title: Direktiva Komisije 92/62/EEZ od 2. srpnja 1992. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 70/311/EEZ o uređaju za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama

text:
               07/Sv. 005

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31992L0062

               L 199/33

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               02.07.1992.

      DIREKTIVA KOMISIJE 92/62/EEZ
   od 2. srpnja 1992.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 70/311/EEZ o uređaju za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/311/EEZ od 8. lipnja 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na uređaj za upravljanje motornim vozilima i njihovim prikolicama (1), a posebno njezin članak 3.,
   budući da je sveobuhvatnom procjenom Direktive 70/311/EEZ utvrđeno da je moguće dodatno poboljšati sigurnost na cestama primjenom praktičnog iskustva i tehnološkog razvoja i uzimajući u obzir napredak ostvaren u Gospodarskoj komisiji Ujedinjenih naroda za Europu, a posebno u Uredbi br. 79 i njezinim dodacima 1. i 2. Ova se poboljšanja mogu postići smanjivanjem sile upravljanja, dodavanjem zahtjeva vezanih za servo-upravljač koji rabi isti izvor energije kao i kočni sustav, uvođenjem provjere upravljača na motornim vozilima pri višim brzinama, uvođenjem zahtjeva za pomoćni uređaj za upravljanje te uvođenjem jednoobraznog izgleda opisnog dokumenta i EEZ potvrde o homologaciji tipa, kako bi se olakšala kompjutorizacija pohrane i prijenos podataka od kandidata do ovlaštenih tijela za homologaciju;
   budući da je također potrebno prilagoditi tehničkom napretku definicije i postojeće zahtjeve;
   budući da su odredbe ove Direktive u skladu s mišljenjem Odbora za prilagođavanje tehničkom napretku direktiva za uklanjanje tehničkih prepreka trgovini motornim vozilima, osnovanom u skladu s člankom 12. stavkom 1. Direktive 70/156 (2),
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.

               1.

               Direktiva 70/311/EEZ mijenja se kako slijedi:
               u članku 2. riječ „Prilogu” zamjenjuje se riječju „prilozima”.

               2.

               Prilog se zamjenjuje prilozima ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   S učinkom od 1. siječnja 1993. države članice ne smiju na temelju upravljačkog mehanizma:

               —

               odbiti, s obzirom na tip vozila, izdati EEZ homologaciju tipa ili izdati preslik potvrde predviđene u posljednjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive Vijeća 70/156/EEZ ili izdati nacionalnu homologaciju tipa, ili

               —

               zabraniti stavljanje vozila u uporabu,

         ako je uređaj za upravljanje tim tipom vozila ili tih vozila u skladu s odredbama Direktive 70/311/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   S učinkom od 1. listopada 1993. države članice:

               —

               ne smiju više izdavati preslik potvrde predviđene u posljednjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive Vijeća 70/156, s obzirom na tip vozila,

               —

               smiju odbiti izdati nacionalnu homologaciju tipa za tip vozila čiji uređaj za upravljanje nije u skladu s odredbama Direktive 70/311/EEZ kako je izmijenjena ovom Direktivom.

         3.   S učinkom od 1. listopada 1995. države članice smiju zabraniti stavljanje u uporabu vozila čiji uređaj za upravljanje nije u skladu s odredbama Direktive 70/311/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   Članak 3.
   1.   Države članice primjenjuju odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 1. siječnja 1993. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredbi nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 2. srpnja 1992.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 133, 18.6.1970., str. 10.

      (2)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.
   PRILOG
   „
         PRILOZI DIREKTIVI 70/311/EEZ
         POPIS PRILOGA

                        Prilog I.:

                  Definicije, zahtjev za izdavanje EEZ homologacije tipa i specifikacija

                        Prilog II.:

                  Opisni dokument

                        Prilog III.:

                  Učinak kočenja za vozila koja koriste isto napajanje za upravljanje i kočenje

                        Prilog IV.:

                  Dodatne odredbe za vozila s pomoćnim upravljačkim mehanizmom (ASE)

                        Prilog V.:

                  Odredbe za prikolice koje imaju samo hidraulički upravljački prijenosnik

                        Prilog VI.:

                  Potvrda o homologaciji tipa

         PRILOG I.
         DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA IZDAVANJE EEZ HOMOLOGACIJE I SPECIFIKACIJA
         I.   DEFINICIJE
         Za potrebe ove Direktive:
         1.1.   Homologacija vozila znači odobrenje tipa vozila s obzirom na njegov uređaj za upravljanje.
         1.2.   Tip vozila znači kategorija vozila koja se ne razlikuje s obzirom na oznaku tipa vozila koju je naznačio proizvođač i/ili na varijacije koje mogu utjecati na upravljanje.

            Uređaj za upravljanje znači cjelokupna oprema čija je funkcija određivanje smjera kretanja vozila.
         Uređaj za upravljanje sastoji se od:

                     —

                     upravljača,

                     —

                     upravljačkog prijenosnika,

                     —

                     upravljivih kotača,

                     —

                     napajanja, ako postoji.

               1.3.1.   Upravljač znači onaj dio upravljačkog mehanizma koji nadzire njegov rad, a njime se može rukovati sa ili bez izravne intervencije vozača. Za upravljačke mehanizme kod kojih sila upravljanja dolazi isključivo ili djelomično od mišićnog napora vozača, upravljač uključuje sve dijelove do točke nakon koje se sila pretvara mehaničkim, hidrauličkim ili električnim putem.
         1.3.2.   Upravljački prijenosnik uključuje sve dijelove upravljačkog mehanizma koji predstavlja sredstvo prenošenja sila upravljanja između upravljača i upravljivih kotača; on uključuje sve dijelove niže od točke u kojoj se sila upotrijebljena na upravljaču pretvara mehaničkim, hidrauličkim ili električnim putem.
         1.3.3.   Upravljivi kotači znači kotači čiji se položaj može mijenjati izravno ili neizravno u odnosu na uzdužnu os vozila kako bi se odredio smjer kretanja vozila. (Upravljivi kotači uključuju os oko koje se rotiraju kako bi se odredio smjer kretanja vozila).
         1.3.4.   Napajanje uključuje one dijelove upravljačkog mehanizma koji do njega dovode energiju, nadziru tu energiju i, gdje je to prikladno, obrađuju i pohranjuju tu energiju. On također uključuje bilo kakve spremnike za pohranu radnog medija te povratne vodove, ali ne i motor vozila (osim u smislu točke 4.1.3.) ili njegov pogon s izvorom energije.

                     1.3.4.1.

                        Izvor energije znači onaj dio napajanja koji stvara energiju u potrebnom obliku, npr. hidraulička pumpa, kompresor zraka.

                     1.3.4.2.

                        Spremnik energije znači dio napajanja u kojemu se pohranjuje stvorena energija.

                     1.3.4.3.

                        Spremnik za pohranu znači onaj dio napajanja u koji se pohranjuje radni medij na atmosferskom pritisku ili blizu njega.

               1.4.   Parametri upravljanja

                     1.4.1.

                        Sila upravljanja znači sila koja se primjenjuje na upravljač kako bi se upravljalo vozilom.

                     1.4.2.

                        Vrijeme upravljanja znači razdoblje vremena od početka pomicanja upravljača do trenutka u kojemu upravljivi kotači dostižu određeni kut upravljanja.

                     1.4.3.

                        Kut upravljanja znači kut između projekcije uzdužne osi vozila i crte presjeka ravnine kotača (središnje ravnine gume, okomite na os oko koje se okreće kotač) i površine ceste.

                     1.4.4.

                        Sile upravljanja znači sve sile koje djeluju u upravljačkom prijenosniku.

                     1.4.5.

                        Srednji prijenosni omjer upravljačkog mehanizma znači omjer kuta zakretanja kola upravljača u odnosu na srednji kut zakretanja upravljivih kotača, kada se kolo upravljača okrene od jedne do druge krajnje točke.

                     1.4.6.

                        Krug okretanja znači krug unutar kojeg su smještene projekcije na ravninu tla svih točaka vozila, ne uključujući vanjska ogledala i prednje pokazivače smjera, kada se vozilo vozi kružnom stazom.

                     14.7.

                        Nominalni polumjer upravljača znači u slučaju okruglog upravljača najmanja dimenzija od središta rotacije upravljača do vanjskog ruba. U slučaju bilo kojeg drugog oblika upravljača, to je udaljenost između središta rotacije i točke na koju se primjenjuje sila upravljanja. Ako postoji više od jedne takve točke, koristi se ona na kojoj je potrebno uložiti najmanji napor.

               1.5.   Vrste upravljačkog mehanizma

         Ovisno o načinu proizvodnje sila upravljanja, razlikuju se sljedeće vrste upravljačkog mehanizma:
         1.5.1.   Za motorna vozila

         1.5.1.1.   Ručni uređaj za upravljanje u kojemu su sile upravljanja proizvod isključivo mišićnog napora vozača.

            Uređaj za upravljanje s pomoćnim pogonom u kojemu su sile upravljanja rezultat kako mišićnog napora vozača tako i napajanja (jednog ili više njih).

                     1.5.1.2.1.

                     Uređaj za upravljanje u kojemu su sile upravljanja rezultat samo jednog ili više napajanja kada se mehanizam ne dodiruje, ali kod kojeg sile upravljanja mogu biti rezultat samo mišićnog napora vozača ako postoji neispravnost na upravljanju (integriranim pogonskim sustavima), također se smatra upravljačkim mehanizmom s pomoćnim pogonom.

               1.5.1.3.   Upravljački mehanizmi s vlastitim pogonom u kojima sile upravljanja proizvodi isključivo jedno ili više napajanja.
         1.5.1.4.   Mehanizam za automatsko zakretanje kotača je sustav konstruiran kako bi promijenio kut upravljanja na jednom ili više kotača samo kad na njega djeluju sile i/ili momenti koje se primjenjuju na gumu pri kontaktu s podlogom.
         1.5.2.   Za prikolice

         1.5.2.1.   Mehanizam za automatsko zakretanje kotača

         (vidjeti točku 1.5.1.4. gore).
         1.5.2.2.   Zglobni uređaj za upravljanje u kojemu se sila upravljanja proizvodi promjenom smjera vučnog vozila i u kojemu je kretanje upravljivih kotača prikolice čvrsto povezano s relativnim kutom između uzdužne osi vučnog vozila i onog prikolice.
         1.5.2.3.   Mehanizam za automatsko upravljanje u kojemu se sile upravljanja proizvode promjenom smjera vučnog vozila i u kojemu je kretanje upravljivih kotača prikolice čvrsto povezano s relativnim kutom između uzdužne osi okvira prikolice ili tereta koji ga zamjenjuje i uzdužne osi podokvira na koji je spojena osovina ili osovine.
         Ovisno o rasporedu upravljivih kotača, razlikuju se sljedeće vrste upravljačkog mehanizma:
         1.5.3.1.   Uređaj za upravljanje prednjim kotačima u kojemu se upravlja samo kotačima na prednjoj osovini (ili osovinama). Ovo uključuje sve kotače kojima se upravlja u istom smjeru.
         1.5.3.2.   Uređaj za upravljanje stražnjim kotačima u kojemu se upravlja samo kotačima na stražnjoj osovini (ili osovinama). Ovo uključuje sve kotače kojima se upravlja u istom smjeru.

            Uređaj za upravljanje više kotača u kojemu se upravlja kotačima jedne ili više prednjih i stražnjih osovina.

                     1.5.3.3.1.

                        Uređaj za upravljanje svim kotačima u kojemu se upravlja svim kotačima.

                     1.5.3.3.2.

                        Zglobni uređaj za upravljanje u kojemu se kretanje dijelova šasije ovisni jedni o drugima izravno proizvodi silama upravljanja.

               1.5.3.4.   Pomoćni uređaj za upravljanje u kojemu se stražnjim kotačima vozila kategorije M i N upravlja uz prednje kotače, i/ili kut upravljanja prednjih kotača i/ili stražnjih kotača se može prilagoditi u odnosu na ponašanje vozila.
         1.6.   Vrste upravljačkog prijenosnika

         Ovisno o načinu na koji se prenose sile upravljanja, razlikuju se sljedeće vrste upravljačkih prijenosnika:
         1.6.1.   Potpuno mehanički upravljački prijenosnik znači upravljački prijenosnik u kojemu se sile upravljanja prenose u potpunosti mehaničkim putem.
         1.6.2.   Potpuno hidraulički upravljački prijenosnik znači upravljački prijenosnik u kojemu se sile upravljanja, negdje u prijenosu, prenose u potpunosti hidrauličkim putem.
         1.6.3.   Potpuno električni upravljački prijenosnik znači upravljački prijenosnik u kojemu se sile upravljanja, negdje u prijenosu, prenose u potpunosti električnim putem.

            Hibridni upravljački prijenosnik znači upravljački prijenosnik u kojemu se dio sila upravljanja prenosi na jedan, a drugi dio na neki drugi od gore navedenih načina.

            Hibridni mehanički upravljački prijenosnik znači upravljački prijenosnik u kojemu se dio sila upravljanja prenosi potpuno mehanički dok se u ostalom dijelu prenosi:
         1.6.4.1.1.   hidrauličkim ili mehaničko/hidrauličkim
         ili
         1.6.4.1.2.   električkom ili mehaničko/električnim
         ili
         1.6.4.1.3.   pneumatskim ili mehaničko/pneumatskim putem.
         U bilo kojem slučaju, ako je mehanički dio prijenosnika konstruiran samo kako bi davao povratnu informaciju o položaju te je preslab da bi prenosio ukupan zbroj sila upravljanja, ovaj se sustav smatra potpuno hidrauličkim, odnosno potpuno električnim ili potpuno pneumatskim upravljačkim prijenosnikom.
         1.6.4.2.   Ostali hibridni sustavi znači bilo koja kombinacija gore navedenih upravljačkih prijenosnika.
         2.   ZAHTJEV ZA IZDAVANJE EEZ HOMOLOGACIJE TIPA

                     2.1.

                     Zahtjev za izdavanje homologacije tipa vozila s obzirom na uređaj za upravljanje podnosi proizvođač vozila.

                     2.2.

                     Zahtjevu za izdavanje treba priložiti informacije zatražene u opisnom dokumentu priloženom kao Prilog II.

                     2.3.

                     Vozilo koje je reprezentativno za taj tip vozila predaje se tehničkoj službi odgovornoj za obavljanje ispitivanja vezanih za homologaciju.

               3.   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA
         Potvrdu koja je u skladu s modelom iz Priloga VI. izdaje ovlašteno tijelo za izdavanje EEZ homologacije tipa sukladno ovoj Direktivi.
         4.   ODREDBE VEZANE ZA KONSTRUKCIJU
         4.1.   Opće odredbe

         Uređaj za upravljanje mora osigurati lako i sigurno upravljanje vozilom do njegove najveće predviđene brzine ili, u slučaju prikolice, do tehnički dopuštene najveće brzine. Mora postojati sklonost samocentriranja pri ispitivanju u skladu s točkom 5. Vozilo mora ispuniti zahtjeve iz točke 5.2. u slučaju motornih vozila i točke 5.3. u slučaju prikolica.
         Ako je vozilo opremljeno pomoćnim upravljačkim mehanizmom, ono također mora ispunjavati zahtjeve Priloga IV. Prikolice opremljene potpuno hidrauličkim upravljačkim prijenosnikom također moraju biti usklađene s Prilogom V.

                     4.1.1.1.

                     Mora biti moguće putovati ravnim odsječkom ceste bez neuobičajenog ispravljanja smjera kretanja od strane vozača i bez neuobičajenih vibracija upravljačkog mehanizma pri maksimalnoj predviđenoj brzini vozila.

                     4.1.1.2.

                     Putanja upravljača mora biti istovremena s kretanjem upravljivih kotača osim za kotače kojima upravlja pomoćni uređaj za upravljanje (ASE).

                     4.1.1.3.

                     Pomicanje upravljača mora biti istodobno s kretanjem upravljivih kotača osim za kotače kojima upravlja pomoćni uređaj za upravljanje. (ASE)

               4.1.2.   Uređaj za upravljanje mora biti projektiran, konstruiran i ugrađen na takav način da može podnijeti naprezanja zbog normalnog rada vozila ili skupa vozila. Najveći kut upravljanja ne smije biti ograničen bilo kojim dijelom upravljačkog prijenosnika osim ako nije projektiran upravo za tu svrhu.

                     4.1.2.1.

                     Ako nije drukčije navedeno, pretpostavlja se da u smislu ove Direktive može doći samo do jedne vrste neispravnosti na upravljačkom mehanizmu u jednom trenutku, a dvije osovine na pokretnoj platformi smatrat će se jednom.

               4.1.3.   Ako se motor zaustavi ili ako dio upravljačkog mehanizma prestane raditi, uz iznimku onih dijelova navedenih u točki 4.1.4., uređaj za upravljanje uvijek mora ispuniti zahtjeve iz točke 5.2.6. u slučaju motornih vozila i točke 5.3. u slučaju prikolica.
         4.1.4.   Za potrebe ove Direktive, upravljivi kotači, upravljač i svi mehanički dijelovi upravljačkog prijenosnika neće se smatrati da su podložni lomljenju ako su dovoljno velikih dimenzija, ako su dostupni za održavanje te pokazuju sigurnosna svojstva barem jednaka onima propisanima za ostale osnovne sastavne dijelove vozila (kao što je kočni sustav). Ako bi neispravan rad bilo kojeg takvog dijela vjerojatno mogao dovesti do gubitka nadzora nad vozilom, taj dio mora biti izrađen od metala ili od materijala s odgovarajućim svojstvima te ne smije biti podložan značajnom iskrivljavanju za vrijeme normalnog rada upravljačkog sustava.
         4.1.5.   Vozaču treba skrenuti pažnju na bilo kakav neispravan rad prijenosnika koji nije isključivo mehanički; u slučaju motornih vozila, povećanje sile upravljanja smatra se znakom upozorenja, u slučaju prikolica, dopušten je mehanički indikator. Ako se pojavi neispravnost, promjena u prosječnom omjeru upravljanja je dopustiva ako nije veća od sile upravljanja iz niže navedene točke 5.2.6.
         Uređaj za upravljanje s potpuno pneumatskim, potpuno električnim ili potpuno hidrauličkim upravljačkim prijenosnikom ili s hibridnim prijenosnicima koji nisu opisani u točki 1.6.4.1. zabranjeni su dok se posebni zahtjevi ne dodaju zahtjevima ove Direktive.

                     4.1.6.1.

                     Ova se zabrana ne odnosi na:

                                 —

                                 pomoćni uređaj za upravljanje s potpuno električnim ili potpuno hidrauličkim prijenosnikom za vozila kategorija M i N,

                                 —

                                 uređaj za upravljanje s potpuno hidrauličkim prijenosnikom za vozila kategorije O.

               4.2.   Posebne odredbe

         4.2.1.   Upravljač

         Ako upravljačem vozač izravno upravlja,

                     4.2.1.1.1.

                     on mora biti upravljiv;

                     4.2.1.1.2.

                     smjer rada upravljača mora odgovarati željenoj promjeni smjera kretanja vozila;

                     4.2.1.1.3.

                     osim kod pomoćnog upravljačkog mehanizma, mora postojati neprekidna i monotona veza između kuta upravljača i kuta upravljanja.

               4.2.2.   Upravljački prijenosnik

                     4.2.2.1.

                     Uređaji za podešavanje geometrije upravljanja moraju biti takvi da se nakon podešavanja može uspostaviti sigurna veza između podesivih sastavnih dijelova uz pomoć odgovarajućih uređaja za pričvršćivanje.

                     4.2.2.2.

                     Upravljački prijenosnik koji se može isključiti kako bi obuhvatio različite konfiguracije vozila (npr. na prikolicama koje se mogu produljiti), mora imati uređaje za pričvršćivanje koji osiguravaju siguran premještaj sastavnih dijelova; ako je pričvršćivanje automatsko, mora postojati dodatna sigurnosna brava kojom se upravlja ručno.

               4.2.3.   Upravljivi kotači

                     4.2.3.1.

                     Upravljivi kotači ne smiju biti samo stražnji kotači. Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na poluprikolice.

                     4.2.3.2.

                     Prikolice (osim poluprikolica) koje imaju više od jedne osovine na kojoj se nalaze upravljivi kotači i poluprikolice koje imaju barem jednu osovinu s upravljivim kotačima moraju ispuniti uvjete iz točke 5.3. niže. Međutim, za prikolice s opremom za automatsko podešavanje, test iz točke 5.3., nije potrebno obaviti ako je omjer opterećenja osovine između neupravljivih osovina i osovina s automatskim podešavanjem jednak ili veći od 1,6 pod svim uvjetima opterećenja.

               4.2.4.   Napajanje

         Isti izvor energije može se rabiti za napajanje upravljačkog mehanizma i kočnog sustava. Međutim, u slučaju prestanka napajanja ili neispravnosti jednog od dva sustava, sljedeći uvjeti moraju biti ispunjeni:

                     4.2.4.1.1.

                     Uređaj za upravljanje mora ispuniti zahtjeve iz točke 5.2.6.

                     4.2.4.1.2.

                     Ako dođe do prestanka napajanja, učinak kočenja ne smije biti niži od propisanog učinka za radne kočnice, kako je predviđeno u Prilogu III. (1), pri prvom pritisku na papučicu kočnice.

                     4.2.4.1.3.

                     Ako dođe do prekida napajanja, učinak kočenja mora biti u skladu s odredbama iz Priloga III. (1).

                     4.2.4.1.4.

                     Ako tekućina iz spremnika za pohranu padne na razinu koja bi mogla izazvati povećanje otpora upravljača ili sile kojom vozač pritišće papučicu kočnice, vozač mora dobiti zvučni ili optički znak upozorenja. Ovo upozorenje se može kombinirati s uređajem koji upozorava na neispravnost kočnica; vozač mora moći lako provjeriti zadovoljavajuće stanje signala.

               4.2.4.2.   Moguće je rabiti isti izvor energije za napajanje upravljačkog mehanizma i drugih sustava osim kočnog sustava ako, kada tekućina iz spremnika za pohranu padne na razinu koja bi mogla izazvati povećanje otpora upravljača ili sile kojom vozač pritišće papučicu kočnice, vozač dobije zvučni ili optički znak upozorenja. Ovo se upozorenje može kombinirati s uređajem koji upozorava na neispravnost kočnica; vozač mora moći lako provjeriti zadovoljavajuće stanje signala.
         4.2.4.3.   Uređaji za upozorenje moraju biti izravno i stalno spojeni na strujni krug. Kada motor radi u normalnim uvjetima rada i ako uređaj za upravljanje radi ispravno, uređaj za upozorenje ne smije odavati nikakav signal osim tijekom vremena potrebnog za promjenu spremnika energije (jednog ili više njih) nakon paljenja motora.
         5.   ODREDBE VEZANE ZA ISPITIVANJE
         5.1.   Opće odredbe

                     5.1.1.

                     Ispitivanje se provodi na ravnoj podlozi koja osigurava dobro prianjanje.

                     5.1.2.

                     Za vrijeme testa(-ova), vozilo mora biti opterećeno do tehnički dopustive maksimalne mase uz maksimalno tehnički dopustivo opterećenje na upravljivoj osovini ili osovinama. U slučaju osovina opremljenih pomoćnim upravljačkim mehanizmom, ovaj se test ponavlja tako da je vozilo opterećeno do tehnički dopustive maksimalne mase uz maksimalno tehnički dopustivo opterećenje na osovini opremljenoj pomoćnim upravljačkim mehanizmom.

                     5.1.3.

                     Prije početka ispitivanja, pritisak u gumama mora biti u skladu s preporukom proizvođača za teret iz točke 5.1.2. kada je vozilo u stanju mirovanja.

               5.2.   Odredbe za motorna vozila

         5.2.1.   Mora biti moguće izaći iz zavoja promjera 50 m po tangenti bez neuobičajenih vibracija upravljačkog mehanizma pri sljedećim brzinama:

                     —

                     vozila kategorije M1: 50 km/h,

                     —

                     vozila kategorije M2, M3, N1, N2 i N3: 40 km/h, ili najvećoj predviđenoj brzini ako je ona niža od navedenih brzina.

               5.2.2.   Zahtjevi za točke 4.1.1.1., 4.1.1.2. i 5.2.1. također moraju biti ispunjeni u slučaju neispravnosti upravljačkog mehanizma.
         5.2.3.   Kada se vozilo vozi kružnom stazom s upravljivim kotačima zakrenutim za otprilike pola maksimalnog zakretanja i pri stalnoj brzini od najmanje 10 km/h, pri otpuštanju upravljača krug okretanja mora ostati jednakog promjera ili se povećati.
         5.2.4.   Prilikom mjerenja sila upravljanja, sile čije je trajanje kraće od 0,2 sekunde ne uzimaju se u obzir.
         5.2.5.   Mjerenje sile upravljanja na motornim vozilima s ispravnim upravljačkim mehanizmom.

                     5.2.5.1.

                     Vozilo se mora voziti iz ravnog smjera u spiralu pri brzini od 10 km/h. Sila upravljanja se mjeri na nominalnom promjeru upravljačkog mehanizma dok položaj upravljača ne odgovara promjeru skretanja iz tabele niže za određenu kategoriju vozila s ispravnim upravljačkim mehanizmom. Jedan pokret upravljanja potrebno je učiniti udesno, a jedan ulijevo.

                     5.2.5.2.

                     Najduže dopušteno vrijeme upravljanja i najveća dopuštena sila upravljanja s ispravnim upravljačkim mehanizmom dani su u tabeli niže za svaku kategoriju vozila.

               5.2.6.   Mjerenje sile upravljanja na motornim vozilima s neispravnim upravljačkim mehanizmom.

         5.2.6.1.   Test opisan u točki 5.2.5. ponavlja se s neispravnim upravljačkim mehanizmom. Sila upravljanja mjeri se dok položaj upravljača ne odgovara promjeru skretanja iz tabele niže za određenu kategoriju vozila s neispravnim upravljačkim mehanizmom.
         5.2.6.2.   Najduže dopušteno vrijeme upravljanja i najveća dopuštena sila upravljanja s neispravnim upravljačkim mehanizmom dani su u tabeli niže za svaku kategoriju vozila.

            Zahtjevi za silu upravljanja

                     Kategorija vozila

                     S ispravnim upravljačkim mehanizmom

                     S neispravnim upravljačkim mehanizmom

                     Maksimalna sila
                     (daN)

                     Vrijeme
                     (s)

                     Promjer skretanja
                     (m)

                     Maksimalna sila
                     (daN)

                     Vrijeme
                     (s)

                     Promjer skretanja
                     (m)

                     M1

                     15

                     4

                     12

                     30

                     4

                     20

                     M2

                     15

                     4

                     12

                     30

                     4

                     20

                     M3

                     20

                     4

                     12

                     45

                     6

                     20

                     N1

                     20

                     4

                     12

                     30

                     4

                     20

                     N2

                     25

                     4

                     12

                     40

                     4

                     20

                     N3

                     20

                     4

                     12 (2)

                     45 (3)

                     6

                     20

               5.3.   Odredbe za prikolice

                     5.3.1.

                     Prikolica se mora kretati bez većih odstupanja ili neuobičajenih vibracija na upravljačkom mehanizmu ako vučno vozilo putuje po ravnoj crti ravnom i vodoravnom cestom brzinom od 80 km/h ili tehnički dopustivoj maksimalnoj brzini koju navodi proizvođač prikolice, ako je ova niža od 80 km/h.

                     5.3.2.

                     Kada vučno vozilo i prikolica naprave ravnomjerno zakretanje tako da prednji vanjski rub vučnog vozila skreće po krugu promjera 25 m u skladu s točkom 1.4.6. pri stalnoj brzini od 5 km/h, mjeri se krug kojeg opisuje stražnji vanjski rub prikolice. Ovaj se manevar ponavlja pod istim uvjetima ali pri brzini od 25 km/h ± 1 km/h. Za vrijeme ovih manevara, stražnji vanjski rub prikolice koja putuje brzinom od 25 km/h ± 1 km/h ne smije izaći izvan kruga opisanog pri stalnoj brzini od 5 km/h za više od 0,7 m.

                     5.3.3.

                     Niti jedan dio prikolice ne smije se kretati više od 0,5 m izvan tangente kruga promjera 25 m kada je vuče vozilo koje izlazi iz kružne putanje iz točke 5.3.2. po tangenti i kreće se brzinom od 25 km/h. Ovaj zahtjev mora biti ispunjen od točke u kojoj tangenta dodiruje kružnicu do točke 40 m po tangenti. Nakon te točke, prikolica mora ispuniti zahtjev iz točke 5.3.1.

                     5.3.4.

                     Testovi iz točaka 5.3.2. i 5.3.3. moraju se provesti jednim pokretom upravljanja ulijevo i jednim udesno.

         PRILOG II.

         PRILOG III.
         UČINAK KOČENJA ZA VOZILA KOJA RABE ISTI IZVOR ENERGIJE ZA UREĐAJ ZA UPRAVLJANJE I KOČNI SUSTAV
         1.   Ako dođe do prekida napajanja, učinak radne kočnice pri prvom pritisku na kočnicu mora postići vrijednosti navedene u sljedećoj tablici.

                     Kategorija

                     v (km/h)

                     m/s2

                     Sila (daN)

                     M1

                     80

                     5,8

                     50

                     M2 i M3

                     60

                     5,0

                     70

                     N1

                     80

                     5,0

                     70

                     N2 i N3

                     60

                     5,0

                     70

               2.   Nakon neispravnosti upravljačkog mehanizma ili prekida napajanja, mora biti moguće, nakon osam punih pritisaka na papučicu radne kočnice, postići pri devetoj primjeni, barem učinak predviđen za sekundarni kočni sustav (za slučaj opasnosti) (vidjeti tablicu niže).
         U slučaju da se sekundarni kočni sustav koji zahtijeva uporabu pohranjene energije pokreće zasebnim upravljanjem, još uvijek mora biti moguće nakon osam punih pritisaka na papučicu radne kočnice postići, pri devetoj primjeni, preostali učinak (vidjeti tablicu niže).

            Sekundarna i preostala učinkovitost

                     Kategorija

                     v (km/h)

                     Sekundarno kočenje
                     (m/s2)

                     Preostalo kočenje
                     (m/s2)

                     M1

                     80

                     2,9

                     1,7

                     M2

                     60

                     2,5

                     1,5

                     M3

                     60

                     2,5

                     1,5

                     N1

                     70

                     2,2

                     1,3

                     N2

                     50

                     2,2

                     1,3

                     N3

                     40

                     2,2

                     1,3

               3.   Testovi iz točaka 1. i 2. provode se na praznom ili opterećenom vozilu, pri čemu se odabire manje povoljna situacija prema ocjeni tijela koje obavlja ispitivanja i koje je za njih odgovorno.

         PRILOG IV.
         DODATNE ODREDBE ZA VOZILA OPREMLJENA POMOĆNIM UPRAVLJAČKIM MEHANIZMOM
         1.   OPĆE ODREDBE
         Ovim se Prilogom ne zahtijeva da vozila budu opremljena pomoćnim upravljačkim mehanizmom. Međutim, ako vozila imaju takav uređaj, ona moraju biti usklađena s odredbama ovog Priloga.
         2.   POSEBNE ODREDBE
         2.1.   Prijenosnik

         2.1.1.   Mehanički upravljački prijenosnik

         Primjenjuje se točka 4.1.4. Priloga I. ovoj Direktivi.
         2.1.2.   Hidraulički upravljački prijenosnik

         Hidraulički upravljački prijenosnik mora biti zaštićen od premašivanja maksimalnog dopuštenog radnog pritiska T.
         2.1.3.   Električni upravljački prijenosnik

         Električni upravljački prijenosnik mora biti zaštićen od prevelikog napajanja.
         2.1.4.   Kombinacija upravljačkih prijenosnika

         Kombinacija mehaničkog, hidrauličkog i električnog prijenosnika mora ispunjavati zahtjeve navedene u točkama 2.1.1., 2.1.2. i 2.1.3.
         2.2.   Ispitni zahtjevi za neispravni uređaj za upravljanje

         Neispravnost ili problemi u radu bilo kojeg dijela pomoćnog upravljačkog mehanizma (osim dijelova za koje se ne smatra da su podložne kvarovima kako je navedeno u točki 4.1.4. Priloga I. ovoj Direktivi) ne smiju imati za posljedicu značajnu promjenu u ponašanju vozila, a zahtjevi iz točaka 5.2.1. do 5.2.4. i 5.2.6. Priloga I. ovoj Direktivi i dalje trebaju biti ispunjeni.
         Nadalje, mora se moći nadzirati vozilo bez ispravljanja smjera izvan uobičajenih granica. To se provjerava sljedećim testovima:
         2.2.1.1.   Kružno ispitivanje

         Vozilo se vozi po kružnoj stazi poprečnim ubrzanjem od 5 m/s2 i pri ispitnoj brzini od 80 km/h. Neispravnost se nameće kada se postigne ispitna brzina.
         Ovaj test uključuje vožnju u smjeru kazaljke na satu i u smjeru obrnutom od kazaljke na satu.
         2.2.1.2.   Kratkotrajno ispitivanje

         Dok se ne dogovore jednoobrazni postupci ispitivanja, proizvođač vozila mora tehničkoj službi dostaviti postupke za ispitivanje i rezultate za kratkotrajno ponašanje vozila u slučaju neispravnosti.
         2.3.   Znakovi upozorenja u slučaju neispravnosti

         Osim za dijelove pomoćnog upravljačkog mehanizma koji nisu podložni kvaru, kako je navedeno u točki 4.1.4. Priloga I. ovoj Direktivi, na sljedeće neispravnosti u radu upravljačkog mehanizma vozač mora biti jasno upozoren:

                     2.3.1.1.

                     Opći prekid električne ili hidrauličke kontrole pomoćnog upravljačkog mehanizma;

                     2.3.1.2.

                     Prekid napajanja u pomoćnom upravljačkom mehanizmu;

                     2.3.1.3.

                     Prekid u vanjskom ožičenju električnog upravljanja, ako postoji.

               2.4.   Elektromagnetska smetnja

                     2.4.1.

                     Na rad pomoćnog upravljačkog mehanizma ne smiju nepovoljno utjecati magnetska polja. Dok se ne dogovore jednoobrazni postupci ispitivanja, proizvođač vozila mora dostaviti tehničkoj službi postupke ispitivanja i rezultate.

         PRILOG V.
         ODREDBE ZA PRIKOLICE S POTPUNO HIDRAULIČKIM UPRAVLJAČKIM PRIJENOSNIKOM
         1.   Ako je vozilo u potpunosti opremljeno hidrauličkim upravljačkim prijenosnikom, ono mora biti usklađeno s odredbama ovog Priloga.
         2.   POSEBNE ODREDBE
         2.1.   Učinak spojeva hidrauličkih vodova i cijevi

                     2.1.1.

                     Hidrauličke cijevi potpuno hidrauličkih sustava prijenosa moraju moći izdržati pritisak koji je barem četiri puta veći od normalnog radnog pritiska (T) koji je naveo proizvođač. Spojevi fleksibilnih cijevi moraju biti usklađeni sa sljedećim ISO normama: 1402 (1984), 6605 (1986) i 7751 (1983).

               2.2.   U sustavima koji ovise o napajanju

                     2.2.1.

                     Napajanje mora biti zaštićeno od prevelikog pritiska ventilom za ograničenje pritiska koji radi na pritisku T.

               2.3.   Zaštita upravljačkog prijenosnika

                     2.3.1.

                     Upravljački prijenosnik mora biti zaštićen od prevelikog pritiska ventilom za ograničenje pritiska koje radi na pritisku između 1,5T i 2,2T.

               2.4.   Poravnavanje vučnog vozila/prikolice

                     2.4.1.

                     Kada se vučno vozilo u kombinaciji vučnog vozila i prikolice kreće ravnom putanjom, prikolica mora ostati u ravnini s vučnim vozilom.

                     2.4.2.

                     Kako bi se zadržala usklađenost upravljanja u skladu s točkom 2.4.1., prikolice moraju biti opremljene uređajem za ponovno prilagođavanje koji može biti automatski ili ručni.

               2.5.   Upravljivost kod neispravnog upravljačkog prijenosnika

                     2.5.1.

                     Upravljivost vozila s potpuno hidrauličkim upravljačkim prijenosnikom mora biti održana bez obzira na neispravnost bilo kojeg dijela prijenosnika. Vozila se moraju testirati u takvom stanju (uz neispravnost) i moraju ispuniti zahtjev iz točke 5.3. Priloga I. ovoj Direktivi. Posebno treba provesti testove na 5 km/h i 25 km/h, kako je navedeno u točki 5.3.2. s ispravnim upravljačkim prijenosnikom, odnosno u uvjetima neispravnog rada.

               2.6.   Elektromagnetske smetnje

                     2.6.1.

                     Na rad upravljačkog mehanizma ne smiju nepovoljno utjecati magnetska polja. Dok se ne dogovore jednoobrazni postupci ispitivanja, proizvođač vozila mora dostaviti tehničkoj službi postupke ispitivanja i rezultate.

         PRILOG VI.
         EEZ POTVRDA O HOMOLOGACIJI TIPA
         MODEL
         (najveći format: A4 (210 × 297 mm))

            Dodatak

      ”

      (1)  Zahtjeve iz Priloga III. može se također provjeriti pri primjeni Direktive 71/320/EEZ.

      (2)  Ili krajnji položaj upravljača ako se 12 ne može postići.

      (3)  50 za kruta vozila s jednom ili dvije upravljive osovine bez automatskog podešavanja.


title: Direktiva Vijeća 2011/84/EU od 20. rujna 2011. o izmjeni Direktive 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima radi prilagodbe tehničkom napretku njezinog Priloga III.  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 59

               HR

               Službeni list Europske unije

               277

         32011L0084

               L 283/36

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 2011/84/EU
   od 20. rujna 2011.
   o izmjeni Direktive 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima radi prilagodbe tehničkom napretku njezinog Priloga III.
   (Tekst značajan za EGP)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/768/EEZ od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kozmetičke proizvode  (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Upotreba vodikovog peroksida je već predmet ograničenja i uvjeta utvrđenih u Prilogu III. dijelu I. Direktivi 76/768/EEZ.

               (2)

               Znanstveni odbor za proizvode široke potrošnje, koji je u skladu s Odlukom Komisije 2008/721/EZ od 5. kolovoza 2008. o uspostavi savjetodavne strukture znanstvenih odbora i stručnjaka u području zaštite potrošača, javnog zdravlja i zaštite okoliša i o stavljanju izvan snage Odluke 2004/210/EZ  (2) zamijenjen Znanstvenim odborom za zaštitu potrošača (dalje u tekstu SCCS), potvrdio je da je najviša koncentracija od 0,1 % vodikovog peroksida prisutnog u oralnim proizvodima ili oslobođenog iz drugih spojeva ili mješavina u tim proizvodima sigurna. Stoga bi trebalo biti moguće nastaviti upotrebu vodikovog peroksida u toj koncentraciji u oralnim proizvodima, uključujući proizvode za izbjeljivanje zubi.

               (3)

               SCCS smatra da upotreba proizvoda za izbjeljivanje zubi, koji sadrže više od 0,1 % pa do 6 % vodikovog peroksida prisutnog ili oslobođenog iz drugih spojeva ili mješavina u tim proizvodima, može biti sigurna ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: da je obavljen primjeren klinički pregled kako bi se osiguralo da ne postoje faktori rizika ili bilo kakva druga važna oralna patologija i da je izloženost ovim proizvodima ograničena kako bi se osiguralo da se ti proizvodi u smislu učestalosti i trajanja primjene upotrebljavaju samo kako je za njih predviđeno. Ovi uvjeti moraju biti ispunjeni kako bi se izbjegla moguća pogrešna upotreba.

               (4)

               Stoga upotrebu ovih proizvoda treba urediti na način kojim se osigurava da nisu izravno dostupni potrošaču. Za svaki ciklus upotrebe tih proizvoda, prva se upotreba mora ograničiti na stomatologe, kako su definirani u Direktivi 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija  (3) ili na primjenu pod njihovim neposrednim nadzorom ako je osigurana jednaka razina sigurnosti. Stomatolozi bi potom trebali osigurati dostupnost tih proizvoda za preostali dio ciklusa upotrebe.

               (5)

               Kako bi se osigurala primjerena upotreba ovih proizvoda, treba predvidjeti primjereno označivanje što se tiče koncentracije vodikovog peroksida u proizvodima za izbjeljivanje zubi koji sadrže više od 0,1 % te tvari. U tom smislu, na etiketi mora biti jasno naznačena točna koncentracija u postocima vodikovog peroksida prisutnog ili oslobođenog iz drugih spojeva i smjesa u ovim proizvodima.

               (6)

               Direktivu 76/768/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (7)

               Stalni odbor za kozmetičke proizvode nije dao mišljenje u roku koji je odredio njegov predsjednik,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog III. Direktivi 76/768/EEZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 30. listopada 2012. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te odredbe od 31. listopada 2012.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst najvažnijih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. rujna 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. SAWICKI

      (1)  SL L 262, 27.9.1976., str. 169.

      (2)  SL L 241, 10.9.2008., str. 21.

      (3)  SL L 255, 30.9.2005., str. 22.
   PRILOG
   U dijelu I. Priloga III. Direktivi 76/768/EEZ, referentni broj 12 zamjenjuje se sljedećim:

                  Referentni broj

                  Tvar

                  Ograničenja

                  Uvjeti upotrebe i upozorenja koji moraju biti tiskani na etiketi

                  Područje primjene i/ili upotrebe

                  Najveća dozvoljena koncentracija u gotovom kozmetičkom proizvodu

                  Ostala ograničenja i zahtjevi

                  „12

                  Vodikov peroksid i drugi spojevi ili mješavine koje oslobađaju vodikov peroksid, uključujući karbamid peroksid i cinkov peroksid

                              (a)

                              Mješavine za njegu kose

                              (a)

                              12 % H2O2 (40 vol.), prisutan ili oslobođen

                  (a) Upotrijebite primjerene rukavice
                  (a) (b) (c) (e) Sadrži vodikov peroksid
                  Izbjegavajte kontakt s očima
                  Ako proizvod dođe u kontakt s njima, odmah isperite

                              (b)

                              Mješavine za njegu kože

                              (b)

                              4 % H2O2, prisutan ili oslobođen

                              (c)

                              Mješavine za učvršćivanje noktiju

                              (c)

                              2 % H2O2, prisutan ili oslobođen

                              (d)

                              Oralni proizvodi, uključujući tekućinu za ispiranje usta, zubnu pastu i proizvode za izbjeljivanje zuba

                              (d)

                              ≤ 0,1 % H2O2, prisutan ili oslobođen

                              (e)

                              Proizvodi za izbjeljivanje zuba

                              (e)

                              > 0,1 % ≤ 6 % H2O2, prisutan ili oslobođen

                              (e)

                              Smiju se prodavati samo stomatolozima. Za svaki ciklus upotrebe, prvu upotrebu izvode stomatolozi kako su definirani u Direktivi 2005/36/EZ (1) ili se prva upotreba izvodi pod njihovim neposrednim nadzorom ako je osigurana jednaka razina sigurnosti. Nakon toga se daje potrošaču da završi ciklusa upotrebe.
                              Ne smije se upotrebljavati za osobe mlađe od 18 godina.

                  (e) Koncentracija H2O2, prisutnog ili oslobođenog, izražena u postocima.
                  Ne smije se upotrebljavati za osobe mlađe od 18 godina.
                  Smije se prodavati samo stomatolozima. Za svaki ciklus upotrebe, prvu upotrebu smiju izvesti samo stomatolozi ili se prva upotreba izvodi pod njihovim neposrednim nadzorom, ako je osigurana jednaka razina sigurnosti. Nakon toga se daje potrošaču da završi ciklus upotrebe.

      (1)  SL L 255, 30.9.2005., str. 22.”


title: Direktiva Vijeća 98/58/EZ od 20. srpnja 1998. o zaštiti životinja koje se drže u svrhu proizvodnje

text:
               03/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               79

         31998L0058

               L 221/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.07.1998.

      DIREKTIVA VIJEĆA 98/58/EZ
   od 20. srpnja 1998.
   o zaštiti životinja koje se drže u svrhu proizvodnje
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da su sve države članice ratificirale Europsku konvenciju za zaštitu životinja koje se drže u svrhu proizvodnje (dalje u tekstu „Konvencija”); budući da je Zajednica odobrila ovu Konvenciju Odlukom 78/923/EEZ (4) i deponirala svoj instrument odobravanja;
   budući da Zajednica, kao ugovorna stranka, mora primijeniti načela predviđena Konvencijom;
   budući da ta načela uključuju osiguravanje smještaja, hrane, vode i njege primjerene fiziološkim i etološkim potrebama životinja, u skladu s postojećom praksom i znanstvenim spoznajama;
   budući da je nužno da Zajednica propiše daljnje odredbe za jedinstvenu primjenu Konvencije i njezinih preporuka te za posebna pravila koja se odnose na primjenu ove Direktive;
   budući da je Europski parlament u rezoluciji od 20. veljače 1987. o politici koja se odnosi na dobrobit životinja (5) od Komisije zatražio da donese prijedloge za pravila Zajednice koja obuhvaćaju opće aspekte uzgoja stoke;
   budući da Deklaracija br. 24 priložena Završnom aktu Ugovora o Europskoj uniji od europskih institucija i država članica traži da prilikom izrade i provedbe zakonodavstva Zajednice, osobito o zajedničkoj poljoprivrednoj politici, u potpunosti uzmu u obzir zahtjeve za dobrobit životinja;
   budući da razlike koje mogu narušiti uvjete natjecanja smetaju nesmetanom odvijanju organizacije tržišta životinja;
   budući da stoga postoji potreba za utvrđivanjem zajedničkih minimalnih uvjeta za zaštitu životinja koje se drže u svrhu proizvodnje) zbog osiguravanja racionalnog razvoja proizvodnje i olakšavanja organizacije tržišta životinja; budući da je stoga primjereno uzeti u obzir odredbe o dobrobiti životinja koje su već predviđene pravilima Zajednice;
   budući da se usporedni pregled odredbi o dobrobiti životinja primjenljivih u Zajednici i u određenim državama nečlanicama zajedno s njihovom procjenom treba poduzeti radi određivanja prirode budućih inicijativa Zajednice usmjerenih na uklanjanje poremećaja u području tržišnog natjecanja,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ovom se Direktivom propisuju minimalni uvjeti za zaštitu životinja koje se uzgajaju ili drže u svrhu proizvodnje.
   2.   Ona se ne primjenjuje na:

               (a)

               životinje koje žive u divljini;

               (b)

               životinje namijenjene za uporabu na natjecanjima, izložbama, kulturnim ili sportskim događajima ili aktivnostima;

               (c)

               životinje za pokuse ili laboratorije;

               (d)

               beskralježnjake.

         3.   Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje posebna pravila Zajednice utvrđena drugdje, a posebno direktive 88/166/EEZ (6), 91/629/EEZ (7) i 91/630/EEZ (8), koje se i dalje primjenjuju.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „životinja” znači svaka životinja (uključujući ribe, gmazove ili vodozemce) koja se uzgaja ili drži u svrhu proizvodnje hrane, vune, kože ili krzna ili u druge proizvodne svrhe;

               2.

               „vlasnik” ili „posjednik” znači svaka fizička ili pravna osoba ili osobe odgovorne ili zadužene za životinje, bilo stalno ili privremeno.

               3.

               „nadležno tijelo” znači nadležno tijelo u smislu članka 2. stavka 6. Direktive Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice radi uspostave unutarnjeg tržišta (9).

         Članak 3.
   Države članice moraju poduzeti korake kako bi osigurale da vlasnici ili posjednici poduzimaju sve razumne korake u pogledu dobrobiti životinja za koje skrbe te da se tim životinjama ne nanosi nikakva nepotrebna bol, patnja niti ozljeda.
   Članak 4.
   Države članice osiguravaju da uvjeti pod kojima se životinje (osim riba, gmazova ili vodozemaca) uzgajaju ili drže, s obzirom na njihovu vrstu i njihov stupanj razvoja, prilagodbu i udomaćenost, te njihove fiziološke i etološke potrebe u skladu sa stečenim iskustvom i znanstvenim spoznajama, udovoljavaju odredbama iz Priloga.
   Članak 5.
   1.   Komisija Vijeću podnosi sve prijedloge koji mogu biti nužni za jedinstvenu primjenu Europske konvencije za zaštitu životinja koje se drže u svrhu proizvodnje i, na temelju znanstvene procjene, sve preporuke na temelju ove Konvencije te sva ostala odgovarajuća posebna pravila.
   2.   Povrh toga, svakih pet godina i prvi put pet godina nakon stupanja na snagu ove Direktive, Komisija na temelju iskustva stečenog tijekom provedbe ove Direktive, posebno u pogledu mjera koje se spominju u stavku 1. te tehničkog i znanstvenog razvoja, Vijeću podnosi izvješće popraćeno svim primjerenim prijedlozima uzimajući u obzir zaključke izvješća.
   3.   Vijeće o tim prijedlozima odlučuje kvalificiranom većinom.
   Članak 6.
   1.   Države članice osiguravaju da nadležno tijelo provodi inspekcije radi provjere udovoljavanja odredbama ove Direktive. Takve se inspekcije mogu provoditi u isto vrijeme kad i pregledi koji se provode u druge svrhe.
   2.   Od datuma koji se određuje u skladu s postupkom predviđenim u stavku 3., države članice Komisiji podnose izvješća o obavljenim inspekcijama u skladu s odredbama stavka 1. Komisija sažetke tih izvješća podnosi Stalnom veterinarskom odboru.
   3.   U skladu s postupkom predviđenim člankom 9., Komisija prije 1. srpnja 1999. podnosi prijedloge radi usklađivanja:

               (a)

               inspekcija u skladu s odredbama stavka 1.;

               (b)

               format, sadržaj i učestalost podnošenja izvješća iz stavka 2.

         Članak 7.
   1.   Kada god je to na temelju jednoobrazne primjene zahtjeva ove Direktive nužno, veterinarski stručnjaci Komisije mogu, u skladu s nadležnim tijelima:

               (a)

               provjeriti udovoljavaju li države članice navedenim zahtjevima;

               (b)

               provoditi preglede na licu mjesta kako bi se uvjerili da se pregledi obavljaju u skladu s ovom Direktivom.

         2.   Država članica na čijem se području provodi inspekcija osigurava veterinarskim stručnjacima Komisije svaku pomoć koju bi mogli zatrebati prilikom izvođenja svojih zadaća. Ishod pregleda mora se raspraviti s nadležnim tijelom dotične države članice prije sastavljanja i stavljanja u opticaj konačnog izvješća.
   3.   Nadležno tijelo dotične države članice poduzima sve mjere koje bi mogle biti nužne radi uzimanja u obzir nalaza pregleda.
   4.   Donose se detaljna pravila za primjenu ovog članka, ako je to potrebno, u skladu s postupkom predviđenim člankom 9.
   Članak 8.
   1.   Prije 30. lipnja 1999. Komisija podnosi Vijeću izvješće o:

               —

               usporedbi odredbi o dobrobiti životinja u Zajednici i zemljama koje nisu članice koje opskrbljuju Zajednicu,

               —

               opsegu za stjecanje šire međunarodne prihvaćenosti načela dobrobiti predviđenih ovom Direktivom,

               —

               granicama do kojih ciljevi Zajednice u pogledu dobrobiti životinja mogu biti podložni podrivanju radi natjecanja zemalja koje nisu članice i koje ne primjenjuju jednakovrijedna načela.

         2.   Izvješće koje se spominje u stavku 1. treba biti popraćeno bilo kojim nužnim prijedlozima s ciljem uklanjanja narušavanja tržišnog natjecanja.
   Članak 9.
   1.   Ako će se slijediti postupak predviđen ovim člankom, predmet se bez odgađanja prosljeđuje Stalnom veterinarskom odboru uspostavljenom Direktivom 68/361/EEZ (10), dalje u tekstu „Odboru”, putem predsjedatelja koji djeluje na osobnu inicijativu ili na zahtjev države članice.
   2.   Predstavnik Komisije podnosi Odboru nacrt mjera koje se trebaju poduzeti. Odbor donosi mišljenje o nacrtu u roku koji predsjedavajućij može predvidjeti prema hitnosti predmeta. Mišljenje se donosi većinom predviđenom člankom 148. stavkom 2. Ugovora u slučaju odluka koje Vijeće treba donijeti na temelju prijedloga Komisije. Glasovi predstavnika država članica unutar Odbora procjenjuju se na način određen tim člankom. Predsjedavajući ne glasuje.

               3.

                           (a)

                           Komisija donosi predviđene mjere ako su one u skladu s mišljenjem Odbora.

                           (b)

                           Ako predviđene mjere nisu u skladu s mišljenjem Odbora ili ako se ne donese nikakvo mišljenje, Komisija bez odgađanja Vijeću podnosi prijedlog koji se odnosi na mjere koje treba poduzeti. Vijeće djeluje kvalificiranom većinom.
                           Ako po isteku razdoblja od tri mjeseca od datuma upućivanja Vijeću, Vijeće nije djelovalo, Komisija donosi predložene mjere i odmah ih provodi, osim ako je Vijeće običnom većinom odlučilo protiv navedenih mjera.

         Članak 10.
   1.   Države članice najkasnije do 31. prosinca 1999. donose zakone i druge propise, uključujući odredbe o mogućim sankcijama, potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive, ako Vijeće na temelju izvješća koje se spominje u članku 8. ne odluči drukčije. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Međutim, nakon 31. prosinca 1999., države članice mogu u skladu s općim pravilima Ugovora, na svojem području održati ili primijeniti strože odredbe za zaštitu životinja držanih radi drugih uzgojnih namjena osim onih predviđenih ovom Direktivom. One obavješćuju Komisiju o bilo kojim takvim mjerama.
   3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 11.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 12.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 20. srpnja 1998.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         W. MOLTERER

      (1)  SL C 156, 23.6.1992., str. 11.

      (2)  SL C 337, 21.12.1992., str. 225.

      (3)  SL C 332, 16.12.1992., str. 22.

      (4)  SL L 323, 17.11.1978., str. 12.

      (5)  SL C 76, 23.3.1987., str. 185.

      (6)  Direktiva Vijeća 88/166/EEZ od 7. ožujka 1998. koja udovoljava procjeni suda u predmetu 131-86, (poništenje Direktive Vijeća 86/113/EEZ od 25. ožujka 1986. o predviđanju minimalnih standarda za zaštitu kokoši nesilica koje se drže u baterijskim kavezima) (SL L 74, 19.3.1988., str. 83.).

      (7)  Direktiva Vijeća 91/629/EEZ od 19. studenoga 1991. o minimalnim uvjetima za zaštitu teladi (SL L 340, 11.12.1991., str. 28.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 97/2/EZ (SL L 25, 28.1.1997., str. 24.).

      (8)  Direktiva Vijeća 91/630/EEZ od 19. studenoga 1991. o minimalnim uvjetima za zaštitu svinja (SL L 340, 11.12.1991., str. 33.).

      (9)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ (SL L 62, 15.3.1993., str. 49.).

      (10)  SL L 255, 18.10.1968., str. 23.
   PRILOG

      Osoblje

   1.   O životinjama se treba skrbiti dovoljan broj odgovarajuće osposobljenog osoblja s primjerenim znanjem i stručnošću.

      Inspekcije

   2.   Sve životinje koje se drže u sustavima u kojima njihova dobrobit ovisi o redovitoj ljudskoj skrbi pregledavaju se barem jednom dnevno. Životinje u drugim sustavima pregledavaju se u vremenskim razmacima dostatnim za izbjegavanje bilo kakve patnje.
   3.   Potrebno je osigurati primjerenu rasvjetu (fiksnu ili prenosivu) radi omogućavanja temeljitog pregleda životinje u bilo koje doba.
   4.   Svakoj životinji koja pokazuje znakove bolesti ili je ozlijeđena potrebno je bez odgađanja pružiti primjerenu skrb, a ako životinja ne reagira na takvu skrb, potrebno je čim prije zatražiti veterinarsku pomoć. Ako je potrebno, bolesne ili ozlijeđene životinje moraju se odvojiti u primjereni prostor sa, ako je to primjenljivo, suhom i udobnom steljom.

      Vođenje evidencije

   5.   Vlasnik ili posjednik životinja vodi evidenciju o svakom liječenju životinja i o broju uginulih životinja nađenih prilikom svakog pregleda.
   Ako je jednakovrijedne podatke potrebno voditi u druge svrhe, isti se mogu koristiti i za potrebe ove Direktive.
   6.   Ova se evidencija čuva barem tri godine i mora biti dostupna nadležnom tijelu prilikom provođenja pregleda ili ako se zatraži iz drugih razloga.

      Sloboda kretanja

   7.   Sloboda kretanja životinje, uzimajući u obzir njezinu vrstu te u skladu s postojećom praksom i znanstvenim spoznajama, ne smije se ograničavati na takav način da uzrokuje nepotrebnu patnju ili ozljedu.
   Ako je životinja stalno ili privremeno privezana ili boravi u ograničenom prostoru, mora joj se dodijeliti prostor koji odgovara njezinim fiziološkim i etološkim potrebama u skladu s postojećom praksom i znanstvenim spoznajama.

      Objekti i smještaj

   8.   Materijali koji se koriste za izgradnju smještaja, a posebno za izgradnju odjeljaka i opreme s kojom životinje mogu doći u doticaj, ne smiju biti štetni za životinje i moraju se moći temeljito čistiti i dezinficirati.
   9.   Smještaj i oprema za držanje životinja izgrađuju se i održavaju tako da nemaju oštrih rubova ili izbočina na koje bi se životinje mogle ozlijediti.
   10.   Strujanje zraka, koncentracija prašine, temperatura, relativna vlažnost zraka i koncentracija plinova moraju biti u granicama koje nisu štetne za životinje.
   11.   Životinje koje se drže u objektima ne smiju se držati u trajnoj tami niti bez primjerenog razdoblja odmora od umjetnog osvjetljenja. Ako dostupno prirodno svjetlo nije dostatno za osiguranje fizioloških i etoloških potreba životinja, mora se osigurati primjereno umjetno osvjetljenje.

      Životinje koje se drže izvan objekata

   12.   Kada je to potrebno i moguće, životinjama koje se drže izvan objekata pruža se zaštita od nepovoljnih vremenskih uvjeta, grabežljivaca i rizika po njihovo zdravlje.

      Automatska ili mehanička oprema

   13.   Sva automatska ili mehanička oprema nužna za zdravlje i dobrobit životinja mora se pregledavati barem jednom dnevno. Ako se otkriju nedostaci, oni se moraju odmah ispraviti, ili ako je to nemoguće, moraju se poduzeti primjereni koraci radi osiguranja zdravlja i dobrobiti životinja.
   Ako zdravlje i dobrobit životinja ovise o sustavu umjetnog prozračivanja, u slučaju njegova kvara mora se osigurati pričuvni sustav prozračivanja kao jamstvo dovoljne obnove zraka u svrhu očuvanja zdravlja i dobrobiti životinja, i mora se ugraditi sustav uzbunjivanja radi upozorenja u slučaju kvara. Sustav uzbunjivanja treba se redovito provjeravati.

      Hrana, voda i ostale tvari

   14.   Životinje se moraju hraniti cjelovitom hranom koja je primjerena njihovoj dobi i vrsti i koja im se daje u dovoljnoj količini da ih se održi u dobrom zdravlju i da se zadovolje njihove nutritivne potrebe. Nijedna se životinja ne smije hraniti niti joj se smije nuditi tekućina na škodljiv način, niti takva hrana ili tekućina smiju sadržavati ikakve tvari kojima im se može uzrokovati nepotrebna patnja ili ozljeda.
   15.   Sve životinje moraju imati pristup hrani u vremenskim razmacima koji su primjereni njihovim fiziološkim potrebama.
   16.   Sve životinje moraju imati pristup odgovarajućoj zalihi vode ili moraju moći zadovoljiti svoje potrebe za unosom tekućine na drugi način.
   17.   Oprema za za hranjenje i napajanje mora biti osmišljena, izrađena i postavljena tako da se na najmanju moguću mjeru smanje onečišćenje hrane i vode te štetni učinci konkurencije između životinja.
   18.   Nijedna druga tvar, osim onih koje se daju u svrhu liječenja ili u profilaktičke svrhe ili radi provođenja zootehničkih postupaka kako je određeno člankom 1. stavkom 2. točkom (c) Direktive 96/22/EEZ (1), ne smije se davati životinji, osim ako je znanstvenim studijama o dobrobiti životinja ili stečenim iskustvom dokazano da učinak te tvari nije štetan za zdravlje ili dobrobit životinje.

      Sakaćenja

   19.   Do donošenja posebnih odredbi o sakaćenju u skladu s postupkom predviđenim člankom 5., i ne dovodeći u pitanje Direktivu 91/630/EEZ, primjenjuju se odgovarajuće nacionalne odredbe u skladu s općim pravilima Ugovora.

      Postupci uzgoja

   20.   Ne smiju se primjenjivati prirodni niti umjetni postupci uzgoja koji uzrokuju ili mogu uzrokovati patnju ili povredu bilo koje životinje.
   Ova odredba ne priječi korištenje određenih postupaka koji bi mogli uzrokovati minimalnu ili trenutnu patnju ili ozljedu, ili koji mogu iziskivati intervencije koje ne bi uzrokovale trajnu povredu, ako su dopušteni nacionalnim odredbama.
   21.   Nijedna se životinja ne smije držati u svrhu uzgoja osim ako se može racionalno očekivati, na temelju njezinoga genotipa ili fenotipa, da se može držati bez štetnog učinka po njezino zdravlje ili dobrobit.

      (1)  Direktiva Vijeća 96/22/EZ od 29. travnja 1996. o zabrani uporabe određenih tvari s hormonskim ili tirostatskim djelovanjem i beta-agonista u uzgoju domaćih životinja (SL L 125, 23.5.1996., str. 3.).


title: Direktiva 2008/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o izmjeni Direktive 2002/96/EZ o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi (OEEO) s obzirom na provedbene ovlasti dodijeljene Komisiji

text:
               15/Sv. 34

               HR

               Službeni list Europske unije

               88

         32008L0034

               L 081/65

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2008/34/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 11. ožujka 2008.
   o izmjeni Direktive 2002/96/EZ o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi (OEEO) s obzirom na provedbene ovlasti dodijeljene Komisiji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njezin članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2002/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) predviđeno je da treba donijeti određene mjere u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (4).

               (2)

               Odluka 1999/468/EZ izmijenjena je Odlukom 2006/512/EZ kojom je uveden regulatorni postupak s kontrolom za donošenje mjera općeg opsega, namijenjenih izmjeni elemenata u osnovnom aktu donesenom u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora koji nisu ključni, između ostalog, brisanjem nekih od tih elemenata ili dopunjavanjem akta novim elementima koji nisu ključni.

               (3)

               U skladu s izjavom Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (5) koja se odnosi na Odluku 2006/512/EZ, da bi regulatorni postupak s kontrolom bio primjenjiv na akte donesene u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora koji su već na snazi, ovi akti moraju biti prilagođeni u skladu s primjenjivim postupcima.

               (4)

               Komisiju treba ovlastiti za prilagođavanje priloga i usvajanje pravila za praćenje sukladnosti. Budući da su navedene mjere općeg opsega i da su namijenjene izmjeni elemenata Direktive 2002/96/EZ koji nisu ključni, između ostalog, njenim dopunjavanjem novim elementima koji nisu ključni, mora ih se donositi u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim u članku 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (5)

               Budući da je Komisija Odlukom 2005/369/EZ (6) utvrdila detaljna pravila iz članka 7. stavka 3. Direktive 2002/96/EZ, primjereno je izbrisati navedeni rok 13. kolovoza 2004.

               (6)

               Direktivu 2002/96/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (7)

               Budući da su izmjene Direktive 2002/96/EZ izvršene ovom Direktivom tehničke prirode i odnose se samo na postupak odbora, države članice ih ne moraju prenositi. Utvrđivanje odredaba u tom smislu stoga nije potrebno,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene
   Direktiva 2002/96/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 6. stavak 1. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Prilog II. može se izmijeniti radi uvođenja drugih tehnologija obrade koje osiguravaju najmanje istu razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša. Te mjere, predviđene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 3.”

               2.

               Članak 7. stavak 3. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Utvrđuju se detaljna pravila za praćenje usklađenosti država članica s ciljevima navedenima u stavku 2., uključujući specifikacije materijala. Te mjere, namijenjene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni njezinim dopunjavanjem, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 3.”

               3.

               Članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 13.
               Prilagođavanje znanstvenom i tehničkom napretku
               Usvajaju se sve izmjene koje su potrebne da bi se članak 7. stavak 3. Prilog I.B (posebno s obzirom na moguće dodavanje rasvjetnih tijela u domaćinstvima, na žarulje sa žarnom niti i fotonaponske proizvode, tj. solarne ploče), Prilog II. (posebno uzimajući u obzir nova tehnička dostignuća za obradu OEEO-a) i prilozi III. i IV., prilagodili znanstvenom i tehničkom napretku. Te se mjere, namijenjene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 3.
               Prije izmjene priloga Komisija se između ostalog savjetuje s proizvođačima električne i elektroničke opreme, poduzećima koja se bave recikliranjem, operatorima koji se bave obradom te s organizacijama za zaštitu okoliša i udrugama zaposlenika i potrošača.”

               4.

               Članak 14. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „3.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5.a stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe iz njezinog članka 8.”

               5.

               Točka 4. Priloga II. zamjenjuje se sljedećim:

                           „4.

                           U skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 3., Komisija prioritetno ocjenjuje treba li izmijeniti navode koji se odnose na tiskane pločice za mobilne telefone i zaslone s tekućim kristalima.”

         Članak 2.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 45.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 11. srpnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 3. ožujka 2008.

      (3)  SL L 37, 13.2.2003., str. 24. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2003/108/EZ (SL L 345, 31.12.2003., str. 106.).

      (4)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (5)  SL C 255, 21.10.2006., str. 1.

      (6)  Odluka Komisije 2005/369 od 3. svibnja 2005. o pravilima praćenja sukladnosti država članica i utvrđivanju formata podataka za potrebe primjene Direktive 2002/96/EZ (SL L 119, 11.5.2005., str. 13.).


title: Direktiva Komisije 2004/103/EZ od 7. listopada 2004. o provjerama identiteta i zdravstvenog stanja bilja, biljnih proizvoda ili drugih nadziranih predmeta navedenih u dijelu B Priloga V. Direktivi Vijeća 2000/29/EZ, koji se mogu obavljati na mjestu koje nije točka ulaza u Zajednicu ili na mjestu u blizini te o navođenju uvjeta koji se odnose na te preglede

text:
               03/Sv. 54

               HR

               Službeni list Europske unije

               67

         32004L0103

               L 313/16

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 2004/103/EZ
   od 7. listopada 2004.
   o provjerama identiteta i zdravstvenog stanja bilja, biljnih proizvoda ili drugih nadziranih predmeta navedenih u dijelu B Priloga V. Direktivi Vijeća 2000/29/EZ, koji se mogu obavljati na mjestu koje nije točka ulaza u Zajednicu ili na mjestu u blizini te o navođenju uvjeta koji se odnose na te preglede
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europskih zajednica,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (1), a posebno njezine članke 13.c stavak 2. točku (d) i 13.c stavak 2. točku (e) te četvrti i peti podstavak članka 13.c stavka 4.,
   budući da:

               (1)

               Sukladno Direktivi 2000/29/EZ, bilje, biljne proizvode i druge nadzirane predmete navedene u dijelu B Priloga V., koji potječu iz trećih zemalja, trebalo bi načelno podvrgavati provjerama identiteta i zdravstvenog stanja bilja na točki ulaza u Zajednicu ili na mjestu u blizini.

               (2)

               U slučaju provoza robe koja ne potječe iz Zajednice, ove provjere identiteta i zdravstvenog stanja bilja mogu se također obavljati u prostorima službenog tijela odredišta ili na svakome drugom mjestu u blizini; u određenim slučajevima, ove se provjere mogu obavljati na mjestu odredišta, kao što je mjesto proizvodnje, uz uvjet da su pribavljena posebna jamstva i dokumenti s obzirom na prijevoz bilja, biljnih proizvoda i drugih nadziranih predmeta.

               (3)

               Potrebno je odrediti slučajeve u kojima se provjere identiteta i zdravstvenog stanja bilja mogu obavljati na mjestu odredišta.

               (4)

               Potrebno je utvrditi odredbe ili posebna jamstva i dokumente u pogledu prijevoza kako bi se onemogućila opasnost od širenja štetnih organizama tijekom prijevoza.

               (5)

               Potrebno je utvrditi najmanje uvjete za obavljanje provjere identiteta i zdravstvenog stanja bilja s obzirom na primjenjive tehničke mogućnosti odgovornih službenih tijela koja su zadužena za nadzor na mjestima odredišta, kao i s obzirom na prostor, alate i opremu koja navedenim odgovornim službenim tijelima omogućuje obavljanje provjere identiteta i zdravstvenog stanja bilja.

               (6)

               Potrebno je utvrditi detaljna pravila o suradnji između odgovornih službenih tijela i carinarnica, uključujući uzorke obrazaca dokumenata kojima se treba služiti tijekom te suradnje, načine prijenosa ovih dokumenata i postupke za razmjenu informacija.

               (7)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biljno zdravstvo,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na bilje, biljne proizvode ili druge nadzirane predmete navedene u dijelu B Priloga V. Direktivi 2000/29/EZ koji potječu iz trećih zemalja (dalje u tekstu: „predmetni proizvodi”). U slučajevima i okolnostima koje su određene ovom Direktivom, države članice mogu utvrditi da se pregledi iz članka 13.a stavka 1. točke (b) podtočaka (ii) i (iii) Direktive 2000/29/EZ o predmetnim proizvodima mogu obavljati na drugom mjestu. U slučaju provoza robe koja ne potječe iz Zajednice iz članka 13.c stavka 2. točke (c) Direktive 2000/29/EZ, pregled se može obaviti u prostorima službenoga tijela odredišta ili na svakome mjestu u blizini, ako su ispunjeni uvjeti iz stavka 2. U slučajevima iz članka 13.c stavka 2. točke (d) Direktive 2000/29/EZ, pregled se može obaviti na mjestu odredišta, kao što je mjesto proizvodnje, kada su ispunjeni uvjeti iz stavka 2.
   2.   Uvjeti iz stavka 1. su:

               a)

               kada službena tijela na točki ulaza i odredištu, ako je to potrebno, sporazumom između odgovornih službenih tijela država članica odluče da se provjere identiteta i zdravstvenog stanja bilja (u daljnjem tekstu: „provjere”) mogu detaljnije obavljati na mjestu koje nije točka ulaza u Zajednicu ili na mjestu u blizini
               i

               b)

               kada uvoznik ili druga osoba (dalje u tekstu: „podnositelj zahtjeva”), odgovorna za mjesta ili prostore gdje se trebaju obavljati provjere pošiljke koja se sastoji od predmetnih proizvoda, dobije odobrenje kroz postupak odobravanja određenom u članku 2. stavku 2. za izvršavanje pregleda na „ovlaštenom mjestu pregleda”, koje se:

                           —

                           u slučaju provoza robe koja ne potječe iz Zajednice iz članka 13.c stavka 2. točke (c) Direktive 2000/29/EZ,

                                       —

                                       u prostorima službenog tijela odredišta, ili

                                       —

                                       na mjestu blizu tih prostora, koje su odredila ili odobrila carinska tijela i odgovorno službeno tijelo, ili se

                           —

                           u slučajevima iz članka 13.c stavka 2. točke (d) Direktive 2000/29/EZ, nalazi

                                       —

                                       na mjestu odredišta koje su odobrili službeno tijelo i carinska tijela odgovorna za područje u kojem je smješteno mjesto odredišta

                     i

               c)

               kada su zadovoljena posebna jamstva i dokumenti koji se odnose na prijevoz pošiljke koja sadrži predmetne proizvode (dalje u tekstu: „pošiljka”) do odobrenog mjesta pregleda i kada su, ako je potrebno, ispunjeni najmanji uvjeti skladištenja tih proizvoda na tim mjestima pregleda.

         3.   Posebna jamstva, dokumenti i najmanji uvjeti navedeni u stavku 2. točki (c) su:

               a)

               pakiranje pošiljke ili sredstvo prijevoza koji se koriste za ovu pošiljku moraju biti zatvoreni ili plombirani na način koji onemogućuje da predmetni proizvodi prouzroče zagađenje ili zarazu tijekom prijevoza do ovlaštenoga kontrolnog mjesta i osigurava da im identitet ostane nepromijenjen. U propisno obrazloženim slučajevima, mjerodavna službena tijela država članica mogu odobriti pošiljke koje nisu zatvorene ili plombirane pod uvjetom da predmetni proizvodi ne mogu prouzročiti zagađenje ili zarazu tijekom prijevoza do ovlaštenoga kontrolnog mjesta;

               b)

               pošiljka mora biti poslana do odobrenog mjesta pregleda. Nije dopuštena nikakva promjena mjesta pregleda, osim na temelju odobrenja mjerodavnih službenih tijela s točke ulaza i zatraženog odredišta te carinskih tijela odgovornih za područje u kojem je smješteno zatraženo mjesto pregleda;

               c)

               pošiljka mora biti popraćena „fitosanitarnom popratnicom”, ne dovodeći u pitanje potvrde propisane u članku 13. stavku 1. Direktive 2000/29/EZ, i mora sadržavati tražene informacije u skladu s obrascem u Prilogu ovoj Direktivi; dokument mora biti ispunjen tiskanim ili rukom pisanim čitkim velikim slovima ili elektroničkim putem u dogovoru s mjerodavnim službenim tijelima točke ulaza i odredišta te mora biti napisan na najmanje jednom službenom jeziku Zajednice;

               d)

               odgovarajuća zaglavlja dokumenta iz stavka 3. točke (c) moraju biti ispunjena i potpisana od strane uvoznika pošiljke pod nadzorom mjerodavne službene osobe na točki ulaza;

               e)

               u slučajevima iz stavka 2. točke (b) druge alineje, skladištenje pošiljke na odobrenom mjestu pregleda mora biti takvo da roba iz Zajednice bude odvojena od pošiljki koje su zaražene ili se sumnja da bi mogle biti zaražene štetnim organizmima.

         Članak 2.
   1.   Države članice osiguravaju uspostavu postupka odobravanja koji se utvrđuje u stavcima 2., 3. i 4. radi ocjenjivanja i, ako je to potrebno, odobravanja prikladnosti obavljanja pregleda u fitosanitarnom smislu na predloženim odobrenim mjestima pregleda.
   2.   Postupkom iz stavka 1. naznačuje se da svaki podnositelj zahtjeva, kada preglede treba obaviti na odobrenim mjestima pregleda, mora podnijeti zahtjev odgovornom službenom tijelu koje je nadležno za obavljanje takvih pregleda, zahtijevajući da pregledi budu obavljeni na mjestima koja su navedena u zahtjevu.
   3.   Zahtjev uključuje tehnički dosje s informacijama koje su potrebne za procjenjivanje prikladnosti mjesta kao odobrenih mjesta pregleda, obuhvaćajući posebno:

               a)

               informacije o predmetnim proizvodima koji su predviđeni za uvoz i o mjestima gdje će predmetni uvezeni proizvodi biti uskladišteni ili zadržani na čekanju do konačnih rezultata pregleda, a posebno o načinu na koji će biti osigurano odvajanje proizvoda iz članka 1. stavka 3. točke (e); i

               b)

               ako je to potrebno, odgovarajuće dokaze u slučajevima kada su predmetni proizvodi namijenjeni osobi kojoj je odobren status „ovlaštenog primatelja” i udovoljavaju uvjetima utvrđenima u članku 406. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (2) ili kada dotična mjesta podliježu odobravanju u smislu članka 497. navedene Uredbe.

         4.   Države članice osiguravaju da se zahtjev iz stavka 2. evidentira i da odgovorna službena tijela:

               a)

               pregledaju informacije navedene u zahtjevu;

               b)

               ocijene prikladnost obavljanja pregleda na predloženim mjestima pregleda koja bi trebala ispunjavati najmanje zahtjeve, barem one utvrđene u stavku 3. točkama (b) i (c) Priloga Direktivi Komisije 98/22/EZ (3) ili sve naknadne zahtjeve koje države članice mogu odrediti bez diskriminacije, a koji su opravdani jer omogućuju djelotvorne preglede;

               c)

               odgovore podnositelju zahtjeva bilo:

                           i.

                           odlukom da je zahtjev prihvatljiv te da su dotična mjesta određena kao odobrena mjesta pregleda; ili

                           ii.

                           obrazloženom odlukom da zahtjev nije prihvatljiv.

         5.   Države članice vode ažurirani popis ovlaštenih kontrolnih mjesta, koji je na zahtjev dostupan Komisiji i državama članicama.
   6.   Države članice osiguravaju da odgovorna službena tijela poduzimaju odgovarajuće mjere ako se utvrdi postojanje elemenata koji bi priječili pravilno funkcioniranje obavljanja pregleda na odobrenim mjestima pregleda na njihovom državnom području.
   Države članice obavješćuju Komisiju i dotične države članice o svim značajnim slučajevima nepoštovanja uvjeta koji se odnose na odobrena mjesta pregleda.
   Članak 3.
   Države članice osiguravaju da se uvoznik pošiljaka čiji se pregledi na temelju odluke mogu obaviti na jednom od ovlaštenih kontrolnih mjesta pridržava sljedećih obveza, ne dovodeći u pitanje one koje su već utvrđene u Direktivi Komisije 92/90/EEZ (4):

               a)

               uvoznik unaprijed obavješćuje odgovarajuće službeno tijelo odredišta o unošenju proizvoda, pri čemu obavijest mora sadržavati sljedeće:

                           (i)

                           naziv, adresu i lokaciju odobrenog mjesta pregleda;

                           (ii)

                           predviđeni datum i vrijeme prispijeća predmetnih proizvoda na odobreno mjesto pregleda;

                           (iii)

                           ako je dostupan, pojedinačni broj fitosanitarne popratnice iz članka 1. stavka 3. točke (c);

                           (iv)

                           ako je dostupno, podatke o datumu i mjestu izdavanja fitosanitarne popratnice iz članka 1. stavka 3. točke (c);

                           (v)

                           ime, adresu i jedinstveni upisni broj uvoznika;

                           (vi)

                           broj fitosanitarnog certifikata i/ili fitosanitarnog certifikata za ponovni izvoz ili bilo koji drugi zatraženi fitosanitarni dokument;

               b)

               uvoznik obavješćuje relevantno službeno tijelo odredišta o svim promjenama u pogledu informacija dostavljenih u skladu s podstavkom (a).

         Članak 4.
   Države članice osiguravaju da pregledi predmetnih proizvoda koji se obavljaju na ovlaštenim kontrolnim mjestima ispunjavaju najmanje uvjete, barem one utvrđene u stavcima 1., 2. i 3. točki (a) Priloga Direktivi 98/22/EZ ili sve naknadne zahtjeve koje države članice mogu odrediti bez diskriminacije, a koji su opravdani jer omogućuju djelotvorne preglede.
   Članak 5.
   Države članice mogu utvrditi dodatne zahtjeve koje smatraju potrebnima za određivanje predloženog mjesta kao odobrenog mjesta pregleda.
   Članak 6.
   1.   Države članice, prema potrebi, osiguravaju suradnju između:

               a)

               službenog tijela točke ulaza i službenog tijela odredišta
               i

               b)

               službenog tijela točke ulaza i carinarnice točke ulaza
               i

               c)

               službenog tijela odredišta i carinarnice odredišta
               i

               d)

               službenog tijela točke ulaza i carinarnice odredišta

         putem razmjene odgovarajućih informacija o bilju, biljnim proizvodima i drugim nadziranim predmetima koji su predviđeni za uvoz, o njihovom pakiranju i sredstvima prijevoza, u pisanom ili elektroničkom obliku, služeći se fitosanitarnom popratnicom iz članka 1. stavka 3. točke (c).
   2.   Ako se točka ulaza predmetnih proizvoda u Zajednicu i odobreno mjesto pregleda nalaze u različitim državama članicama, pošiljka može biti poslana i pregledana na odobrenom mjestu pregleda na temelju sporazuma između odgovornih službenih tijela dotičnih država članica. Dokaz o sporazumu između odgovornih službenih tijela dotičnih država članica mora biti evidentiran u fitosanitarnoj popratnici.
   3.   Nakon što su proizvodi pregledani na odobrenom mjestu pregleda, službeno tijelo odredišta u fitosanitarnoj popratnici ovjerava, uz službeni pečat i datum, da je obavljena provjera identiteta i zdravstvenog stanja bilja iz članka 13.a stavka 1. točke (b) podtočaka (ii) i (iii) Direktive 2000/29/EZ. Konačni rezultat tih provjera prikazuje se u rubrici pod naslovom „Odluka”. Ova se odredba primjenjuje, mutatis mutandis, kada se udovolji provjeri dokumentacije iz članka 13.c stavka 2. točke (a) Direktive 2000/29/EZ.
   4.   Ako rezultat pregleda navedenih u stavku 3. glasi „Propustiti”, pošiljka i fitosanitarna popratnica predočavaju se carinskim tijelima nadležnima za „odobreno mjesto pregleda”, što omogućuje podvrgavanje pošiljke odgovarajućem carinskom postupku iz članka 13. stavka 1. Direktive 2000/29/EZ. Fitosanitarna popratnica više ne mora pratiti pošiljku te službeno tijelo odredišta mora čuvati ovaj dokument ili njegovu presliku najmanje godinu dana.
   5.   Ako rezultat pregleda iz stavka 3. obvezuje na premještanje predmetnih proizvoda kroz Zajednicu do odredišta izvan Zajednice, oni moraju ostati pod carinskim nadzorom sve dok se ne izvrši ponovni izvoz proizvoda.
   Članak 7.
   Ova će se Direktiva preispitati najkasnije do 1. siječnja 2007.
   Članak 8.
   1.   Države članice najkasnije do 31. prosinca 2004. donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst navedenih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   One te odredbe primjenjuju od 1. siječnja 2005.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe moraju prilikom njihove službene objave sadržavati uputu na ovu Direktivu ili se uz njih mora navesti takva uputa. Način tog upućivanja utvrđuju države članice.
   2.   Države članice moraju Komisiji dostaviti tekst glavnih odredbi nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 9.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 10.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. listopada 2004.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 169, 10.7.2000., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2004/70/EZ (SL L 127, 29.4.2004., str. 97.).

      (2)  SL L 253, 11.10.1993., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2286/2003 (SL L 343, 31.12.2003., str. 1.).

      (3)  SL L 126, 28.4.1998., str. 26.

      (4)  SL L 344, 26.11.1992., str. 38.

      PRILOG