title: Direktiva (EU) 2015/412 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2015. o izmjeni Direktive 2001/18/EZ u pogledu mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uzgoj genetski modificiranih organizama (GMO-a) na svojem državnom području  Tekst značajan za EGP

text:
               13.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 68/1

         DIREKTIVA (EU) 2015/412 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 11. ožujka 2015.
   o izmjeni Direktive 2001/18/EZ u pogledu mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uzgoj genetski modificiranih organizama (GMO-a) na svojem državnom području
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Uredbom (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (5) uspostavlja se sveobuhvatan pravni okvir za odobravanje genetski modificiranih organizama (GMO-a) koji je u cijelosti primjenjiv na GMO-e koji se trebaju upotrijebiti u svrhu uzgoja širom Unije kao sjeme ili drugi biljni reprodukcijski materijal („GMO-i za uzgoj”).

               (2)

               Prema navedenom pravnom okviru, GMO-i u svrhu uzgoja trebaju biti podvrgnuti pojedinačnoj procjeni rizika prije nego što se za njih dobije odobrenje za stavljanje na tržište Unije u skladu s Prilogom II. Direktivi 2001/18/EZ, uzimajući u obzir izravne, neizravne, neposredne i odgođene učinke te kumulativne dugoročne učinke na zdravlje ljudi i na okoliš. Tom se procjenom rizika dobivaju znanstveni savjeti kako bi se postupak odlučivanja zasnivao na informacijama, a nakon procjene donosi se odluka o upravljanju rizicima. Cilj tog postupka odobravanja jest osigurati visoku razinu zaštite života i zdravlja ljudi, zdravlja i dobrobiti životinja, interesa okoliša i potrošača te ujedno osigurati djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Ujednačeno visoku razinu zaštite zdravlja, okoliša i potrošača trebalo bi ostvariti i održavati širom područja Unije. U okviru Direktive 2001/18/EZ i njezine kasnije provedbe trebalo bi uvijek uzimati u obzir načelo predostrožnosti.

               (3)

               U skladu sa zaključcima koje je Vijeće usvojilo 4. prosinca 2008. o genetski modificiranim organizmima („Zaključci Vijeća iz 2008.”) potrebno je raditi na poboljšanju provedbe pravnog okvira za odobravanje GMO-a. U tom bi kontekstu pravila o procjeni rizika trebalo prema potrebi redovito ažurirati kako bi se u obzir uzeo stalni napredak znanstvenih saznanja i postupaka analize, posebno u vezi s dugoročnim učincima genetski modificiranih usjeva na okoliš, kao i njihovim potencijalnim učincima na neciljane organizme, obilježjima prihvatnih okoliša i zemljopisnih područja u kojima se genetski modificirani usjevi mogu uzgajati te kriterijima i zahtjevima za procjenu GMO-a kojima se stvaraju GMO-i otporni na pesticide i herbicide. Priloge Direktivi 2001/18/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (4)

               Dodatno uz odobrenje za stavljanje na tržište, genetski modificirane biljne sorte također moraju ispunjavati zahtjeve prava Unije o stavljanju na tržište sjemena i biljnog reprodukcijskog materijala, kako je posebno određeno u direktivama Vijeća 66/401/EEZ (6), 66/402/EEZ (7), 68/193/EEZ (8), 98/56/EZ (9), 1999/105/EZ (10), 2002/53/EZ (11), 2002/54/EZ (12), 2002/55/EZ (13), 2002/56/EZ (14), 2002/57/EZ (15) i 2008/90/EZ (16). Među navedenim direktivama, direktive 2002/53/EZ i 2002/55/EZ sadržavaju odredbe prema kojima se državama članicama dopušta da zabrane, pod određenim jasno utvrđenim uvjetima, upotrebu određene biljne sorte na cijelom svojem državnom području ili na dijelu svojeg državnog područja ili da utvrde odgovarajuće uvjete za uzgoj određene biljne sorte.

               (5)

               Jednom kada je GMO odobren u svrhu uzgoja u skladu s pravnim okvirom Unije o GMO-ima i kada ispuni, u pogledu sorte koju treba staviti na tržište, zahtjeve prava Unije o stavljanju na tržište sjemena i biljnog reprodukcijskog materijala, države članice nisu ovlaštene zabraniti, ograničiti ili ometati njegov slobodan promet na svojem državnom području, osim pod uvjetima utvrđenima pravom Unije.

               (6)

               Iskustvo je pokazalo da je uzgoj GMO-a pitanje koje se temeljitije razmatra na razini država članica. Pitanja povezana sa stavljanjem na tržište i uvozom GMO-a trebalo bi radi očuvanja unutarnjeg tržišta i dalje regulirati na razini Unije. Međutim, uzgoj u pojedinim slučajevima može zahtijevati više fleksibilnosti jer se radi o pitanju s naglašenom nacionalnom, regionalnom i lokalnom dimenzijom s obzirom na njegovu povezanost s upotrebom zemljišta, lokalnim poljoprivrednim strukturama i zaštitom ili održavanjem staništa, ekosustava i krajobraza. U skladu s člankom 2. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) države članice imaju pravo na mogućnost donošenja pravno obvezujućih akata kojima se ograničava ili zabranjuje uzgoj GMO-a na njihovu državnom području nakon što su takvi GMO-i odobreni za stavljanje na tržište Unije. Međutim, takva fleksibilnost ne bi trebala nepovoljno utjecati na zajednički postupak odobravanja, posebno na postupak evaluacije koji u prvom redu provodi Europska agencija za sigurnost hrane („Agencija”).

               (7)

               Kako bi ograničile ili zabranile uzgoj GMO-a, pojedine su države članice u prošlosti primjenjivale zaštitne klauzule i hitne mjere na temelju članka 23. Direktive 2001/18/EZ i članka 34. Uredbe (EZ) br. 1829/2003 kao rezultat, ovisno o slučaju, novih ili dodatnih informacija koje su postale dostupne od dana suglasnosti i koje utječu na procjenu rizika za okoliš ili ponovne procjene postojećih informacija. Druge su se države članice koristile postupkom obavješćivanja određenim u članku 114. stavcima 5. i 6. UFEU-a kojim se zahtijeva izlaganje novih znanstvenih dokaza u vezi sa zaštitom okoliša ili radnom okolinom. Osim toga, postupak odlučivanja u pogledu uzgoja GMO-a pokazao se posebno teškim s obzirom na iznesene nacionalne zabrinutosti koje nisu povezane samo s pitanjima koja se odnose na sigurnost GMO-a u pogledu zdravlja ili okoliša.

               (8)

               U tom se kontekstu čini primjerenim državama članicama omogućiti, u skladu s načelom supsidijarnosti, više fleksibilnosti pri odlučivanju o tome žele li uzgajati GMO-e na svojem državnom području, a da to ne utječe na procjenu rizika predviđenu u sustavu Unije za odobravanje GMO-a, bilo za vrijeme postupka odobravanja ili nakon njega te, neovisno o mjerama na koje države članice koje uzgajaju GMO-e imaju pravo ili koje moraju poduzeti primjenom Direktive 2001/18/EZ, kako bi izbjegle nenamjernu prisutnost GMO-a u drugim proizvodima. Pružanjem te mogućnosti državama članicama vjerojatno će se poboljšati postupak za odobravanje GMO-a i u isto će se vrijeme vjerojatno osigurati sloboda izbora potrošača, poljoprivrednika te gospodarskih subjekata, a uključenim dionicima istodobno omogućiti više jasnoće u vezi s uzgojem GMO-a u Uniji. Ova Direktiva trebala bi stoga olakšati neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (9)

               Kako bi se osiguralo da se uzgojem GMO-a ne uzrokuje njihova nenamjerna prisutnost u drugim proizvodima i uz poštovanje načela supsidijarnosti, posebnu pozornost trebalo bi posvetiti prevenciji moguće prekogranične kontaminacije iz države članice u kojoj je uzgoj dopušten u susjednu državu članicu u kojoj je on zabranjen, osim ako se dotične države članice slože da to nije potrebno s obzirom na posebne zemljopisne uvjete.

               (10)

               Preporuka Komisije od 13. srpnja 2010. (17) državama članicama daje smjernice za razvoj mjera koegzistencije, uključujući u graničnim područjima. Preporukom se države članice potiče na međusobnu suradnju radi provedbe odgovarajućih mjera na granicama između država članica kako bi se izbjegle neželjene posljedice prekogranične kontaminacije.

               (11)

               Za vrijeme postupka odobravanja određenog GMO-a država članica trebala bi imati mogućnost zahtijevati prilagođavanje zemljopisnog područja iz obavijesti/prijave podnesene u skladu s dijelom C Direktive 2001/18/EZ ili u skladu s člancima 5. i 17. Uredbe (EZ) br. 1829/2003 tako da se cijelo državno područje ili dio državnog područja te države članice izuzme iz uzgoja. Komisija bi trebala olakšati postupak podnošenjem zahtjeva države članice podnositelju obavijesti/podnositelju prijave bez odgađanja, a podnositelj obavijesti/podnositelj prijave trebao bi odgovoriti na zahtjev unutar utvrđenog roka.

               (12)

               Zemljopisno područje iz obavijesti/prijave trebalo bi prilagoditi na odgovarajući način, osim ako podnositelj obavijesti/podnositelj prijave zemljopisno područje iz svoje obavijesti/prijave potvrdi unutar utvrđenog roka nakon što Komisija dostavi taj zahtjev. Međutim, to potvrđivanje ne dovodi u pitanje ovlasti Komisije u skladu s člankom 19. Direktive 2001/18/EZ ili s člancima 7. i 19. Uredbe (EZ) br. 1829/2003, ovisno o slučaju, da provede takvo prilagođavanje, prema potrebi, s obzirom na procjenu rizika za okoliš koju je provela Agencija.

               (13)

               Premda je za očekivati da će se većina ograničenja ili zabrana donesenih na temelju ove Direktive provoditi u fazi suglasnosti/odobravanja ili njihove obnove, države članice trebale bi, osim toga, također imati mogućnost donijeti obrazložene mjere kojima se na cijelom njihovu državnom području ili dijelu njihova državnog područja ograničava ili zabranjuje uzgoj GMO-a ili skupine GMO-a, određenih prema usjevu ili značajkama, nakon što su isti odobreni na temelju razloga koji se razlikuju od onih i dopunjuju one razloge koji su procijenjeni u skladu s usklađenim pravilima Unije, to jest Direktive 2001/18/EZ i Uredbe (EZ) br. 1829/2003, i koji su u skladu s pravom Unije. Navedeni razlozi mogu biti povezani s ciljevima okolišne ili poljoprivredne politike ili s drugim imperativnim razlozima poput urbanističkog i prostornog planiranja, upotrebe zemljišta, društveno-ekonomskih utjecaja, koegzistencije i javnog poretka. Na te se razloge moguće pozivati pojedinačno ili u kombinaciji, ovisno o posebnim okolnostima u državi članici, regiji ili na području u kojima će se te mjere primjenjivati.

               (14)

               Razina zaštite zdravlja ljudi ili životinja i okoliša koja je uspostavljena u Uniji omogućuje jedinstvenu znanstvenu procjenu širom Unije te ova Direktiva ne bi trebala promijeniti tu situaciju. Stoga bi se, kako bi se izbjeglo bilo kakvo preklapanje s nadležnostima koje su dodijeljene osobama odgovornima za procjenu rizika i upravljanje rizicima u okviru Direktive 2001/18/EZ i Uredbe (EZ) br. 1829/2003, država članica trebala koristiti samo razlozima koji se odnose na ciljeve okolišne politike povezane s utjecajima koji se razlikuju od procjene rizika za zdravlje i okoliš i dopunjuju je, a koji su procijenjeni u kontekstu postupaka odobravanja predviđenih u Direktivi 2001/18/EZ i u Uredbi (EZ) 1829/2003, kao što su održavanje i razvoj poljoprivredne prakse koja pruža bolji potencijal za usklađivanje proizvodnje s održivošću ekosustava ili održavanje lokalne bioraznolikosti, uključujući određena staništa i ekosustave, ili određene vrste značajki prirode i značajki krajobraza, kao i specifičnih funkcija i usluga ekosustavâ.

               (15)

               Odluke koje donose na temelju Direktive 2001/18/EZ države članice trebale bi moći zasnivati i na razlozima povezanima s društveno-ekonomskim utjecajima koji mogu proizaći iz uzgoja GMO-a na državnom području dotične države članice. Iako se preporuka Komisije od 13. srpnja 2010. bavila mjerama koegzistencije, za države članice također bi trebala postojati mogućnost da donesu mjere kojima se, u skladu s ovom Direktivom, na cijelom njihovu državnom području ili dijelu njihova državnog područja ograničava ili zabranjuje uzgoj odobrenih GMO-a. Navedeni razlozi mogu biti povezani s visokim troškovima, praktičnom neprovedivošću ili nemogućnošću provedbe mjera koegzistencije zbog specifičnih zemljopisnih uvjeta, primjerice na malim otocima ili u planinskim područjima, ili potrebe izbjegavanja prisutnosti GMO-a u drugim proizvodima kao što su specifični ili posebni proizvodi. Nadalje, Komisija je, kako je zatraženo u zaključcima Vijeća iz 2008., izvijestila Europski parlament i Vijeće o društveno-ekonomskim posljedicama uzgoja GMO-a. Ishod tog izvješća može pružiti vrijedne informacije državama članicama koje razmatraju donošenje odluka na temelju ove Direktive. Razlozi koji su povezani s ciljevima poljoprivredne politike mogu uključivati potrebu da se zaštiti raznolikost poljoprivredne proizvodnje i potrebu da se osigura čistoća sjemena i biljnog reprodukcijskog materijala. Državama članicama trebalo bi također omogućiti da svoje mjere temelje na drugim razlozima koji mogu obuhvaćati upotrebu zemljišta, urbanističko i prostorno planiranje ili druge legitimne čimbenike uključujući one povezane s kulturnim tradicijama.

               (16)

               Ograničenja ili zabrane donesene na temelju ove Direktive trebali bi se odnositi na uzgoj, a ne na slobodan promet i uvoz genetski modificiranog sjemena i biljnog reprodukcijskog materijala, kao proizvodâ ili u proizvodima, kao i od proizvodâ njihove žetve, te bi osim toga trebali biti u skladu s Ugovorima, posebno u pogledu načela nediskriminacije između domaćih i stranih proizvoda, načela proporcionalnosti i članka 34., članka 36. te članka 216. stavka 2. UFEU-a.

               (17)

               Mjere država članica donesene na temelju ove Direktive trebale bi biti podložne postupku nadzora i osiguravanja informacija na razini Unije. S obzirom na razinu nadzora i osiguravanja informacija od strane Unije, nije potrebno osim toga predvidjeti ni primjenu Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18). Države članice mogu na cijelom svojem državnom području ili dijelu svojeg državnog područja ograničiti ili zabraniti uzgoj GMO-a od dana stupanja na snagu odobrenja Unije i za vrijeme cijelog trajanja suglasnosti/odobrenja, pod uvjetom da je isteklo utvrđeno razdoblje mirovanja tijekom kojega je Komisija imala prigodu iznijeti komentare na predložene mjere. Dotična država članica trebala bi stoga Komisiji dostaviti nacrt tih mjera najmanje 75 dana prije njihova donošenja kako bi Komisiji pružila prigodu za iznošenje komentara o njima te bi se trebala suzdržati od donošenja i provedbe tih mjera tijekom navedenog razdoblja. Nakon isteka utvrđenog razdoblja mirovanja država članica trebala bi moći donijeti mjere u obliku u kojem su one bile prvotno predložene ili izmijenjene kako bi se u obzir uzeli komentari Komisije.

               (18)

               Tijekom utvrđenog razdoblja mirovanja podnositelj zahtjeva/nositelj odobrenja na kojeg bi utjecale mjere ograničenja ili zabrane uzgoja GMO-a u državi članici trebao bi se suzdržati od svih aktivnosti povezanih s uzgojem tog GMO-a u toj državi članici.

               (19)

               Odluke država članica o ograničavanju ili zabrani uzgoja GMO-a na cijelom svojem državnom području ili dijelu svojeg državnog područja ne bi trebale sprečavati provedbu biotehnoloških istraživanja, pod uvjetom da se pri provedbi takvih istraživanja poštuju sve potrebne mjere sigurnosti koje se odnose na zdravlje ljudi i životinja te na zaštitu okoliša i da ta aktivnost ne dovodi u pitanje poštovanje razloga na temelju kojih su ograničenje ili zabrana uvedeni. Štoviše, Agencija i države članice trebale bi nastojati uspostaviti široku mrežu znanstvenih organizacija u kojoj bi bile zastupljene sve discipline, uključujući one povezane s ekološkim pitanjima, i trebale bi surađivati kako bi u ranoj fazi utvrdile moguća razilaženja među znanstvenim mišljenjima u cilju rješavanja ili pojašnjenja spornih znanstvenih pitanja. Komisija i države članice trebale bi osigurati sigurnost resursa potrebnih za neovisno istraživanje mogućih rizika koji proizlaze iz namjernog uvođenja ili stavljanja GMO-a na tržište te bi neovisnim istraživačima trebale osigurati pristup svim relevantnim materijalima, uz poštovanje prava intelektualnog vlasništva.

               (20)

               S obzirom na važnost znanstvenih dokaza prilikom odlučivanja o zabrani ili odobravanju GMO-a, Agencija bi trebala prikupiti i analizirati rezultate istraživanja u vezi s rizikom od ili opasnosti GMO-a za zdravlje ljudi ili okoliš i obavijestiti osobe odgovorne za upravljanje rizicima o svim novim rizicima. Takve informacije trebale bi biti dostupne javnosti.

               (21)

               Država članica trebala bi imati mogućnost da od nadležnog tijela ili Komisije zatraži ponovno uvrštavanje cijelog svojeg državnog područja ili dijela svojeg državnog područja u zemljopisno područje suglasnosti/odobrenja iz kojeg je prethodno bilo/bio izuzeto/izuzet. U tom slučaju ne bi trebalo biti potrebe za prosljeđivanje zahtjeva nositelju suglasnosti/odobrenja i traženje njegova dopuštenja. Nadležno tijelo koje je izdalo pisanu suglasnost ili Komisija, u skladu s Direktivom 2001/18/EZ odnosno Uredbom (EZ) br. 1829/2003, trebali bi na odgovarajući način izmijeniti zemljopisno područje iz suglasnosti ili odluke o odobrenju.

               (22)

               Pisane suglasnosti ili odluke o odobrenju koje su izdane ili donesene tako da je zemljopisno područje ograničeno na određena područja ili mjere koje su u skladu s ovom Direktivom donijele države članice, a kojima se ograničava ili zabranjuje uzgoj GMO-a, ne bi trebale sprječavati ni ograničavati druge države članice da upotrebljavaju odobrene GMO-e. Osim toga, ova Direktiva i nacionalne mjere koje se donesu na temelju nje ne bi trebale dovoditi u pitanje zahtjeve prava Unije povezane s nenamjernom i slučajnom prisutnošću GMO-a u sortama sjemena i biljnom reprodukcijskom materijalu koji nisu genetski modificirani te ne bi trebale sprječavati uzgoj sorti koje ispunjavaju te zahtjeve.

               (23)

               Uredbom (EZ) br. 1829/2003 predviđa se da se za upućivanja iz dijelova A i D Direktive 2001/18/EZ na GMO-e koji su odobreni prema dijelu C te Direktive treba smatrati da se jednako primjenjuju na GMO-e koji su odobreni prema toj Uredbi. Mjere koje su države članice donijele u skladu s Direktivom 2001/18/EZ trebale bi se u skladu s time primjenjivati i na GMO-e koji su odobreni u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003.

               (24)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje obveze država članica u pogledu slobodnog prometa konvencionalnog sjemena, biljnog reprodukcijskog materijala i proizvodâ žetve na temelju relevantnog prava Unije i u skladu s UFEU-om.

               (25)

               Kako bi jamčile visoku razinu zaštite potrošača, države članice i gospodarski subjekti trebali bi također poduzeti djelotvorne mjere za označivanje i informiranje u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003 i Uredbom (EZ) br. 1830/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (19) radi jamčenja transparentnosti u pogledu prisutnosti GMO-a u proizvodima.

               (26)

               Kako bi se ciljevi ove Direktive uskladili s legitimnim interesima gospodarskih subjekata u vezi s GMO-ima koji su odobreni, ili u odnosu na koje je postupak odobravanja bio u tijeku prije stupanja na snagu ove Direktive, trebalo bi predvidjeti primjerene prijelazne mjere. Prijelazne mjere opravdane su i potrebom izbjegavanja nastanka mogućeg narušavanja tržišnog natjecanja drukčijim tretiranjem sadašnjih nositelja odobrenja u odnosu na buduće podnositelje prijava za odobrenje. U interesu pravne sigurnosti, razdoblje tijekom kojeg se takve prijelazne mjere mogu donijeti trebalo bi ograničiti na ono razdoblje koje je nužno kako bi se osigurao nesmetan prijelaz na novi režim. Takve bi prijelazne mjere državama članicama stoga trebale omogućiti primjenu odredaba ove Direktive na proizvode koji su odobreni, ili u odnosu na koje je postupak odobravanja bio u tijeku prije stupanja na snagu ove Direktive, pod uvjetom da to ne utječe na odobrene genetski modificirane sorte sjemena i biljni reprodukcijski materijal koji su već zakonito zasađeni.

               (27)

               Odredbe utvrđene u člancima 26.b i 26.c Direktive 2001/18/EZ primjenjuju se ne dovodeći u pitanje članak 23. te direktive ni članak 34. Uredbe (EZ) br. 1829/2003.

               (28)

               Direktivu 2001/18/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 2001/18/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               U članku 26.a umeće se sljedeći stavak:
               „1.a   Od 3. travnja 2017. države članice u kojima se uzgaja GMO poduzimaju odgovarajuće mjere na graničnim područjima svojeg državnog područja s ciljem izbjegavanja moguće prekogranične kontaminacije u susjednim državama članicama u kojima je uzgoj tih GMO-a zabranjen, osim ako takve mjere nisu potrebne s obzirom na posebne zemljopisne uvjete. Komisiju se obavješćuje o tim mjerama.”.

               2.

               Umeću se sljedeći članci:
               „Članak 26.b
               Uzgoj
               1.   Za vrijeme postupka odobravanja određenog GMO-a ili za vrijeme obnove suglasnosti/odobrenja, država članica može zahtijevati prilagođavanje zemljopisnog područja iz svoje pisane suglasnosti ili odobrenja tako da cijelo državno područje ili dio državnog područja te države članice bude izuzeto iz uzgoja. Taj se zahtjev Komisiji dostavlja najkasnije 45 dana od dana slanja izvješća o procjeni u skladu s člankom 14. stavkom 2. ove Direktive ili od primitka mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane u skladu s člankom 6. stavkom 6. i člankom 18. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1829/2003. Komisija bez odgađanja dostavlja zahtjev države članice podnositelju obavijesti/podnositelju prijave i drugim državama članicama. Komisija elektroničkim putem stavlja zahtjev na uvid javnosti.
               2.   U roku od 30 dana nakon što je Komisija podnijela taj zahtjev, podnositelj obavijesti/podnositelj prijave može prilagoditi ili potvrditi zemljopisno područje iz svoje prvotne obavijesti/prijave.
               Ako ono ne bude potvrđeno, prilagođavanje zemljopisnog područja iz obavijesti/prijave provodi se u okviru pisane suglasnosti koja se izdaje na temelju ove Direktive i, kada je to primjenjivo, odluke koja se donosi u skladu s člankom 19. ove Direktive, kao i odluke o odobrenju koja se donosi u skladu s člancima 7. i 19. Uredbe (EZ) br. 1829/2003.
               Pisana suglasnost koja se izdaje na temelju ove Direktive i, kada je to primjenjivo, odluka koja se donosi u skladu s člankom 19. ove Direktive, kao i odluka o odobrenju koja se donosi u skladu s člancima 7. i 19. Uredbe (EZ) br. 1829/2003, tada se izdaju na temelju prilagođenog zemljopisnog područja iz obavijesti/prijave.
               Ako se zahtjev u skladu sa stavkom 1. ovog članka dostavi Komisiji nakon datuma slanja izvješća o procjeni iz članka 14. stavka 2. ove Direktive ili nakon primitka mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane u skladu s člankom 6. stavkom 6. i člankom 18. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1829/2003, rokovi za izdavanje pisane suglasnosti navedeni u članku 15. ove Direktive ili, ovisno o slučaju, za podnošenje Odboru nacrta odluke koju treba donijeti, navedeni u člancima 7. i 19. Uredbe (EZ) br. 1829/2003, produljuju se jednom za 15 dana neovisno o broju država članica koje podnose takve zahtjeve.
               3.   Ako nije podnesen zahtjev u skladu sa stavkom 1. ovog članka ili ako je podnositelj obavijesti/podnositelj prijave potvrdio zemljopisno područje iz svoje prvotne obavijesti/prijave, država članica može donijeti mjere kojima na cijelom svojem državnom području ili dijelu svojeg državnog područja ograničava ili zabranjuje uzgoj GMO-a ili skupine GMO-a, određenih prema usjevu ili značajkama, nakon što su isti odobreni u skladu s dijelom C ove Direktive ili u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003, pod uvjetom da su takve mjere u skladu s pravom Unije, obrazložene, proporcionalne i nediskriminirajuće te da se, osim toga, temelje na imperativnim razlozima kao što su oni koji se odnose na:

                           (a)

                           ciljeve okolišne politike;

                           (b)

                           urbanističko i prostorno planiranje;

                           (c)

                           upotrebu zemljišta;

                           (d)

                           društveno-ekonomske utjecaje;

                           (e)

                           izbjegavanje prisutnosti GMO-a u drugim proizvodima, ne dovodeći u pitanje članak 26.a;

                           (f)

                           ciljeve poljoprivredne politike;

                           (g)

                           javni poredak.

                     Na te razloge moguće je pozivati se pojedinačno ili u kombinaciji, uz iznimku razloga navedenoga u točki (g), koji se ne može navoditi pojedinačno, ovisno o posebnim okolnostima u državi članici, regiji ili na području u kojima će se te mjere primjenjivati, ali ni u kojem slučaju ne smiju biti protivne procjeni rizika za okoliš koja je provedena na temelju ove Direktive ili Uredbe (EZ) br. 1829/2003.
               4.   Država članica koja namjerava donijeti mjere na temelju stavka 3. ovog članka najprije Komisiji dostavlja nacrt tih mjera i odgovarajućih razloga na koje se poziva. Ta se dostava može provesti prije dovršetka postupka odobravanja GMO-a u skladu s dijelom C ove Direktive ili u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003. Tijekom razdoblja od 75 dana koje počinje od dana takve dostave:

                           (a)

                           dotična država članica suzdržava se od donošenja i provedbe tih mjera;

                           (b)

                           dotična država članica osigurava da se gospodarski subjekti suzdržavaju od sadnje dotičnog ili dotičnih GMO-a; i

                           (c)

                           Komisija može iznijeti sve komentare koje smatra primjerenima.

                     Po isteku razdoblja od 75 dana iz prvog podstavka dotična država članica može tijekom cijelog trajanja suglasnosti/odobrenja i od dana stupanja na snagu odobrenja Unije donositi mjere u obliku u kojem su one bile prvotno predložene ili u izmijenjenom obliku kako bi se u obzir uzeli eventualni neobvezujući komentari Komisije. Te se mjere bez odgađanja priopćavaju Komisiji, drugim državama članicama i nositelju odobrenja.
               Države članice stavljaju sve takve mjere na uvid svim gospodarskim subjektima, uključujući uzgajivače.
               5.   Ako država članica želi ponovno uvrstiti svoje cijelo državno područje ili dio svojeg državnog područja u zemljopisno područje iz suglasnosti/odobrenja iz kojeg je bilo/bio prethodno izuzeto/izuzet na temelju stavka 2., ona može podnijeti takav zahtjev nadležnom tijelu koje je izdalo pisanu suglasnost u skladu s ovom Direktivom, ili Komisiji ako je GMO odobren u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003. Nadležno tijelo koje je izdalo pisanu suglasnost ili Komisija, ovisno o slučaju, na odgovarajući način mijenjaju zemljopisno područje iz suglasnosti ili odluke o odobrenju.
               6.   Za potrebe prilagođavanja zemljopisnog područja suglasnosti/odobrenja GMO-a u skladu sa stavkom 5.:

                           (a)

                           za GMO koji je odobren u skladu s ovom Direktivom, nadležno tijelo koje je izdalo pisanu suglasnost na odgovarajući način mijenja zemljopisno područje i po dovršetku izmjene obavješćuje Komisiju, države članice i nositelja odobrenja;

                           (b)

                           za GMO koji je odobren u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003, Komisija na odgovarajući način mijenja odluku o odobrenju bez primjene postupka navedenog u članku 35. stavku 2. te Uredbe. Komisija na odgovarajući način obavješćuje države članice i nositelja odobrenja.

                     7.   Ako je država članica opozvala mjere poduzete na temelju stavaka 3. i 4., ona o tome bez odgađanja obavješćuje Komisiju i druge države članice.
               8.   Mjere donesene prema ovom članku ne utječu na slobodan promet odobrenih GMO-a kao proizvodâ ili u proizvodima.
               Članak 26.c
               Prijelazne mjere
               1.   Od 2. travnja 2015. do 3. listopada 2015. država članica može zahtijevati prilagođavanje zemljopisnog područja iz obavijesti/prijave ili iz odobrenja koja/koje je podnesena/dano u skladu s ovom Direktivom ili Uredbom (EZ) br. 1829/2003 prije 2. travnja 2015. Komisija bez odgađanja dostavlja zahtjev države članice podnositelju obavijesti/podnositelju prijave i drugim državama članicama.
               2.   Ako o obavijesti/prijavi još nije odlučeno, a podnositelj obavijesti/podnositelj prijave nije potvrdio zemljopisno područje iz svoje prvotne obavijesti/prijave u roku od 30 dana od dostave zahtjeva iz stavka 1. ovog članka, zemljopisno područje iz njegove obavijesti/prijave prilagođava se na odgovarajući način. Pisana suglasnost koja se izdaje u skladu s ovom Direktivom i, kada je to primjenjivo, odluka koja se donosi u skladu s člankom 19. ove Direktive, kao i odluka o odobrenju koja se donosi u skladu s člancima 7. i 19. Uredbe (EZ) br. 1829/2003, tada se izdaju na temelju prilagođenog zemljopisnog područja iz obavijesti/prijave.
               3.   Ako je odobrenje već dano, a nositelj odobrenja nije potvrdio zemljopisno područje odobrenja u roku od 30 dana od dostave zahtjeva iz stavka 1. ovog članka, odobrenje se na odgovarajući način mijenja. Za pisanu suglasnost u skladu s ovom Direktivom, nadležno tijelo na odgovarajući način mijenja zemljopisno područje iz suglasnosti i po dovršetku izmjene obavješćuje Komisiju, države članice i nositelja odobrenja. Za odobrenje u skladu s Uredbom (EZ) br. 1829/2003 Komisija na odgovarajući način mijenja odluku o odobrenju bez primjene postupka navedenog u članku 35. stavku 2. te Uredbe. Komisija na odgovarajući način obavješćuje države članice i nositelja odobrenja.
               4.   Ako nije podnesen zahtjev u skladu sa stavkom 1. ovog članka ili ako je podnositelj obavijesti/podnositelj prijave ili, ovisno o slučaju, nositelj odobrenja potvrdio zemljopisno područje iz svoje prvotne prijave ili, ovisno o slučaju, iz odobrenja, primjenjuju se mutatis mutandis članak 26.b stavci od 3. do 8.
               5.   Ovaj članak ne dovodi u pitanje uzgoj odobrenog genetski modificiranog sjemena i biljnog reprodukcijskog materijala koji su zakonito zasađeni prije nego što je uzgoj GMO-a ograničen ili zabranjen u državi članici.
               6.   Mjere donesene prema ovom članku ne utječu na slobodan promet odobrenih GMO-a kao proizvodâ ili u proizvodima.”.
         Članak 2.
   Komisija najkasnije do 3. travnja 2019. Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o primjeni ove Direktive od strane država članica, uključujući djelotvornost odredaba koje državama članicama omogućavaju da na cijelom svojem državnom području ili na dijelu svojeg državnog područja ograniče ili zabrane uzgoj GMO-a, kao i neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta. To izvješće može biti popraćeno svim zakonodavnim prijedlozima koje Komisija smatra primjerenima.
   Do istog datuma iz prvog stavka Komisija također izvješćuje Europski parlament i Vijeće o stvarnom otklanjanju štete u okolišu do koje može doći zbog uzgoja GMO-a, i to na temelju informacija koje su Komisiji stavljene na raspolaganje u skladu s člancima 20. i 31. Direktive 2001/18/EZ i člancima 9. i 21. Uredbe (EZ) br. 1829/2003.
   Članak 3.
   Komisija najkasnije do 3. travnja 2017. ažurira priloge Direktivi 2001/18/EZ u skladu s člankom 27. te Direktive u pogledu procjene rizika za okoliš i u svrhu uključivanja poboljšanih smjernica Agencije iz 2010. o procjeni rizika koji genetski modificirane biljke predstavljaju za okoliš te nadovezivanja na te smjernice.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2015.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednica

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  SL C 54, 19.2.2011., str. 51.

      (2)  SL C 102, 2.4.2011., str. 62.

      (3)  Stajalište Europskog parlamenta od 5. srpnja 2011. (SL C 33 E, 5.2.2013., str. 350.) i stajalište Vijeća u prvom čitanju od 23. srpnja 2014. (SL C 349, 3.10.2014., str. 1.). Stajalište Europskog parlamenta od 13. siječnja 2015. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 2. ožujka 2015.

      (4)  Direktiva 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ (SL L 106, 17.4.2001., str. 1.).

      (5)  Uredba (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje (SL L 268, 18.10.2003., str. 1.).

      (6)  Direktiva Vijeća 66/401/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (SL 125, 11.7.1966., str. 2298.).

      (7)  Direktiva Vijeća 66/402/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena žitarica (SL 125, 11.7.1966., str. 2309.).

      (8)  Direktiva Vijeća 68/193/EEZ od 9. travnja 1968. o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze (SL L 93, 17.4.1968., str. 15.).

      (9)  Direktiva Vijeća 98/56/EZ od 20. srpnja 1998. o stavljanju poljoprivrednog reprodukcijskog materijala ukrasnog bilja na tržište (SL L 226, 13.8.1998., str. 16.).

      (10)  Direktiva Vijeća 1999/105/EZ od 22. prosinca 1999. o stavljanju na tržište šumskog reprodukcijskog materijala (SL L 11, 15.1.2000., str. 17.).

      (11)  Direktiva Vijeća 2002/53/EZ od 13. lipnja 2002. o zajedničkom katalogu sorata poljoprivrednih biljnih vrsta (SL L 193, 20.7.2002., str. 1.).

      (12)  Direktiva Vijeća 2002/54/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemena repe (SL L 193, 20.7.2002., str. 12.).

      (13)  Direktiva Vijeća 2002/55/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemena povrća (SL L 193, 20.7.2002., str. 33.).

      (14)  Direktiva Vijeća 2002/56/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemenskog krumpira (SL L 193, 20.7.2002., str. 60.).

      (15)  Direktiva Vijeća 2002/57/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja (SL L 193, 20.7.2002., str. 74.).

      (16)  Direktiva Vijeća 2008/90/EZ od 29. rujna 2008. o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala i sadnica namijenjenih proizvodnji voća (SL L 267, 8.10.2008., str. 8.).

      (17)  Preporuka Komisije od 13. srpnja 2010. o smjernicama za razvoj nacionalnih mjera koegzistencije kako bi se izbjegla nenamjerna prisutnost GMO-a u konvencionalnim i organskim usjevima (SL C 200, 22.7.2010., str. 1.).

      (18)  Direktiva 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa te pravila o uslugama informacijskog društva (SL L 204, 21.7.1998., str. 37.).

      (19)  Uredba (EZ) br. 1830/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o sljedivosti i označivanju genetski modificiranih organizama te sljedivosti hrane i hrane za životinje proizvedene od genetski modificiranih organizama i izmjeni Direktive 2001/18/EZ (SL L 268, 18.10.2003., str. 24.).


title: Direktiva Vijeća 2013/64/EU оd 17. prosinca 2013. o izmjeni direktiva Vijeća 91/271/EEZ i 1999/74/EZ i direktiva 2000/60/EZ, 2006/7/EC, 2006/25/EZ i 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća zbog izmjene statusa Mayottea u odnosu na Europsku Uniju

text:
               28.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 353/8

      DIREKTIVA VIJEĆA 2013/64/EU
   оd 17. prosinca 2013.
   o izmjeni direktiva Vijeća 91/271/EEZ i 1999/74/EZ i direktiva 2000/60/EZ, 2006/7/EC, 2006/25/EZ i 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća zbog izmjene statusa Mayottea u odnosu na Europsku Uniju
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 349.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   nakon savjetovanja s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom (2),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Europskog vijeća 2012/419/EU (3), Europsko vijeće odlučilo je izmijeniti status Mayottea u odnosu na Uniju s učinkom od 1. siječnja 2014. Od toga datuma Mayotte prestaje biti prekomorska zemlja ili područje i postaje najudaljenija regija u smislu članka 349. i članka 355. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije (UFEU). Kao posljedica te izmjene u pravnom statusu Mayottea, na njega se od 1. siječnja 2014. primjenjuje pravo Unije. Uzimajući u obzir posebne strukture socijalnog i gospodarskog stanja Mayottea trebalo bi predvidjeti određene posebne mjere u više područja.

               (2)

               Primjereno je uzeti u obzir posebnu situaciju na Mayotteu što se tiče stanja okoliša, koja treba znatno poboljšati kako bi se zadovoljili okolišni ciljevi utvrđeni u pravu Unije, a za koje je potrebno dodatno vrijeme. Posebne mjere za postepeno poboljšanje stanja okoliša trebale bi se donijeti u sklopu određenih rokova.

               (3)

               Kako bi se ispunili zahtjevi iz Direktive Vijeća 91/271/EEZ (4), na Mayotteu treba poduzeti mjere kako bi se osiguralo da aglomeracije dobiju sabirne sustave komunalnih otpadnih voda. Takve mjere zahtijevaju radove na infrastrukturi koji bi trebali uslijediti nakon odgovarajućih administrativnih postupaka i postupaka planiranja i koji također zahtijevaju uspostavu sustava za mjerenje i nadzor ispuštanja komunalnih otpadnih voda. Zbog posebne strukturne i gospodarske situacije na Mayotteu, Francuskoj bi trebalo odobriti dovoljan rok za ispunjenje tih zahtjeva.

               (4)

               U području poljoprivrede, u vezi s Direktivom Vijeća 1999/74/EZ (5), primijećeno je da se na Mayotteu kokoši nesilice drže u neobogaćenim kavezima. S obzirom na znatna i ulaganja i pripremni rad koji su potrebni da bi se neobogaćene kaveze zamijenilo obogaćenim kavezima ili alternativnim sustavima, nužno je odgoditi zabranu upotrebe neobogaćenih kaveza na razdoblje do 48 mjeseci od 1. siječnja 2014. Kako bi spriječili narušavanje tržišnog natjecanja, jaja proizvedena u objektima koji koriste neobogaćene kaveze trebala bi se prodavati isključivo na lokalnom tržištu Mayottea. Kako bi se olakšale potrebne kontrole, jaja proizvedena u neobogaćenim kavezima trebala bi nositi posebnu oznaku.

               (5)

               Prema Direktivi 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6), pravilna provedba Direktive u vezi s planovima upravljanja riječnim slivovima zahtijeva da Francuska donese i provede planove upravljanja koji sadrže tehničke i administrativne mjere za postizanje dobrog stanja vode i za sprečavanje pogoršanja stanja svih tijela površinske vode. Zbog posebne strukturne i gospodarske situacije u novoj najudaljenijoj regiji Mayotteu, trebalo bi odobriti dovoljno vremena za ispunjenje tih zahtjeva.

               (6)

               Prema Direktivi 2006/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7), trenutno stanje površinske vode na Mayotteu potrebno je značajno poboljšati kako bi se ispunili zahtjevi te Direktive. Kvaliteta vode za kupanje izravno ovisi o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, a odredbe Direktive 2006/7/EZ mogu se samo postupno zadovoljiti nakon što se aglomeracije koje utječu na kvalitetu komunalnih otpadnih voda usklade sa zahtjevima Direktive 91/271/EEZ. Stoga, zbog posebne strukturne i gospodarske situacije na Mayotteu trebalo bi prilagoditi određene rokove kako bi se Francuskoj omogućilo da postigne norme Unije u vezi s kvalitetom vode za kupanje na Mayotteu kao novoj najudaljenijoj regiji.

               (7)

               U području socijalne politike trebalo bi uzeti u obzir poteškoće u vezi s usklađivanjem s Direktivom 2006/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) na Mayotteu od 1. siječnja 2014. Zbog prevladavajuće posebne socijalne i gospodarske situacije naMayotteu, tamo nema raspoloživih tehničkih kapaciteta za provedbu mjera potrebnih za usklađivanje s tom Direktivom u području umjetnog optičkog zračenja. Stoga je prikladno Francuskoj odobriti odstupanje od određenih odredbi te Direktive do 31. prosinca 2017., pod uvjetom da na Mayotteu takvi objekti nisu raspoloživi, a ne dovodeći u pitanje opća načela zaštite i prevencije u području zdravlja i sigurnosti radnika.

               (8)

               Kako bi se osigurala visoka razina zaštite zdravlja i sigurnosti radnika na radu, trebalo bi osigurati savjetovanje sa socijalnim partnerima, rizike koji proizlaze iz odstupanja trebalo bi svesti na najmanju moguću mjeru, a dotični radnici trebali bi imati korist od pojačanog zdravstvenog nadzora. Važno je što je moguće više smanjiti trajanje odstupanja. Nacionalne mjere odstupanja trebalo bi stoga preispitivati svake godine i povući čim prestanu okolnosti koje ih opravdavaju.

               (9)

               Prema Direktivi 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća (9), njezino prenošenje zahtijeva veći broj prilagodbi radi osiguravanja kontinuiteta skrbi te informiranja pacijenata. Primjereno je stoga Francuskoj odobriti dodatni rok od 30 mjeseci počevši od 1. siječnja 2014. kako bi se donijele odredbe potrebne za usklađenost s tom direktivom s obzirom na Mayotte.

               (10)

               Direktive 91/271/EEZ, 1999/74/EZ, 2000/60/EZ, 2006/7/EZ, 2006/25/EZ i 2011/24/EU trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene Direktive 91/271/EEZ
   Direktiva 91/271/EEZ izmjenjuje se kako slijedi:

               1.

               U članku 3. umeće se sljedeći stavak:
               „1.a   Odstupajući od prve i druge rečenice stavka 1., s obzirom na Mayotte kao najudaljeniju regiju u smislu članka 349. UFEU-a (dalje u tekstu: ‚Mayotte’) Francuska osigurava da sve aglomeracije dobiju sabirne sustave komunalnih otpadnih voda:

                           —

                           najkasnije do 31. prosinca 2020. za aglomeracije s p.e.višim od 10 000, koje pokrivaju barem 70 % opterećenja ostvarenog na Mayotteu;

                           —

                           najkasnije do 31. prosinca 2027. za sve aglomeracije s p.e.višim od 2 000”

               2.

               U članku 4. umeće se sljedeći stavak 1.a:
               „1.a   Odstupajući od stavka 1., Francuska s obzirom na Mayotte osigurava da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju:

                           —

                           najkasnije do 31. prosinca 2020. za aglomeracije s više od 15 000 p.e. koje, zajedno s aglomeracijama iz članka 5. stavka 2.a pokrivaju barem 70 % opterećenja ostvarenog na Mayotteu;

                           —

                           najkasnije do 31. prosinca 2027. za sve aglomeracije s više od 2 000 p.e.”

               3.

               U članku 5.dodaje se sljedeći stavak 2.a:
               „2.a   Odstupajući od stavka 2., s obzirom na Mayotte Francuska osigurava da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja u osjetljiva područja podvrgnu strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4 najkasnije do 31. prosinca 2020. za aglomeracije s više od 10 000 p.e. koje, zajedno s aglomeracijama iz članka 4. stavka 1.a pokrivaju barem 70 % opterećenja ostvarenog na Mayotteu.”

               4.

               Na kraju članka 7. umeće se sljedeći stavak:
               „Odstupajući od prvog stavka, u pogledu Mayottea, rok utvrđen u prvom stavku je 31. prosinca 2027.”

               5.

               Članak 17. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Odstupajući od prvog podstavka, Francuska s obzirom na Mayotte uspostavlja program za provedbu ove Direktive do 30. lipnja 2014.”

                           (b)

                           u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Odstupajući od prvog podstavka, Francuska s obzirom na Mayotte Komisiji dostavlja informacije o programu do 31. prosinca 2014.”.

         Članak 2.
   Izmjene Direktive 1999/74/EZ
   U članku 5. Direktive 1999/74/EZ dodaje se sljedeći stavak:

      „3.   Odstupajući od stavka 2. u Mayotteu kao najudaljenijoj regiji u smislu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu ‚Mayotte’), kokoši nesilice mogu se nastaviti držati u kavezima iz ovog poglavlja […] do 31. prosinca 2017.
      Od 1. siječnja 2014. na Mayotteu se kavezi iz ovog poglavlja ne smiju se proizvoditi niti stavljati u uporabu prvi put.
      Jaja proizvedena u objektima gdje se kokoši nesilice drže u kavezima iz ovog poglavlja smiju se stavljati samo na lokalno tržište Mayottea. Ta jaja i njihova pakiranja jasno su označeni posebnom oznakom kako bi se omogućile potrebne kontrole. Jasan opis te posebne oznake priopćuje se Komisiji do 1. siječnja 2014.”.

   Članak 3.
   Izmjene Direktive 2000/60/EZ
   Direktiva 2000/60/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte kao najudaljeniju regiju u smislu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu ‚Mayotte’), rok iz točke (a) podtočke ii., točke (a) podtočke iii., točke (b) podtočke ii. i točke (c) jest 22. prosinca 2021.”

                           (b)

                           u stavku 4., uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećim:
                           „Rokovi utvrđeni na temelju stavka l. mogu se produžiti radi postupnog postizanja ciljeva za vodna tijela, pod uvjetom da se ne događa daljnje pogoršanje stanja dotičnog vodnog tijela, kada su zadovoljeni sljedeći uvjeti:”

               2.

               Članak 11. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 7. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte, rokovi iz prvog podstavka jesu 22. prosinca 2015. odnosno 22. prosinca 2018.”

                           (b)

                           u stavku 8. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 22. prosinca 2021.”

               3.

               Članak 13. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 6. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 22. prosinca 2015.”

                           (b)

                           u stavku 7. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 22. prosinca 2021.”.

         Članak 4.
   Izmjene Direktive 2006/7/EZ
   Direktiva 2006/7/EZ izmjenjuje se kako slijedi:

               1.

               Članak 5. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte kao najudaljeniju regiju u smislu članka 349 UFEU-a (dalje u tekstu: ‚Mayotte’, rok iz prvog podstavka jest 31. prosinca 2019.”

                           (b)

                           u stavku 3. dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 31. prosinca 2031.”

               2.

               U članku 6 stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
               „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 30. lipnja 2015.”

               3.

               U članku 13 stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
               „Za Mayotte, rok iz prvog podstavka jest 30. lipnja 2014.”.

         Članak 5.
   Izmjene Direktive 2006/25/EZ
   U Direktivi 2006/25/EZ dodaje se sljedeći članak:

      „Članak 14.a
      1.   Ne dovodeći u pitanje opća načela zaštite i prevencije u području zdravlja i sigurnosti radnika, Francuska može do 31. prosinca 2017. odstupiti od primjene odredaba potrebnih za usklađivanje s ovom direktivom u Mayotteu kao najudaljenijoj regiji u smislu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu: ‚Mayotte’) pod uvjetom da takva primjena zahtijeva posebne tehničke kapacitete koji na Mayotteu nisu raspoloživi.
      Prvi podstavak ne primjenjuje se na obveze određene u članku 5. stavku 1. ove Direktive niti na one odredbe ove Direktive koje odražavaju opća načela utvrđena u Direktivi 89/391/EEZ.
      2.   Prije svih odstupanja od ove Direktive koja proizlaze iz primjene mjera koje postoje 1. siječnja 2014. ili iz donošenja novih mjera provodi se savjetovanje sa socijalnim partnerima u skladu s nacionalnim pravom i praksom. Takva odstupanja primjenjuju se pod uvjetima koji jamče da se, uzimajući u obzir posebne okolnosti koje prevladavaju na Mayotteu, proizlazeći rizici za radnike svode na najmanju moguću mjeru i da dotični radnici imaju korist od pojačanog zdravstvenog nadzora.
      3.   Nacionalne mjere odstupanja preispituju se svake godine nakon savjetovanja sa socijalnim partnerima i povlače se čim okolnosti koje ih opravdavaju prestanu postojati.”

   Članak 6.
   Izmjene Direktive 2011/24/EU
   U članku 21. Direktive 2011/24/EU dodaje se sljedeći stavak:

      „3.   Odstupajući od prve rečenice stavka 1. Francuska do 30. lipnja 2016. donosi zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom s obzirom na Mayotte kao najudaljeniju regiju u smislu članka 349. UFEU-a.”

   Članak 7.
   Prenošenje
   1.   Francuska donosi i objavljuje zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom kako slijedi:

               (a)

               s obzirom na članak 1. stavke 1., 2. i 3. do 31. prosinca 2018.;

               (b)

               s obzirom na članak 1. stavak 5., do datuma iz njegovih točaka (a) odnosno (b);

               (c)

               s obzirom na članak 2. do 1. siječnja 2014.;

               (d)

               s obzirom na članak 3. stavak 1. do 31. prosinca 2018.;

               (e)

               s obzirom na članak 3. stavke 2. i 3., do datuma navedenih u članku;

               (f)

               s obzirom na članak 4. stavak 1. točku (a) do 31. prosinca 2018.;

               (g)

               s obzirom na članak 4. stavak 1. točku (b) do 30. lipnja 2021.;

               (h)

               s obzirom na članak 4. stavke 2. i 3., do datuma navedenih u njima;

               (i)

               s obzirom na članak 5. do 1. siječnja 2014., osim ako Francuska ne iskoristi mogućnost predviđenu u tom članku;

               (j)

               s obzirom na članak 6., do 30. lipnja 2016.

         Francuska Komisiji bez odlaganja dostavlja tekst navedenih odredaba.
   Kada Francuska donosi ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuje Francuska.
   2.   Francuska Komisiji dostavlja tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donese u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 8.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu 1. siječnja 2014.
   Članak 9.
   Adresat
   Ova je Direktiva upućena Francuskoj Republici.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Mišljenje od 12. prosinca 2013. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL C 341, 21.11.2013., str. 97.

      (3)  Odluka Europskog vijeća 2012/419/EU od 11. srpnja 2012. o izmjeni statusa prekomorske zemlje Mayotte u odnosu na Europsku uniju (SL L 204, 31.7.2012., str. 131.).

      (4)  Direktiva Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL L 135, 30.5.1991., str. 40.).

      (5)  Direktiva Vijeća 1999/74/EZ od 19. srpnja 1999. o minimalnim uvjetima za zaštitu kokoši nesilica (SL L 203, 3.8.1999., str. 53.).

      (6)  Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.).

      (7)  Direktiva 2006/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. veljače 2006. o upravljanju kvalitetom vode za kupanje i stavljanju izvan snage Direktive 76/160/EEZ (SL L 64, 4.3.2006., str. 37.).

      (8)  Direktiva 2006/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. o minimalnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima s obzirom na izloženost radnika rizicima uzrokovanim fizikalnim čimbenicima (umjetno optičko zračenje) (SL L 114, 27.4.2006., str. 38.).

      (9)  Direktiva 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi (SL L 88, 4.4.2011., str. 45.).


title: Direktiva Vijeća (EU) 2015/2060 od 10. studenoga 2015. o stavljanju izvan snage Direktive 2003/48/EZ o oporezivanju dohotka od kamate na štednju

text:
               18.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 301/1

         DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2015/2060
   od 10. studenoga 2015.
   o stavljanju izvan snage Direktive 2003/48/EZ o oporezivanju dohotka od kamate na štednju
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 115.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,
   u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:

               (1)

               Na temelju konsenzusa postignutog na Europskom vijeću od 20. lipnja 2000. o tome da bi u porezne svrhe trebalo razmjenjivati relevantne informacije na što široj osnovi, Direktiva Vijeća 2003/48/EZ (1) primjenjuje se u državama članicama od 1. srpnja 2005. kako bi se omogućilo uspješno oporezivanje dohotka od kamata na štednju isplaćenih u jednoj državi članici stvarnim korisnicima koji su fizičke osobe – rezidenti u drugoj državi članici, u skladu s propisima potonje države članice, čime se izbjegavaju poremećaji u kretanju kapitala među državama članicama, što bi bilo nespojivo s unutarnjim tržištem.

               (2)

               Prekogranične porezne prijevare i utaja poreza izazovi su svjetskih razmjera te su stoga i predmet velike zabrinutosti kako na globalnoj razini tako i na razini Unije. Neprijavljeni i neoporezovani dohodak znatno smanjuje nacionalne prihode od poreza. Europsko vijeće 22. svibnja 2013. pozdravilo je kontinuirane napore koje su uložile skupine G8 i G20 te Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) u razvijanje globalnog standarda.

               (3)

               Direktivom Vijeća 2011/16/EU (2) predviđena je obvezna automatska razmjena određenih informacija među državama članicama. Njome je također predviđeno postupno širenje njezina područja primjene na nove kategorije dohotka i kapitala u svrhu borbe protiv prekograničnih poreznih prijevara i utaja.

               (4)

               Vijeće je 9. prosinca 2014. donijelo Direktivu 2014/107/EU (3), kojom je Direktiva 2011/16/EU izmijenjena kako bi se obvezna automatska razmjena informacija proširila na širi spektar dohodaka u skladu s globalnim standardom koji je u srpnju 2014. objavilo Vijeće OECD-a te kojom je osiguran usklađen, dosljedan i sveobuhvatan pristup, na razini cijele Unije, automatskoj razmjeni informacija o financijskim računima na unutarnjem tržištu.

               (5)

               Direktiva 2014/107/EU općenito ima šire područje primjene od Direktive 2003/48/EZ te je njome predviđeno da u slučajevima preklapanja područjâ primjene prednost ima Direktiva 2014/107/EU. Još ima slučajeva u kojima se primjenjuje samo Direktiva 2003/48/EZ. Ti preostali slučajevi posljedica su manjih razlika u pristupu između tih dviju direktiva i različitih posebnih izuzeća. U tim ograničenim primjerima primjena Direktive 2003/48/EZ rezultirala bi dvostrukim standardima izvješćivanja u Uniji. Neznatne prednosti zadržavanja takvog dvostrukog izvješćivanja bile bi manje od troškova.

               (6)

               Europsko vijeće je 21. ožujka 2014. pozvalo Vijeće da osigura potpunu usklađenost relevantnog zakonodavstva Unije s novim jedinstvenim globalnim standardom za automatsku razmjenu informacija koji je razvio OECD. Osim toga, prilikom donošenja Direktive 2014/107/EU Vijeće je pozvalo Komisiju da predstavi prijedlog za stavljanje izvan snage Direktive 2003/48/EZ te da stavljanje izvan snage te Direktive vremenski uskladi s datumom početka primjene utvrđenim u Direktivi 2014/107/EU, uzimajući u obzir odstupanje koje je u tom članku predviđeno za Austriju. Stoga bi se Direktiva 2003/48/EZ trebala nastaviti primjenjivati na Austriju tijekom dodatnog razdoblja od godinu dana. U svjetlu stajališta koje je zauzelo Vijeće, stavljanje izvan snage Direktive 2003/48/EZ potrebno je kako bi se izbjegle dvostruke obveze izvješćivanja i smanjili troškovi i za porezna tijela i za nositelje gospodarske djelatnosti.

               (7)

               Prema Direktivi Vijeća 2014/48/EU (4) države članice do 1. siječnja 2016. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s tom Direktivom. Države članice primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2017. Stavljanjem izvan snage Direktive 2003/48/EZ, Direktiva 2014/48/EU više se ne bi morala prenositi u nacionalno zakonodavstvo.

               (8)

               Kako bi se osigurao neometani nastavak automatskog izvješćivanja o informacijama o financijskim računima, stavljanje izvan snage Direktive 2003/48/EZ trebalo bi se primjenjivati od istog dana kao i dan početka primjene mjera utvrđenih u Direktivi 2014/107/EU.

               (9)

               Neovisno o stavljanju izvan snage Direktive 2003/48/EZ, informacije koje su isplatitelji, nositelji gospodarske djelatnosti i države članice prikupili prije datuma stavljanja izvan snage trebalo bi obraditi i prenijeti kako je prvotno zamišljeno, a obveze nastale prije tog datuma trebalo bi ispuniti.

               (10)

               U pogledu poreza po odbitku ubiranog u prijelaznom razdoblju iz Direktive 2003/48/EZ, kako bi se zaštitila stečena prava stvarnih korisnika, države članice trebale bi nastaviti osiguravati odbitak ili povrat poreza kako je prvotno zamišljeno te bi trebale izdavati potvrde na zahtjev kako bi stvarni korisnici mogli osigurati da se porez po odbitku ne ubire.

               (11)

               Trebalo bi uzeti u obzir činjenicu da je zbog strukturnih razlika Austriji odobreno odstupanje na temelju Direktive 2014/107/EU kojim se Austriji dopušta da odgodi primjenu te Direktive za godinu dana, do 1. siječnja 2017. Međutim, prilikom donošenja Direktive 2014/107/EU Austrija je izjavila da to odstupanje neće iskoristiti u potpunosti. Umjesto toga Austrija će s razmjenom informacija početi do rujna 2017., iako samo o ograničenom broju računa, dok će u drugim slučajevima zadržati odstupanje. Stoga bi trebalo predvidjeti posebnu odredbu kojom će se osigurati da Austrija te u njoj osnovani isplatitelji i nositelji gospodarske djelatnosti nastave primjenjivati odredbe Direktive 2003/48/EZ tijekom razdoblja odstupanja, osim za one račune na koje se primjenjuje Direktiva 2014/107/EU.

               (12)

               Ovom Direktivom poštuju se temeljna prava i slijede načela priznata posebno Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, uključujući pravo na zaštitu osobnih podataka, te se ničim u ovoj Direktivi ta prava smanjuju ni ukidaju.

               (13)

               S obzirom na to da cilj ove Direktive, to jest stavljanje izvan snage Direktive 2003/48/EZ uz privremene iznimke koje su potrebne kako bi se zaštitila stečena prava i u obzir uzelo odstupanje odobreno Austriji na temelju Direktive 2014/107/EU, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog potrebne ujednačenosti i učinkovitosti on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

               (14)

               Direktivu 2003/48/EZ trebalo bi stoga staviti izvan snage,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Podložno stavcima 2. i 3., Direktiva 2003/48/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2016.
   2.   Ne dovodeći u pitanje stavak 3., i dalje se primjenjuju sljedeće obveze iz Direktive 2003/48/EZ, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2006/98/EZ (5):

               (a)

               obveze država članica i u njima osnovanih nositelja gospodarske djelatnosti na temelju članka 4. stavka 2. drugog podstavka Direktive 2003/48/EZ i dalje se primjenjuju do 5. listopada 2016. ili dok se te obveze ne ispune;

               (b)

               obveze isplatitelja na temelju članka 8. Direktive 2003/48/EZ i država članica isplatitelja na temelju članka 9. Direktive 2003/48/EZ i dalje se primjenjuju do 5. listopada 2016. ili dok se te obveze ne ispune;

               (c)

               obveze država članica u kojima stvarni korisnici imaju rezidentnost za potrebe oporezivanja na temelju članka 13. stavka 2. Direktive 2003/48/EZ i dalje se primjenjuju do 31. prosinca 2016.;

               (d)

               obveze država članica u kojima stvarni korisnici imaju rezidentnost za potrebe oporezivanja na temelju članka 14. Direktive 2003/48/EZ, u pogledu poreza po odbitku ubiranog tijekom 2016. i prethodnih godina, i dalje se primjenjuju dok se te obveze ne ispune.

         3.   Direktiva 2003/48/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2006/98/EZ, i dalje se primjenjuje na Austriju do 31. prosinca 2016., uz iznimku sljedećih obveza:

               (a)

               obveze Austrije i odgovarajuće obveze tamo osnovanih isplatitelja i nositelja gospodarske djelatnosti na temelju članka 12. Direktive 2003/48/EZ, koje se i dalje primjenjuju do 30. lipnja 2017. ili dok se te obveze ne ispune;

               (b)

               obveze Austrije i tamo osnovanih nositelja gospodarske djelatnosti na temelju članka 4. stavka 2. drugog podstavka Direktive 2003/48/EZ, koje se i dalje primjenjuju do 30. lipnja 2017. ili dok se te obveze ne ispune;

               (c)

               sve obveze Austrije i odgovarajuće obveze tamo osnovanih isplatitelja koje izravno ili neizravno proizlaze iz postupaka navedenih u članku 13. Direktive 2003/48/EZ, koje se i dalje primjenjuju do 30. lipnja 2017. ili dok se te obveze ne ispune.

         Neovisno o prvom podstavku, Direktiva 2003/48/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 2006/98/EZ, ne primjenjuje se nakon 1. listopada 2016. na isplate kamate u vezi s računima za koje su ispunjene obveze izvješćivanja i dubinske analize sadržane u prilozima I. i II. Direktivi 2011/16/EU te za koje je Austrija automatskom razmjenom priopćila informacije iz članka 8. stavka 3.a Direktive 2011/16/EU u roku utvrđenom u članku 8. stavku 6. točki (b) Direktive 2011/16/EU.
   Članak 2.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. studenoga 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  Direktiva Vijeća 2003/48/EZ od 3. lipnja 2003. o oporezivanju dohotka od kamate na štednju (SL L 157, 26.6.2003., str. 38.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (SL L 64, 11.3.2011., str. 1.).

      (3)  Direktiva Vijeća 2014/107/EU od 9. prosinca 2014. o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu obvezne automatske razmjene informacija u području oporezivanja (SL L 359, 16.12.2014., str. 1.).

      (4)  Direktiva Vijeća 2014/48/EU od 24. ožujka 2014. o izmjeni Direktive 2003/48/EZ o oporezivanju dohotka od kamate na štednju (SL L 111, 15.4.2014., str. 50.).

      (5)  Direktiva Vijeća 2006/98/EZ od 20. studenoga 2006. o prilagođavanju pojedinih direktiva u području oporezivanja zbog pristupanja Bugarske i Rumunjske (SL L 363, 20.12.2006., str. 129.).


title: Direktiva 2013/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o izmjeni Direktive Vijeća 92/65/EEZ s obzirom na uvjete zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz u Uniju pasa, mačaka i vretica  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 73

               HR

               Službeni list Europske unije

               16

         32013L0031

               L 178/107

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2013/31/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 12. lipnja 2013.
   o izmjeni Direktive Vijeća 92/65/EEZ s obzirom na uvjete zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz u Uniju pasa, mačaka i vretica
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43., stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonskog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Uvjeti zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina i uvoz u Uniju pasa, mačaka i vretica utvrđeni su Direktivom Vijeća 92/65/EEZ od 13. srpnja 1992. o utvrđivanju uvjeta zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina i uvoz u Zajednicu životinja, sjemena, jajnih stanica i zametaka koji ne podliježu uvjetima zdravlja životinja utvrđenima u određenim propisima Zajednice iz Priloga A dijela I. Direktive 90/425/EEZ (3).

               (2)

               Ti se zahtjevi odnose na mjerodavne uvjete zdravlja životinja koji se primjenjuju na nekomercijalno kretanje pasa, mačaka i vretica u jednu državu članicu iz druge ili iz trećih zemalja ili područja, a utvrđeni su u Uredbi (EZ) br. 998/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o zahtjevima zdravlja životinja primjenjivim na nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca (4).

               (3)

               Zbog stavljanja izvan snage Uredbe (EZ) br. 998/2003 Uredbom (EU) br. 576/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o nekomercijalnom premještanju kućnih ljubimaca (5) potrebno je izmijeniti Direktivu 92/65/EEZ kako bi se brisala i zamijenila upućivanja na Uredbu (EZ) br. 998/2003 upućivanjima na Uredbu (EU) br. 576/2013.

               (4)

               Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka (6) primjenjuje se, između ostalog, i na prijevoz pasa, mačaka i vretica koji se obavlja unutar Unije. Zato je potrebno upućivanje na tu Uredbu umetnuti u Direktivu 92/65/EEZ kojom se određuju uvjeti zdravlja životinja za primjenu u prometu tim životinjama.

               (5)

               Osim toga, iskustvo iz primjene Direktive 92/65/EEZ pokazalo je da je obavljanje pregleda životinje unutar 24 sata prije otpreme u većini slučajeva nepraktično. Zato je primjereno produljiti rok utvrđen u Direktivi 92/65/EEZ na 48 sati, kako preporučuje Svjetska organizacija za zdravlje životinja.

               (6)

               Komisija procjenjuje da u ovom slučaju nije opravdano od država članica tražiti da dostave Komisiji dokumente kojima se objašnjava odnos između propisa ove Direktive i odgovarajućih dijelova nacionalno prenesenih dokumenata. Tom je Direktivom predviđen vrlo ograničen broj izmjena Direktive 92/65/EEZ, što Komisiji omogućuje dobivanje podataka o prijenosu, a da se ne izdvajaju znatna sredstva za tu zadaću. U svakom slučaju države članice dužne su dostaviti Komisiji tekst prenesenih mjera.

               (7)

               Direktivu 92/65/EEZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene
   Direktiva 92/65/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 10. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.   Kao predmet trgovine psi, mačke i vretice:

                                       (a)

                                       moraju ispunjavati uvjete navedene u članku 6. i prema potrebi, u članku 7. Uredbe (EU) br. 576/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o nekomercijalnom kretanju kućnih ljubimaca (7);

                                       (b)

                                       moraju se podvrgavati pregledu koji unutar 48 sati prije otpreme životinja obavlja veterinar ovlašten od nadležnoga tijela; i

                                       (c)

                                       mora ih tijekom prijevoza na odredište pratiti zdravstveni certifikat:

                                                   i.

                                                   koji odgovara primjerku u dijelu 1. Priloga E; i

                                                   ii.

                                                   koji je potpisao službeni veterinar koji potvrđuje da je veterinar kojeg je ovlastilo nadležno tijelo dokumentirao u određenom odjeljku identifikacijskog dokumenta u formatu navedenom u članku 21. stavku 1. Uredbe (EU) br. 576/2013 da je klinički pregled obavljen u skladu s točkom (b), koji je pokazao da su u vrijeme kliničkog pregleda životinje bile sposobne za predviđeno putovanje u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka (8);

                              (7)  SL L 178, 28.6.2013., str. 1."

                              (8)  SL L 3, 5.1.2005., str. 1.”"

                           (b)

                           stavak 3. briše se.

               2.

               U članku 16., drugi i treći stavak zamjenjuju se sljedećim:
               „Za mačke, pse i vretice uvjeti uvoza moraju biti barem istovrijedni s onima predviđenim u članku 10. stavku 1. točkama od (a) do (d) i članku 12. točki (a) Uredbe (EU) br. 576/2013.
               Dodatno uvjetima navedenim u drugom podstavku, pse, mačke i vretice tijekom prijevoza u odredište mora pratiti zdravstveni certifikat, koji ispunjava i potpisuje službeni veterinar potvrđujući da je veterinar ovlašten od nadležnog tijela obavio klinički pregled unutar 48 sati prije otpreme životinja kojim je potvrđeno da su u vrijeme kliničkog pregleda životinje bile sposobne za prijevoz u predviđeno odredište.”

         Članak 2.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 28. prosinca 2014. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te odredbe od 29. prosinca 2014.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 12. lipnja 2013.

            Za Europski parlament

            Za Vijeće

         M. SCHULZ

            Predsjednik

            Predsjednik

         L. CREIGHTON

      (1)  SL C 229, 31.7.2012., str. 119.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 23. svibnja 2013. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 10. lipnja 2013.

      (3)  SL L 268, 14.9.1992., str. 54.

      (4)  SL L 146, 13.6.2003., str. 1.

      (5)  SL L 178, 28.6.2013., str. 1.

      (6)  SL L 3, 5.1.2005., str. 1.


title: Direktiva Komisije 93/28/EEZ od 4. lipnja 1993. o izmjeni Priloga I. Trećoj direktivi 72/199/EEZ o utvrđivanju metoda Zajednice za službenu kontrolu hrane za životinje

text:
               03/Sv. 031

               HR

               Službeni list Europske unije

               7

         31993L0028

               L 179/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               04.06.1993.

      DIREKTIVA KOMISIJE 93/28/EEZ
   od 4. lipnja 1993.
   o izmjeni Priloga I. Trećoj direktivi 72/199/EEZ o utvrđivanju metoda Zajednice za službenu kontrolu hrane za životinje
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/373/EEZ od 20. srpnja 1970. o uvođenju metoda uzorkovanja i analitičkih metoda Zajednice za službenu kontrolu hrane za životinje (1), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Španjolske i Portugala (2), a posebno njezin članak 2.,
   budući da se u Trećoj direktivi Komisije 72/199/EEZ od 27. travnja 1972., o utvrđivanju analitičkih metoda Zajednice za službenu kontrolu hrane za životinje (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 84/4/EEZ (4), određuje metoda koja se koristi za utvrđivanje sirovih bjelančevina;
   budući da metodu treba izmijeniti kako bi odražavala znanstveno-tehnički napredak; budući da posebno treba uzeti u obzir odredbe Direktive Vijeća 80/1107/EEZ od 27. studenoga 1980. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem kemijskim, fizikalnim i biološkim sredstvima na radu (5), kako je izmijenjena Direktivom 88/642/EEZ (6), a posebno one o sprečavanju izlaganja živi i njezinim spojevima;
   budući da je u skladu s time potrebno ukloniti živu i živin oksid s popisa katalizatora koji se koriste u okviru metode utvrđivanja sirovih bjelančevina;
   budući da su mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu s mišljenjem Stalnoga odbora za hranu za životinje,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog I. Direktivi 72/199/EEZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. srpnja 1994. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja donose države članice.
   Članak 3.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. lipnja 1993.

            Za Komisiju

         René STEICHEN

            Član Komisije

      (1)  SL L 170, 3.8.1970., str. 2.

      (2)  SL L 302, 15.11.1985., str. 23.

      (3)  SL L 123, 29.5.1972., str. 6.

      (4)  SL L 15, 18.1.1984., str. 28.

      (5)  SL L 327, 3.12.1980., str. 8.

      (6)  SL L 356, 24.12.1988., str. 74.
   PRILOG
   Odjeljak 2. Priloga I. (Utvrđivanje udjela sirovih bjelančevina) zamjenjuje se sljedećim:

      „2.   ODREĐIVANJE UDJELA SIROVIH BJELANČEVINA

      1.   Svrha i opseg primjene

      Ta metoda omogućava određivanje udjela sirovih bjelančevina u hrani za životinje na temelju udjela dušika, određenog metodom po Kjeldahlu.
      2.   Postupak

      Uzorak se razgradi sulfatnom kiselinom u prisutnosti katalizatora. Kisela se otopina prevede u bazičnu dodavanjem otopine natrijevog hidroksida. Amonijak se destilira i prikupi u odmjerenoj količini sulfatne kiseline, čiji se suvišak titrira standardnom otopinom natrijevog hidroksida.
      3.   Reagensi

      3.1.   Kalijev sulfat
      3.2.   Katalizator: bakar (II) oksid CuO ili bakrar (II) sulfat pentahidrat, CuSO4 · 5H2O p
      3.3.   Cink u zrncima
      3.4.   Sulfatna kiselina, p20 = 1,84 g/ml
      3.5.   Sulfatna kiselina c(½H2SO4) = 0,5 mol/l
      3.6.   Sulfatna kiselina c(½H2SO4) = 0,1 mol/l
      3.7.   Indikator metilno crvenilo: otopi se 300 mg metilnog crvenila u 100 ml etanola, σ = 95-96 % (v/v)
      3.8.   Otopina natrijevog hidroksida (moguća upotreba tehničke čistoće) δ = 40 g/100 ml (m/v: 40 %)
      3.9.   Otopina natrijevog hidroksida c = 0,25 ml/l
      3.10.   Otopina natrijevog hidroksida c = 0,1 mol/l
      3.11.   Plovućac u zrnu, ispran u kloridnoj kiselini i kalciniran
      3.12.   Acetanilid (m.p. = 114 °C, N = 10,36 %)
      3.13.   Saharoza (bez dušika)
      4.   Oprema

      Oprema, prikladna za izvođenje postupaka razgradnje, destilacije i titracije prema metodi po Kjeldahlu.
      5.   Postupak

      5.1.   Razgradnja

      Odvagne se 1 g uzorka s preciznošću od 0,001 g i prenese u tikvicu za razgradnju. Doda se 15 g kalijevog sulfata (3.1.), prikladna količina katalizatora (3.2.) (0,3 do 0,4 g bakar (II) oksida ili od 0,9 do 1,2 g bakar (II) sulfata pentahidrata), 25 ml sulfatne kiseline (3.4.) i nekoliko zrnaca plovućca (3.11.) i promiješa. Tikvica se prvo lagano zagrijava i po potrebi povremeno protrese, sve dok masa ne pougljeni i nestane pjena; zatim se jače zagrijava do ravnomjernog vrenja tekućine. Zagrijavanje je primjereno ako se vrela kiselina kondenzira na stjenkama tikvice. Treba izbjegavati pregrijavanje stjenki i prianjanje organskih čestica. Kada se otopina razbistri i postane svijetlo zelena, ostaviti se ključati još dva sata, zatim se ostavi hladiti.
      5.2.   Destilacija

      Oprezno se doda dovoljna količina vode da se sulfati potpuno otope. Ostavi se hladiti i zatim se doda nekoliko zrnaca cinka (3.3.).
      U tikvicu za destilaciju doda se točno odmjerena količina od 25 ml sulfatne kiseline (3.5.) ili (3.6.), ovisno o pretpostavljenom udjelu dušika. Doda se nekoliko kapi indikatora metilnog crvenila (3.7.).
      Tikvica za razgradnju priključi se na kondenzator za destilaciju i vršak kondenzatora uroni u tekućinu u tikvici za prikupljanje najmanje do dubine 1 cm (vidjeti napomenu 8.3.). U tikvicu za razgradnju polagano se ulije 100 ml otopine natrijevog hidroksida (3.8.), bez gubitka amonijaka (vidjeti napomenu 8.1.).
      Tikvica se zagrijava do potpune destilacije amonijaka.
      5.3   Titracija

      Suvišak sulfatne kiseline titrira se u tikvici za prikupljenje do točke ekvivalencije otopinom natrijevog hidroksida (3.9.) ili (3.10.), ovisno o koncentraciji korištene sulfatne kiseline.
      5.4.   Slijepa proba

      Kao potvrda da reagensi ne sadrže dušik, koristi se slijepa proba (razgradnja, destilacija i titracija) u kojoj se umjesto uzorka koristi 1 g saharoze (3.13.).
      6.   Izračun rezultata

      Udio sirovih bjelančevina izračunava se sljedećom formulom:

      pri čemu je:

                  Vo

                  =

                  volumen (ml) NaOH (3.9. ili 3.10.)
                  korišten u slijepoj probi

                  V1

                  =

                  volumen (ml) NaOH (3.9. ili 3.10.)
                  korišten kod titracije uzorka

                  c

                  =

                  koncentracija (mol/l) natrijevog
                  hidroksida (3.9. ili 3.10.)

                  m

                  =

                  masa (g) uzorka

            7.   Provjera metode

      7.1.   Ponovljivost

      Razlika između rezultata dva usporedna postupka određivanja, izvedena na istom uzorku, ne smije prijeći:
      0,2 % apsolutne vrijednosti, za udio sirovih bjelančevina manji od 20 %;
      1,0 %, veće vrijednosti, za udio sirovih bjelančevina u rasponu od 20 - 40 %;
      0,4 % apsolutne vrijednosti, za udio sirovih bjelančevina veći od 40 %.
      7.2.   Točnost

      Za analizu (razgradnja, destilacija i titracija) koristi se 1,5 do 2,0 g acetanilida (3.1.2.) uz dodatak 1 g saharoze (3.13.); za 1 g acetanilida koristi se 14,80 ml sulfatne kiseline (3.5.). Iskorištenje mora iznositi najmanje 99 %.
      8.   Napomene

      8.1.   Oprema može biti ručna, poluautomatska ili automatska. Ako je u radu opreme potreban prijenos između razgradnje i destilacije, taj se prijenos mora izvršiti bez gubitka. Ako tikvica uređaja za destilaciju nije opremljena lijevkom za dokapavanje, natrijev hidroksid dodaje se neposredno prije priključivanja tikvice na kondenzator, pri čemu se tekućina ulijeva polako niz stjenke tikvice.
      8.2.   Ako se sadržaj tikvice stvrdnjava, postupak određivanja započinje se iznova, ali s količinom sulfatne kiseline (3.4.) većom od gore navedene.
      8.3.   Kod proizvoda s niskim udjelom dušika, volumen sulfatne kiseline (3.1.) koji se dodaje u tikvicu za prikupljanje po potrebi se može smanjiti, na 10 ili 15 ml, a tikvica se dopuni vodom do 25 ml.”


title: 82/400/EEZ: Direktiva Vijeća od 14. lipnja 1982. o izmjeni Direktive 77/391/EEZ i uvođenju dodatne mjere Zajednice za iskorjenjivanje bruceloze, tuberkuloze i leukoze goveda

text:
               03/Sv. 032

               HR

               Službeni list Europske unije

               17

         31982L0400

               L 173/18

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.06.1982.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 14. lipnja 1982.
   o izmjeni Direktive 77/391/EEZ i uvođenju dodatne mjere Zajednice za iskorjenjivanje bruceloze, tuberkuloze i leukoze goveda
   (82/400/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 43. i 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da je Direktivom Vijeća 77/391/EEZ od 17. svibnja 1977. o uvođenju mjera Zajednice za iskorjenjivanje bruceloze, tuberkuloze i leukoze goveda (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/476/EEZ (5), ograničeno trajanje mjera na tri godine;
   budući da je, s obzirom na postignute rezultate te na zadovoljavajući napredak programa koje su države članice predložile, potrebno pripremiti dodatnu dvogodišnju mjeru te predvidjeti njezino financiranje, kako bi se postigli zacrtani ciljevi;
   budući da članak 29. stavak 3. Direktive Vijeća 78/52/EEZ od 13. prosinca 1977. o utvrđivanju kriterija Zajednice za nacionalne planove za ubrzano iskorjenjivanje bruceloze, tuberkuloze i enzootske leukoze u goveda (6) predviđa da prvobitno dogovoreno trogodišnje razdoblje treba započeti s datumom koji je odredila Komisija u svojoj odluci o odobravanju nacionalnih planova iskorjenjivanja; budući da, u skladu s tim, prvobitni planovi država članica, osim onih za Italiju i Grčku, istječu za svaku državu članicu na različite datume tijekom 1981.; budući da je trajanje provobitnih planova, koji se dovršavaju tijekom 1981, potrebno produljiti do uključivo 31. prosinca 1981. kako bi se ostavilo dovoljno vremena za tehničke i financijske prilagodbe u vezi s novom mjerom;
   budući da države članice moraju pripremiti nove planove, kako bi omogućile ispravke prvobitnih planova do kojih dolazi zbog epidemiološkog razvoja predmetnih bolesti, a s ciljem uspješnog dovršetka poduzetih mjera; budući da trajanje izvršenja novih planova treba izračunani tako da u svakom slučaju cjeloviti program, to jest prvobitni i novi plan, obuhvaćaju ukupno razdoblje od pet godina,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Članku 6. Direktive 77/391/EEZ dodaje se sljedeći stavak:

      „3.   Međutim, za države članice čiji trogodišnji planovi istječu tijekom 1981., trogodišnje razdoblje produljulje se do 31. prosinca 1981.”

   Članak 2.
   1.   Mjera zajednice uvodi se kako bi se dovršilo iskorjenjivanje bruceloze, tuberkuloze i leukoze goveda.
   2.   Trajanje dodatne mjere određeno je tako da ukupno trajanje mjere uvedene Direktivom 77/391/EEZ, zajedno s dodatnom mjerom, iznosi pet godina.
   3.   Zajednica daje financijski doprinos za provedbu dodatne mjere.
   Članak 3.
   1.   Države članice pripremaju nove planove za ubrzano iskorjenjivanje u skladu s člancima 2., 3. i 4. Direktive 77/391/EEZ te u skladu s kriterijima utvrđenima Direktivom 78/52/EEZ kako bi osigurale kontinuitet mjera uvedenih prvobitnim planovima, uzimajući pri tome u obzir postignute rezultate i sve neophodne prilagodbe.
   2.   Novi planovi dostavljaju se Komisiji najkasnije dva mjeseca nakon obavijesti o ovoj Direktivi u slučaju Belgije, Danske, Njemačke, Francuske, Irske i Ujedinjene Kraljevine, a prije 1. siječnja 1983. u slučaju Italije i Grčke.
   Članak 4.
   1.   Komisija razmatra nove planove koji su joj dostavljeni u skladu s člankom 3. stavkom 2., kako bi odlučila jesu li uvjeti za financijsko sudjelovanje Zajednice zadovoljeni, na temelju usklađenosti tih planova s Direktivom 77/391/EEZ, Direktivom 78/52/EEZ i ovom Direktivom te uzimajući u obzir ciljeve ovih direktiva.
   2.   U roku od dva mjeseca po primitku planova, Komisija podnosi nacrt Odluke Stalnom veterinarskom odboru (dalje u tekstu: Odbor). Odbor donosi svoje mišljenje u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8.
   3.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za provedbu novih planova za ubrzano iskorjenjivanje iz članka 3. koji su odobreni u skladu sa stavkom 2. na dan koji je odredila Komisija u svojoj Odluci o odobravanju.
   Članak 5.
   1.   Izdaci koje su države članice imale u vezi s mjerama donesenima u skladu s planovima iz članka 3. kvalificiraju se za potporu Zajednice unutar granica navedenih u stavku 3. i članku 2.
   2.   Zajednica isplaćuje državama članicama 72.5 ECU za svaku zaklanu kravu i 36.25 ECU za svako drugo zaklano govedo sukladno mjerama iz poglavlja I. Direktive 77/391/EEZ.
   3.   Potpora na teret proračuna Zajednice iz poglavlja o izdacima u poljoprivrednom sektoru procijenjena je na 35 milijuna ECU tijekom trajanja mjera iz stavka 1.
   4.   Mjere koje su države članice donijele kvalificiraju se za financijsku pomoć Zajednice samo ako su odredbe koje se odnose na njih odobrene na način predviđen člankom 4.
   Članak 6.
   1.   Odredbe članka 7. stavka 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 729/70 od 21. travnja 1970. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (7) primjenjuju se na Odluke Komisije u vezi s financiranjem sadašnje mjere od strane Zajednice.
   2.   Prijave za plaćanje odnose se na klanja koja su države članice izvršila tijekom godine i trebaju se podnijeti prije 1. srpnja sljedeće godine.
   3.   Iscrpna pravila za provedbu ovog članka usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 13. Uredbe (EEZ) br. 729/70.
   Članak 7.
   1.   Veterinarska kontrola nad primjenom planova provodi se u skladu s člankom 10. Direktive 77/391/EEZ.
   2.   Po zaključenju svih planova iskorjenjivanja, Komisija podnosi opće izvješće Vijeću o dobivenim rezultatima s prijedlogom daljnjeg usuglašavanja nacionalnih mjera prevencije, ako se to pokaže neophodnim.
   Članak 8.
   1.   Kada se upućuje na postupak utvrđen ovim člankom, predsjedavajući se bez odgađanja savjetuje s Odborom, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice.
   2.   Glasovi država članica unutar Odbora vrednuju se kako je to predviđeno člankom 148. stavkom 2. Ugovora. Predsjedavajući ne glasuje.
   3.   Predstavnik Komisije podnosi nacrt mjera koje se trebaju donijeti. Odbor donosi svoje mišljenje o nacrtu u razdoblju koje je odredio predsjedavajući prema hitnosti stvari. Mišljenje se donosi većinom od 45 glasova.
   4.   Komisija donosi mjere i odmah ih primjenjuje kada su one u skladu s mišljenjem Odbora. Kada navedene mjere nisu u skladu s mišljenjem Odbora, ili ako mišljenje uopće nije doneseno, Komisija bez odgađanja podnosi Vijeću prijedlog mjera koje se trebaju donijeti. Vijeće donosi mjere kvalificiranom većinom.
   Ako Vijeće nije donijelo niti jednu od mjera u roku od tri mjeseca od datuma prosljeđivanja prijedloga, Komisija donosi predložene mjere i odmah ih primjenjuje, osim ako Vijeće nije donijelo odluku protiv tih mjera običnom većinom.
   Članak 9.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 1982.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. de KEERSMAEKER

      (1)  SL C 289, 11.11.1981., str. 4.

      (2)  SL C 40, 15.2.1982., str. 26.

      (3)  SL C 112, 3.5.1982., str. 8.

      (4)  SL L 145, 13.6.1977., str. 44.

      (5)  SL L 186, 8.7.1981., str. 20.

      (6)  SL L 15, 19.1.1978., str. 34.

      (7)  SL L 94, 28.4.1970., str. 13.