (22)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (10), države članice se potiče da za svoje potrebe i u interesu Zajednice izrade vlastite tablice u kojima se prikazuje, u mjeri u kojoj je to moguće, korelacija između ove Direktive i mjera prenošenja, te da ih javno objave,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE 1.

      CILJEVI, DEFINICIJE I PODRUČJE PRIMJENE

   Članak 1.
   Ciljevi
   Ciljevi ove Direktive su:

               (a)

               uspostaviti okvir Zajednice radi kontinuiranog održavanja i promicanja poboljšanja nuklearne sigurnosti i njezinog reguliranja;

               (b)

               osigurati da države članice predvide odgovarajuće nacionalne mehanizme za visoku razinu nuklearne sigurnosti radi zaštite radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućih zračenja iz nuklearnih postrojenja.

         Članak 2.
   Područje primjene
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na svako civilno nuklearno postrojenje koje radi na temelju dozvole kako je određena u članku 3. stavku 4., u svim fazama koje su obuhvaćene tom dozvolom.
   2.   Ova Direktiva ne sprječava države članice da po pitanju predmeta obuhvaćenog ovom Direktivom poduzmu strože mjere u skladu s pravom Zajednice.
   3.   Ovom se Direktivom dopunjuju osnovne norme iz članka 30. Ugovora u pogledu nuklearne sigurnosti nuklearnih postrojenja i ne dovodi se u pitanje Direktiva 96/29/Euratom.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „nuklearno postrojenje” znači:

                           (a)

                           postrojenje za obogaćivanje, postrojenje za proizvodnju nuklearnog goriva, nuklearna elektrana, postrojenje za preradu, istraživački reaktor, skladište istrošenog goriva; i

                           (b)

                           skladišta za radioaktivni otpad koja se nalaze na istoj lokaciji i izravno su povezana s nuklearnim postrojenjima nabrojanima u točki (a);

               2.

               „nuklearna sigurnost” znači ostvarivanje propisnih uvjeta rada, sprečavanje nesreća i ublažavanje posljedica nesreća, što rezultira zaštitom radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućih zračenja iz nuklearnih postrojenja;

               3.

               „nadležno regulatorno tijelo” znači nadležno tijelo ili sustav tijela koji su u državi članici određeni u području reguliranja nuklearne sigurnosti nuklearnih postrojenja iz članka 5.;

               4.

               „dozvola” znači svaki pravni akt koji se izdaje pod jurisdikcijom države članice kako bi se dodijelila odgovornost za odabir lokacije, projektiranje, izgradnju, puštanje u pogon i rad ili stavljanje izvan pogona nuklearnog postrojenja;

               5.

               „nositelj dozvole” znači pravna ili fizička osobu koja snosi cjelokupnu odgovornost za nuklearno postrojenje kako je navedeno u dozvoli.

         POGLAVLJE 2.

      OBVEZE

   Članak 4.
   Zakonodavni, regulatorni i organizacijski okvir
   1.   Države članice uspostavljaju i održavaju nacionalni zakonodavni, regulatorni i organizacijski okvir (dalje u tekstu „nacionalni okvir”) za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja kojim se dodjeljuju odgovornosti i osigurava koordinacija između relevantnih državnih tijela. Nacionalnim okvirom uspostavljaju se odgovornosti za:

               (a)

               donošenje nacionalnih zahtjeva u pogledu nuklearne sigurnosti. Određivanje načina na koji se donose ti zahtjevi i instrumenta putem kojeg se oni primjenjuju ostaje u nadležnosti država članica;

               (b)

               uspostavljanje sustava izdavanja dozvola i zabranjivanja rada nuklearnih postrojenja bez dozvole;

               (c)

               uspostavljanje sustava nadzora nuklearne sigurnosti;

               (d)

               provedbena djelovanja, uključujući i obustavu rada i izmjenu ili poništenje dozvole.

         2.   Države članice osiguravaju da se nacionalni okvir održava i prema potrebi poboljšava uzimajući u obzir iskustvo iz rada, saznanja stečena analizom sigurnosti nuklearnih postrojenja u radu, razvoj tehnologije i rezultate istraživanja sigurnosti ako je to dostupno i relevantno.
   Članak 5.
   Nadležno regulatorno tijelo
   1.   Države članice osnivaju i održavaju nadležno regulatorno tijelo u području nuklearne sigurnosti nuklearnih postrojenja.
   2.   Države članice osiguravaju da je nadležno regulatorno tijelo funkcionalno odvojeno od bilo kojeg drugog tijela ili organizacije koji se bave promicanjem ili upotrebom nuklearne energije, uključujući proizvodnju električne energije, kako bi im time osigurale stvarnu neovisnost od neprimjerenog utjecaja pri njihovom regulatornom odlučivanju.
   3.   Države članice osiguravaju da nadležno regulatorno tijelo dobije pravne ovlasti i ljudske te financijske resurse koji su mu potrebni za ispunjavanje njegovih obveza u vezi s nacionalnim okvirom opisanim u članku 4. stavku 1. s tim da sigurnost ima prioritet. Navedeno obuhvaća ovlasti i resurse potrebne da:

               (a)

               od nositelja dozvole zahtijeva poštovanje zahtjeva nacionalne nuklearne sigurnosti i uvjeta relevantne dozvole;

               (b)

               zahtijeva dokazivanje poštovanja tih zahtjeva, uključujući zahtjeve iz članka 6. stavaka od 2. do 5.;

               (c)

               provjerava poštovanje zahtjeva putem regulatornih procjena i inspekcija; i

               (d)

               provodi djelovanja provedbe propisa, uključujući i obustavu rada nuklearnog postrojenja u skladu s uvjetima utvrđenima nacionalnim okvirom iz članka 4. stavka 1.

         Članak 6.
   Nositelji dozvole
   1.   Države članice osiguravaju da primarna odgovornost za nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja ostaje na nositelju dozvole. Tu se odgovornost ne može delegirati.
   2.   Države članice osiguravaju da se postojećim nacionalnim okvirom osigura da nositelji dozvole pod nadzorom nadležnog regulatornog tijela redovito procjenjuju i verificiraju te, koliko god je to razumno provedivo, kontinuirano poboljšavaju nuklearnu sigurnost svojih nuklearnih postrojenja na sustavan i provjerljiv način.
   3.   Procjena iz stavka 2. obuhvaća i provjeru postojanja mjera za sprečavanje nesreća i ublažavanje posljedica nesreća, uključujući provjeru fizičkih prepreka i administrativnih postupaka zaštite nositelja dozvole koji bi morali zakazati prije nego bi radnici i stanovništvo bili izloženi značajnijem utjecaju ionizirajućeg zračenja.
   4.   Države članice osiguravaju da se postojećim nacionalnim okvirom od nositelja dozvole zahtijeva da uvedu i primjenjuju sustave upravljanja u kojima se odgovarajući prioritet stavlja na nuklearnu sigurnost i koje redovito provjerava nadležno regulatorno tijelo.
   5.   Države članice osiguravaju da se postojećim nacionalnim okvirom od nositelja dozvole zahtijeva da osiguraju i održavaju odgovarajuće financijske i ljudske resurse radi ispunjavanja svojih obveza s obzirom na nuklearnu sigurnost nuklearnih postrojenja kako su utvrđene u stavcima od 1. do 4.
   Članak 7.
   Stručnost i vještine u području nuklearne sigurnosti
   Države članice osiguravaju da se postojećim nacionalnim okvirom od svih strana zahtijeva da osiguraju mehanizme za obrazovanje i osposobljavanje svojeg osoblja koje ima odgovornosti povezane s nuklearnom sigurnošću nuklearnih postrojenja kako bi se održali i dodatno razvili stručnost i vještine u području nuklearne sigurnosti.
   Članak 8.
   Obavješćivanje javnosti
   Države članice osiguravaju da informacije u vezi s reguliranjem nuklearne sigurnosti budu dostupne radnicima i široj javnosti. Ta obveza obuhvaća osiguravanje da nadležno regulatorno tijelo obavješćuje javnost u područjima za koja je nadležno. Informacije se stavljaju na raspolaganje javnosti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i međunarodnim obvezama pod uvjetom da se time ne ugrožavaju drugi interesi potvrđeni u nacionalnom zakonodavstvu ili međunarodnim obvezama kao što je, između ostalog, sigurnost.
   Članak 9.
   Izvješćivanje
   1.   Države članice podnose Komisiji izvješće o provedbi ove Direktive prvi put do 22. srpnja 2014., a zatim svake tri godine, iskorištavajući pri tome cikluse obavljanja pregleda i izvješćivanja prema Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti.
   2.   Na temelju izvješća koje primi od država članica, Komisija podnosi Vijeću i Europskom parlamentu izvješće o napretku postignutom u provedbi ove Direktive.
   3.   Najmanje svakih 10 godina države članice organiziraju periodične samoprocjene svojeg nacionalnog okvira i nadležnih regulatornih tijela te pozivaju međunarodni stručni pregled relevantnih segmenata svojeg nacionalnog okvira i/ili tijela s ciljem kontinuiranog poboljšavanja nuklearne sigurnosti. O dostupnim rezultatima svakog stručnog pregleda izvješćuju se države članice i Komisija.
   POGLAVLJE 3.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 10.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 22. srpnja 2011. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva kao i naknadnih izmjena tih odredaba.
   Članak 11.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 12.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 25. lipnja 2009.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         L. MIKO

      (1)  Mišljenje od 10. lipnja 2009. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 22. travnja 2009. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 159, 29.6.1996., str. 1.

      (4)  C-187/87 (1988. Zb. str. 5013.), C-376/90 (1992. Zb. I-6153.) i C-29/99 (2002. Zb. I-11221.).

      (5)  SL L 318, 11.12.1999., str. 21.

      (6)  SL L 371, 30.12.1987., str. 76.

      (7)  SL L 357, 7.12.1989., str. 31.

      (8)  Temeljna pitanja sigurnosti IAEA-a: Temeljna načela sigurnosti, Serija sigurnosnih normi IAEA-a br. SF-1 (2006.).

      (9)  SL L 195, 27.7.2007., str. 44.

      (10)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.


title: Direktiva Komisije 2011/78/EU od 20. rujna 2011. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja tvari Bacillus thuringiensis subsp. israelensis s erotip H14, soj: AM65-52 kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
                  13/Sv. 54

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  261

            32011L0078

                  L 243/7

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA KOMISIJE 2011/78/EU
      od 20. rujna 2011.
      o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštenja tvari Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14, soj: AM65-52 kao aktivne tvari u njezin Prilog I.
      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
      budući da:

                  (1)

                  Uredbom Komisije (EZ) br. 1451/2007 od 4. prosinca 2007. o drugoj fazi desetogodišnjeg programa rada iz članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (2) utvrđuje se popis aktivnih tvari koje trebaju biti predmet procjene radi njihovog mogućeg uvrštenja u Prilog I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Na tom popisu nalazi se Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14.

                  (2)

                  U skladu s Uredbom (EZ) br. 1451/2007, Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52 ocijenjen je u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 98/8/EZ radi njegove uporabe u vrsti pripravka 18, insekticidima, akaricidima i pripravcima za suzbijanje ostalih artropoda (člankonožaca), kako je utvrđeno u Prilogu V. toj Direktivi. Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: SA3A još se ocjenjuje za uporabu u toj vrsti pripravka.

                  (3)

                  U skladu s člankom 14. stavcima 4. i 6. Uredbe (EZ) br. 1451/2007, Italija je u svojstvu države članice izvjestiteljice 11. srpnja 2008. Komisiji dostavila izvješće nadležnoga tijela zajedno s preporukom.

                  (4)

                  Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i Komisija. U skladu s člankom 15. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1451/2007, nalazi tog pregleda su u okviru Stalnog odbora za biocidne pripravke 6. svibnja 2011. uvršteni u izvješće o procjeni.

                  (5)

                  Iz ispitivanja koja su provedena proizlazi da se za biocidne pripravke koji se koriste kao insekticidi, akaricidi i pripravci za suzbijanje ostalih artropoda (člankonožaca) i sadrže Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52 može očekivati da će zadovoljavati zahtjeve utvrđene u članku 5. Direktive 98/8/EZ. Stoga je Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52 primjereno uvrstiti u Prilog I. toj Direktivi.

                  (6)

                  Na razini Unije nisu ocijenjene sve potencijalne uporabe. Stoga je primjereno da države članice procijene one uporabe ili scenarije izloženosti i one rizike za ljudske populacije i sastavnice okoliša koji nisu reprezentativno obrađeni u procjeni rizika na razini Unije, a kod izdavanja odobrenja za pripravke, da osiguraju poduzimanje odgovarajućih mjera ili postavljanje posebnih uvjeta kojima bi se utvrđeni rizici smanjili na prihvatljive razine.

                  (7)

                  U svjetlu potencijalnih rizika utvrđenih za profesionalnu uporabu bez osobne zaštitne opreme primjereno je propisati da se odobrenja za profesionalnu uporabu mogu izdati samo za uporabu s odgovarajućom osobnom zaštitnom opremom, osim ako se u zahtjevu za odobrenje pripravka može dokazati da se rizici za profesionalne korisnike mogu smanjiti na prihvatljivu razinu drugim sredstvima.

                  (8)

                  U svjetlu moguće neizravne izloženosti ljudi kroz uzimanje hrane kao posljedice onih uporaba koje su zastupljene u procjeni, primjereno je propisati, kad je to relevantno, da treba provjeriti treba li utvrditi nove ili izmijeniti postojeće maksimalne razine ostataka u skladu s Uredbom br. 470/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o propisivanju postupka Zajednice za određivanje najvećih dopuštenih količina rezidua farmakološki djelatnih tvari u hrani životinjskog podrijetla, o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2377/90 i o izmjeni Direktive 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3) ili Uredbom (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. veljače 2005. o maksimalnim razinama ostataka pesticida u ili na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla i o izmjeni Direktive Vijeća 91/414/EEZ (4). Treba donijeti mjere koje osiguravaju da važeće maksimalne razine ostataka ne bude premašene.

                  (9)

                  Važno je da se odredbe ove Direktive primjenjuju istodobno u svim državama članicama kako bi se biocidnim pripravcima koji sadrže aktivnu tvar Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52 osigurao jednaki tržišni pristup u Uniji te kako bi se općenito olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih pripravaka.

                  (10)

                  Prije uvrštenja aktivne tvari u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ, državama članicama i zainteresiranim stranama treba osigurati razuman rok kako bi im se omogućilo da se pripreme za udovoljavanje novim zahtjevima koje to uvrštenje donosi i kako bi se osiguralo da podnositelji zahtjeva koji su izradili tehničku dokumentaciju mogu u potpunosti iskoristiti desetogodišnje razdoblje zaštite podataka koje, u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (c) alinejom ii. Direktive 98/8/EZ, počinje od dana uvrštenja.

                  (11)

                  Nakon uvrštenja, državama članicama treba omogućiti razuman rok za provedbu članka 16. stavka 3. Direktive 98/8/EZ.

                  (12)

                  Direktivu 98/8/EZ treba stoga izmijeniti u skladu s tim.

                  (13)

                  Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne pripravke,

            DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Prilog I. Direktivi 98/8/EZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
      Članak 2.
      1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. rujna 2012. godine.
      One primjenjuju te odredbe od 1. listopada 2013.
      Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa.. Načine toga upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
      Članak 3.
      Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Članak 4.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 20. rujna 2011.

               Za Komisiju

               Predsjednik

            José Manuel BARROSO

         (1)  SL L 123, 24.4.1998., str. 1.

         (2)  SL L 325, 11.12.2007., str. 3.

         (3)  SL L 152, 16.6.2009., str. 11.

         (4)  SL L 70, 16.3.2005., str. 1.

         PRILOG
         U Prilog I. Direktivi 98/8/EZ dodaje se sljedeći unos:

                        Br.

                        Opći naziv

                        Naziv IUPAC
                        Identifikacijske oznake

                        Minimalna čistoća aktivne tvari u biocidnom pripravku koji se stavlja na tržište

                        Datum uvrštavanja

                        Rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. (osim pripravaka koji sadrže više od jedne aktivne tvari, za koje je krajnji rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. utvrđen u posljednjoj odluci o uvrštavanju koja se odnosi na dotičnu aktivnu tvar)

                        Datum isteka uvrštenja

                        Vrsta pripravka

                        Posebne odredbe (*)

                        „46

                           Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52

                        Nije primjenjivo

                        Nema relevantnih nečistoća

                        1. listopada 2013.

                        30. rujna 2015.

                        30. rujna 2023.

                        18

                        Kod procjene zahtjeva za izdavanje odobrenja za pripravak u skladu s člankom 5. i Prilogom VI. države članice procjenjuju, ako je to relevantno za konkretan pripravak, one uporabe ili scenarije izloženosti i one rizike za ljudske populacije i sastavnice okoliša koji nisu reprezentativno obrađeni u procjeni rizika na razini Unije.
                        Pripravci za koje je izdano odobrenje za profesionalnu uporabu upotrebljavaju se s odgovarajućom osobnom zaštitnom opremom, osim ako se u zahtjevu za izdavanje odobrenja može dokazati da se rizici za profesionalne korisnike mogu smanjiti na prihvatljivu razinu drugim sredstvima.
                        Za pripravke koji sadrže Bacillus thuringiensis subsp. israelensis serotip H14 soj: AM65-52 koji može dovesti do ostataka u hrani ili hrani za životinje, države članice provjeravaju treba li utvrditi nove ili izmijeniti postojeće maksimalne razine ostataka (MRO) u skladu s Uredbom (EZ) br. 470/2009 ili Uredbom (EZ) br. 396/2005, te poduzimaju primjerene mjere za ublažavanje rizika kojima osiguravaju da važeće vrijednosti MRO ne budu premašene.”

            (*)  Za provedbu općih načela Priloga VI., sadržaj i zaključci izvješća o procjeni dostupni su na internetskoj adresi Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: Direktiva Vijeća 2008/117/EZ od 16. prosinca 2008. o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost kako bi se suzbila utaja poreza povezana s transakcijama unutar Zajednice

text:
               09/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               283

         32008L0117

               L 014/7

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.12.2008.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2008/117/EZ
   od 16. prosinca 2008.
   o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost kako bi se suzbila utaja poreza povezana s transakcijama unutar Zajednice
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 93.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da:

               (1)

               Utaja poreza na dodanu vrijednost (PDV) ima značajan učinak na prihode država članica od poreza i narušava gospodarsku aktivnost na jedinstvenom tržištu stvarajući neopravdani tijek robe i plasirajući robu na tržište po neuobičajeno niskim cijenama.

               (2)

               Nedostaci aranžmana o PDV-u unutar Zajednice, a posebno sustav za razmjenu informacija o dostavi robe unutar Zajednice kako je određeno Direktivom Vijeća 2006/112/EZ (3), neki su od uzroka ovakve utaje poreza. Osobito vrijeme koje protječe između neke transakcije i odgovarajuće razmjene informacija unutar sustava za razmjenu informacija o PDV-u predstavlja prepreku učinkovitoj uporabi te informacije da bi se spriječila prijevara.

               (3)

               Kako bi se učinkovito suzbila utaja PDV-a, potrebno je da uprava države članice u kojoj se naplaćuje PDV zaprimi informaciju o isporuci robe unutar Zajednice unutar roka od mjesec dana.

               (4)

               Kako bi uzajamna provjera informacija bila korisna za suzbijanje prijevare, transakcije unutar Zajednice trebaju prijaviti u istom poreznom razdoblju i isporučitelj i stjecatelj ili kupac.

               (5)

               S obzirom na promjene u poslovnoj okolini i operativne alate poželjno je osigurati da se te prijave mogu provesti jednostavnim elektroničkim postupcima kako bi se administrativno opterećenje smanjilo na minimum.

               (6)

               Da bi se očuvala ravnoteža između ciljeva Zajednice da suzbije utaju poreza i da smanji administrativno opterećenje na gospodarske subjekte, državama članicama trebalo bi dozvoliti da odobre gospodarskim subjektima podnošenje zbirne prijave na tromjesečnoj osnovi, vezano uz dostavu robe unutar Zajednice kada njihov iznos nije značajan. Prikladno je i da države članice koje žele organizirati progresivan pristup u primjene ovog prijedloga mogu na prijelaznoj osnovi postaviti taj iznos na višu razinu. Slično tome, državama članicama trebalo bi dozvoliti da odobre gospodarskim subjektima podnošenje informacija o pružanju usluga unutar Zajednice na tromjesečnoj osnovi.

               (7)

               Učinak ubrzane razmjene informacija na mogućnost država članica da suzbiju utaju PDV-a kao i opcijskih mehanizama treba procijeniti Komisija nakon godinu dana primjene novih mjera, posebno treba odlučiti da li da se ti opcijski mehanizmi zadrže ili ne.

               (8)

               Budući da ciljeve predložene akcije za sprečavanje utaje PDV-a ne mogu dostatno ostvariti države članice, čija aktivnost po tom pitanju ovisi o informacijama koje prikupe druge države članice, nego ih se, s obzirom na potrebu da se uključe sve države članice, na bolji način može ostvariti na razini Zajednice, Zajednica će donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (9)

               Direktivu 2006/112/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (10)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (4) države članice se potiču da sastave za sebe i u interesu Zajednice vlastite tablice koje će, koliko je to moguće, prikazivati korelaciju između ove Direktive i njihovih mjera za prenošenje propisa EU-a u nacionalne propise te da ih objave,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 2006/112/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               članak 64. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Pružanje usluga za koje kupac usluga plaća PDV sukladno članku 196., koje se pružaju neprekidno tijekom razdoblja od više od jedne godine i koje nisu popraćene izvacima iz računa ili plaćanjima tijekom tog razdoblja, smatra se završenim istekom svake kalendarske godine dok to vrijeme pružanja usluga ne završi.
               Države članice mogu osigurati da se u pojedinim slučajevima, izuzev ovih koji se navode u prethodnom stavku, neprekidna isporuka robe ili pružanje usluga tijekom određenog razdoblja smatra završenim najmanje u razdobljima od jedne godine.”;

               2.

               u članku 66. dodaje se sljedeći podstavak:
               „Izuzeće predviđeno prvim stavkom se međutim ne primjenjuje na pružanje usluga vezano uz PDV koji plaća kupac u skladu s člankom 196.”;

               3.

               članak 263. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 263.
               1.   Zbirna prijava sastavlja se za svaki kalendarski mjesec u roku koji ne prelazi mjesec dana i u skladu s postupcima koje određuju države članice.
               1.a   Države članice međutim u skladu s uvjetima i ograničenjima koje postave mogu dozvoliti poreznim obveznicima da podnesu zbirnu prijavu za svako kalendarsko tromjesečje u roku koji ne prelazi jedan mjesec od kraja tromjesečja, kada ukupan tromjesečni iznos, isključujući PDV, za isporuku robe kako se navodi u članku 264. stavku 1. točki (d) i članku 265. stavku 1. točki (c) ne prelazi ni s obzirom na odnosno tromjesečje ni s obzirom na prethodna četiri tromjesečja iznos od 50 000 EUR ili jednak iznos u nacionalnoj valuti.
               Mogućnost navedena u prvom podstavku prestaje biti primjenjiva nakon kraja onog mjeseca tijekom kojeg ukupna vrijednost isključujući PDV za isporuku robe, kako se navodi u članku 264. stavku 1. točki (d) i članku 265. stavku 1. točki (c), prelazi s obzirom na tekuće tromjesečje iznos od 50 000 EUR ili jednak iznos u nacionalnoj valuti. U tom se slučaju sastavlja zbirna prijava za mjesec koji je prošao (mjesece koji su prošli) od početka tromjesečja u roku koji ne prelazi mjesec dana.
               1.b   Do 31. prosinca 2011. države članice smiju postaviti iznos spomenut u stavku 1.a na 100 000 EUR ili jednak iznos u nacionalnoj valuti.
               1.c   U slučaju pružanja usluga kako se navodi u članku 264. stavku 1. točki (d) države članice u skladu s uvjetima i ograničenjima koja odrede mogu dozvoliti poreznim obveznicima da podnesu zbirnu prijavu za svako kalendarsko tromjesečje u roku koji ne prelazi mjesec dana od kraja tromjesečja.
               Države članice naročito mogu tražiti od poreznih obveznika koji obavljaju isporuke robe i pružanje usluga kako se navodi u članku 264. stavku 1. točki (d) da podnesu zbirnu prijavu u skladu s rokom koji proizlazi iz stavaka od 1. do 1.b.
               2.   Države članice mogu dozvoliti ili zahtijevati da se zbirna prijava navedena u stavku 1. podnese elektroničkim prijenosom dokumenata u skladu s uvjetima koje one utvrde.”;

               4.

               članak 264. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Vrijednost navedena u stavku 1. točki (d) prijavljuje se za razdoblje podnošenja utvrđeno u skladu s člankom 263. stavcima od 1. do 1.c tijekom kojeg PDV postaje naplativ.
               Iznosi navedeni u stavku 1. točki (f) prijavljuju se za razdoblje podnošenja utvrđeno u skladu s člankom 263. stavcima od 1. do 1.c tijekom kojeg je osoba koja stječe robu obaviještena o prilagodbi.”;

               5.

               članak 265. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Vrijednost navedena u stavku 1.c prijavljuje se za razdoblje podnošenja utvrđeno u skladu s člankom 263. stavcima od 1. do 1.b tijekom kojeg PDV postaje naplativ.”

         Članak 2.
   Na temelju informacija koje sakupe države članice Komisija najkasnije do 30. lipnja 2011. podnosi izvješće kojim se ocjenjuje učinak članka 263. stavka 1. Direktive 2006/112/EZ na sposobnost država članica u borbi protiv utaje PDV-a povezane s isporukom robe i pružanjem usluga unutar Zajednice, kao i korisnost opcija predviđenih u članku 263. stavcima od 1.a do 1.c kao i, ovisno o zaključcima izvješća, odgovarajuće prijedloge.
   Članak 3.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 2010. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         R. BACHELOT-NARQUIN

      (1)  Mišljenje od 4.12.2008. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Mišljenje od 22.10.2008. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 347, 11.12.2006., str. 1.

      (4)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.