title: Direktiva 2006/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o prekograničnim spajanjima društava kapitala  Tekst značajan za EGP

text:
               17/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               186

         32005L0056

               L 310/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.10.2005.

      DIREKTIVA 2006/56/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 26. listopada 2005.
   o prekograničnim spajanjima društava kapitala
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 44.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Postoji potreba za suradnjom i konsolidacijom društava kapitala iz različitih država članica. Međutim, u pogledu prekograničnih spajanja društava kapitala dolazi do brojnih zakonodavnih i administrativnih poteškoća u Zajednici. Stoga je radi zaključivanja postupka uspostavljanja i djelovanja jedinstvenog tržišta potrebno utvrditi odredbe za područje cijele Zajednice kako bi se olakšalo provođenje prekograničnog spajanja različitih tipova društava kapitala uređenih različitim zakonodavstvima država članica.

               (2)

               Ovom se Direktivom olakšava prekogranično spajanje društava kapitala kako je u njoj određeno. Zakoni država članica moraju dopustiti prekogranično spajanje nacionalnog društva kapitala i društva kapitala druge države članice ako nacionalno pravo dotičnih država članica dopušta spajanje tih tipova društva.

               (3)

               Kako bi se olakšalo provođenje prekograničnog spajanja, trebalo bi utvrditi, osim ako ovom Direktivom nije drukčije predviđeno, da svako društvo koje sudjeluje u prekograničnom spajanju i svaka treća strana koja sudjeluje u tom postupku i nadalje podliježu odredbama i službenim postupcima nacionalnog prava koje se primjenjuje u slučaju nacionalnog spajanja. Nijedna od odredbi ili formalnosti nacionalnog zakonodavstva koji se navode u ovoj Direktivi ne bi trebala ograničiti slobodu osnivanja društva ili slobodu kretanja kapitala, osim kada su takva ograničenja opravdana u skladu sa sudskom praksom Suda, a posebno sa zahtjevima od općeg interesa, a neophodna su i razmjerna za postizanje takvih bitnih zahtjeva.

               (4)

               Zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja mora se sastaviti istovjetno za svako predmetno trgovačko društvo države članice. Stoga bi se trebalo utvrditi najmanji sadržaj zajedničkog prijedloga uvjeta, dok trgovačka društva imaju slobodu utvrđivanja ostalih točaka.

               (5)

               Kako bi se zaštitili interesi članova i ostalih osoba, zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja i zaključenje postupka prekograničnog spajanja moraju se objaviti za svako trgovačko društvo koje se spaja unosom u odgovarajući javni registar.

               (6)

               Zakonima država članica trebalo bi predvidjeti da na nacionalnoj razini jedan ili više stručnjaka izrade izvještaj o zajedničkom prijedlogu uvjeta prekograničnog spajanja za svako trgovačko društvo koje se spaja. Kako bi se ograničili troškovi za stručnjake u vezi s prekograničnim spajanjem, trebalo bi omogućiti izradu jedinstvenog izvještaja za sve članove trgovačkih društava koja sudjeluju u prekograničnom spajanju. Zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja mora se odobriti na glavnoj skupštini svakog od tih trgovačkih društava.

               (7)

               Kako bi se olakšao postupak prekograničnog spajanja trebalo bi predvidjeti da nadgledanje zaključivanja i pravovaljanost postupka donošenja odluka u svakom trgovačkom društvu koje se spaja obavlja nacionalno tijelo u čijoj je nadležnosti svako to trgovačko društvo, dok nadgledanje zaključivanja i pravovaljanost prekograničnog spajanja utvrđuje tijelo u čijoj je nadležnosti trgovačko društvo nastalo prekograničnim spajanjem. Odnosno nacionalno nadležno tijelo mogu biti sud, javni bilježnik ili bilo koje drugo tijelo koje ovlasti odnosna država članica. Također bi trebalo utvrditi koje nacionalno pravo utvrđuje datum kad prekogranično spajanje stupa na snagu, odnosno ono koje se primjenjuje na trgovačko društvo nastalo prekograničnim spajanjem.

               (8)

               Kako bi se zaštitili interesi članova i ostalih osoba, trebalo bi navesti pravne učinke prekograničnog spajanja, pri čemu treba razlikovati je li trgovačko društvo nastalo prekograničnim spajanjem trgovačko društvo koje izvršava preuzimanje ili novo trgovačko društvo. U interesu pravne sigurnosti, nakon datuma kada prekogranično spajanje stupi na snagu ne smije biti moguće spajanje proglasiti ništavim.

               (9)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje primjenu zakonodavstva na nadzor koncentracija poduzeća, na razini Zajednice, prema Uredbi (EZ) br. 139/2004 (3), i na razini država članica.

               (10)

               Ova Direktiva ne utječe na zakonodavstvo Zajednice kojim se uređuje posredovanje kod kreditiranja i ostalo financiranje te nacionalni propisi koji su doneseni ili uvedeni u skladu s tim zakonodavstvom Zajednice.

               (11)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje zakonodavstvo država članica kojim se zahtijevaju podaci o mjestu središnje uprave ili glavnom mjestu poslovanja predloženog za trgovačko društvo nastalo prekograničnim spajanjem.

               (12)

               Prava zaposlenika osim prava sudjelovanja i nadalje trebala bi podlijegati nacionalnim odredbama utvrđenim Direktivom Vijeća 98/59/EZ od 20. srpnja 1998. o kolektivnim otkazima višku zaposlenika (4), Direktivom Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o zaštiti prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (5), Direktivom 2002/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o uspostavljanju općeg okvira za informiranje i savjetovanje zaposlenika u Europskoj zajednici (6) i Direktivom Vijeća 94/45/EZ od 22. rujna 1994. o osnivanju Europskog radničkog vijeća ili uvođenju postupka informiranja i savjetovanja radnika u poduzećima i grupacijama poduzeća na razini Zajednice (7).

               (13)

               Ako zaposlenici imaju pravo sudjelovanja u jednom od trgovačkih društava koja se spajaju prema uvjetima utvrđenim ovom Direktivom i ako nacionalno pravo države članice u državi u kojoj trgovačko društvo nastalo prekograničnim spajanjem ima sjedište ne pruža istu razinu sudjelovanja u odborima nadzornog odbora koji su ovlašteni za donošenje odluka kao u ostalim trgovačkim društvima koja se spajaju ili ne predviđa isto pravo na ostvarivanje prava zaposlenika u trgovačkim društvima nastalim spajanjem, treba urediti sudjelovanje zaposlenika u trgovačkom društvu koje je nastalo spajanjem te ih uključiti u definiranje tih uprava. U tu svrhu temelj predstavljaju načela i postupci utvrđeni Uredbom Vijeća (EZ) br. 2157/2001 od 8. listopada 2001. o Statutu Europskog trgovačkog društva (SE) (8) i Direktivom Vijeća 2001/86/EZ od 8. listopada 2001. o dopuni Statuta Europskog trgovačkog društva u pogledu sudjelovanja zaposlenika (9) i koji, međutim, podliježu izmjenama koje se smatraju potrebnim budući da će nastalo trgovačko društvo biti u nadležnosti nacionalnih zakona države članice u kojoj ono ima sjedište. Države članice mogu u skladu s člankom 3. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2001/86/EZ odmah osigurati početak pregovora u skladu s člankom 16. ove Direktive, kako se spajanje ne bi nepotrebno odlagalo.

               (14)

               S ciljem utvrđivanja razine sudjelovanja zaposlenika koja se provodi u trgovačkim društvima koja se spajaju, u obzir bi se trebao uzeti omjer predstavnika zaposlenika i članova uprave, koji se odnosi na udio dobiti trgovačkog društva razmjeran sudjelovanju radnika.

               (15)

               S obzirom da države članice ne mogu zadovoljavajuće postići cilj predloženih mjera, odnosno utvrđivanje zajedničkih pravila primjenljivih na međunarodnoj razini, već se s obzirom na razmjer i utjecaj predloženih mjera on može bolje postići na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno u tom članku, ova Direktiva ne nadilazi mjere potrebne za postizanje tog cilja.

               (16)

               U skladu sa stavkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (10) države članice u svom interesu, a i u interesu Zajednice, trebaju utvrditi svoje tablice koje će u najboljoj mjeri prikazivati odnos između ove Direktive i mjera za njezino uključivanje u druge propise, te ih objaviti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na spajanja društava kapitala osnovanih u skladu sa pravom države članice koja imaju sjedište, središnju upravu i glavno mjesto poslovanja unutar Zajednice, uz uvjet da su najmanje dva od njih zakonski regulirana zakonima različitih država članica (dalje u tekstu „prekogranično spajanje”).
   Članak 2.
   Definicije
   U svrhu ove Direktive:

               1.

               „društvo kapitala”, dalje u tekstu „društvo”, znači:

                           (a)

                           društvo kako je utvrđeno u članku 1. Direktive 68/151/EEZ (11); ili

                           (b)

                           društvo s društvenim kapitalom koje je pravna osoba, posjeduje posebnu imovinu određenu za pokriće obveza i koje prema nacionalnom pravu, koje se primjenjuje na to društvo, podliježe uvjetima o jamstvu utvrđenim Direktivom 68/151/EEZ za zaštitu interes članova i trećih osoba;

               2.

               „spajanje” znači postupak kojim:

                           (a)

                           jedno ili više društava u postupku prestanka društva bez likvidacije prenose svu svoju aktivu i pasivu na drugo postojeće društvo, u zamjenu za to da se njihovim članovima izdaju vrijednosnice ili dionice koji predstavljaju kapital tog drugog društva, te prema potrebi isplati iznos u gotovini koji ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti ili, u nedostatku nominalne vrijednosti, knjigovodstvene vrijednosti tih vrijednosnica ili dionica; ili

                           (b)

                           dva ili više društva u postupku prestanka društva bez likvidacije, prenose svu svoju aktivu i pasivu na društvo koje oni osnivaju, tzv. novo društvo, u zamjenu za to da se njihovim članovima izdaju vrijednosnice ili dionice koji predstavljaju kapital novog društva, te prema potrebi isplati iznos u gotovini koji ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti ili, u nedostatku nominalne vrijednosti, knjigovodstvene vrijednosti tih vrijednosnica ili dionica; ili

                           (c)

                           društvo koje je u postupku prestanka bez likvidacije, prenosi svu svoju aktivu i pasivu na društvo koje posjeduje sve vrijednosnice ili dionice koji predstavljaju njegov kapital.

         Članak 3.
   Dodatne odredbe o području primjene
   1.   Neovisno o članku 2. stavku 2., ova se Direktiva također primjenjuje na prekogranična spajanja kad pravo najmanje jedne države članice dozvoljava gotovinsko plaćanje prema točkama (a) i (b) članka 2 stavka 2. koje prelazi 10 % nominalne vrijednosti ili, u nedostatku nominalne vrijednosti, knjigovodstvene vrijednosti vrijednosnica ili dionica koji predstavljaju kapital društva nastalog prekograničnim spajanjem.
   2.   Države članice mogu odlučiti ne primijeniti ovu Direktivu na prekogranična spajanja koja se odnose na zadruge čak i u slučajevima kad su one u skladu s definicijom „društva kapitala” kako je utvrđeno u članku 2. stavku 1.
   3.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na prekogranična spajanja društava čiji je cilj kolektivno ulaganje javnog kapitala koje funkcionira na načelu podjele rizika i čije se vrijednosnice na zahtjev držatelja otkupljuju ili iskupljuju, izravno ili neizravno, iz imovine tih društava. Radnja koju takvo društvo poduzme radi osiguranja da vrijednost njegova udjela na burzi ne odstupa značajno od njegove neto knjigovodstvene vrijednosti, smatra se ekvivalentnom takvom otkupu ili iskupu.
   Članak 4.
   Uvjeti prekograničnog spajanja
   1.   Osim ako je drukčije predviđeno u ovoj Direktivi,

               (a)

               prekogranična spajanja moguća su samo između tipova društava koja se spajaju u skladu s nacionalnim pravom država članica u kojima se ona nalaze; i

               (b)

               društvo koje sudjeluje u prekograničnom spajanju usklađuje se s odredbama i službenim postupcima nacionalnog prava kojem podliježe. Zakoni države članice koji nacionalnim nadležnim tijelima omogućuju da se usprotive unutarnjem spajanju radi javnog interesa primjenjuje se i na prekogranično spajanje kad najmanje jedno društvo koje se spaja podliježe pravu te države članice. Ova se odredba ne primjenjuje ako se primjenjuje članak 21. Uredbe (EZ) br. 139/2004.

         2.   Odredbe i formalnosti iz stavka 1. točke (b) posebno uključuju one koje se odnose na postupak donošenja odluka povezanih sa spajanjem i ako se uzmu u obzir priroda prekograničnog spajanja, zaštita vjerovnika društava koja se spajaju, držatelja zadužnica, vrijednosnica i dioničara, kao i radnika s obzirom na prava osim onih na koje se primjenjuje članak 16. Država članica može, u slučaju društava koja sudjeluju u prekograničnom spajanju i za koja vrijedi njezino pravo, usvojiti odredbe kojih je cilj osigurati odgovarajuću zaštitu manjine koja se usprotivila prekograničnom spajanju.
   Članak 5.
   Zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja
   Upravljačko ili upravno tijelo svakog društva koje sudjeluje u spajanju sastavlja zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja. Zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja sadrži najmanje sljedeće podatke:

               (a)

               oblik, naziv i sjedište društava koja se spajaju te predložen oblik, naziv i sjedište društva koje nastaje prekograničnim spajanjem;

               (b)

               omjer primjenljiv na zamjenu vrijednosnica ili udjela koji predstavljaju kapital društva i iznos svakoga gotovinskog plaćanja;

               (c)

               uvjete za dodjeljivanje vrijednosnica ili udjela koji predstavljaju kapital društva koje nastaje prekograničnim spajanjem;

               (d)

               vjerojatan odraz prekograničnog spajanja na zapošljavanje;

               (e)

               datum od kojeg vlasnici tih vrijednosnica ili udjela koji predstavljaju kapital društva imaju pravo na podjelu dobiti i na bilo koje posebne uvjete koji utječu na to pravo;

               (f)

               datum od kojeg se transakcije spojenih društava u računovodstvene svrhe smatraju transakcijama društva nastalog prekograničnim spajanjem;

               (g)

               prava koja je društvo nastalo prekograničnim spajanjem dodijelilo članovima koji uživaju posebna prava ili vlasnicima vrijednosnica koje predstavljaju kapital društva, osim udjela, ili mjere predložene u vezi s njima;

               (h)

               bilo koje posebne povlastice koje se dodjeljuju stručnjacima koji razmatraju prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja ili članovima upravnih, upravljačkih te nadzornih tijela društava koja se spajaju;

               (i)

               statute društva nastalog prekograničnim spajanjem;

               (j)

               gdje je prikladno, podatke o postupcima vezanim za sudjelovanje radnika u definiciji njihovih prava na sudjelovanje u društvu nastalom prekograničnim spajanjem utvrđenih u članku 16.;

               (k)

               podatke o procjeni aktive i pasive koji se prenose na društvo nastalo prekograničnim spajanjem;

               (l)

               datumi izvješća društva koja se spajaju, na temelju kojih su se stvorili uvjeti za prekogranično spajanje.

         Članak 6.
   Objavljivanje
   1.   Zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja objavljuje se na način utvrđen zakonima svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 68/151/EZ za svako društvo koje se spaja najmanje mjesec dana prije datuma održavanja glavne skupštine na kojoj se odlučuje o tom spajanju.
   2.   Za svako se društvo koje se spaja u skladu sa zahtjevima države članice, a koji se odnose na dotično društvo, u nacionalnom službenom listu te države članice objavljuju sljedeći podaci:

               (a)

               vrsta, naziv i sjedište svakog društva koje se spaja;

               (b)

               registar u kojem se nalaze dokumenti iz članka 3. stavka 2. Direktive 68/151/EEZ za svako društvo koje se spaja i broj unosa u taj registar;

               (c)

               za svako društvo koje se spaja, navod dogovora postignutog u svrhu provođenja prava vjerovnika i svakog člana u manjini u društvima koja se spajaju te adresa na kojoj se bez naknade mogu dobiti cjelokupni podaci o tom dogovoru.

         Članak 7.
   Izvješće upravljačkog ili upravnog tijela
   Upravljačko ili upravno tijelo svakog društva koje se spaja sastavlja izvješće za svoje članove kojim objašnjava i opravdava pravne i gospodarske aspekte prekograničnog spajanja i objašnjava utjecaje prekograničnog spajanja na članove, vjerovnike i zaposlenike.
   Izvješće treba biti dostupno članovima i predstavnicima zaposlenika ili, gdje ne postoje predstavnici zaposlenika, samim zaposlenicima, i to najkasnije mjesec dana prije zasjedanja skupštine iz članka 9.
   Ako upravljačko ili upravno tijelo bilo kojeg društva koje se spaja na vrijeme dobije mišljenje predstavnika svojih zaposlenika, u skladu s nacionalnim pravom, to će se mišljenje pridodati izvješću.
   Članak 8.
   Izvješće neovisnog stručnjaka
   1.   Za svako društvo koje se spaja sastavlja se izvješće neovisnog stručnjaka za članove, koje je dostupno najkasnije mjesec dana prije održavanja glavne skupštine iz članka 9. Ti stručnjaci, ovisno o pravu svake države članice, mogu biti fizičke ili pravne osobe.
   2.   Umjesto stručnjaka koji rade za svako društvo koje se spaja, jedan ili više neovisnih stručnjaka koje za to imenuju, na zajednički zahtjev tih društava, sudske ili upravne vlasti države članice u kojoj se nalazi jedno od društava koje se spaja, ili društvo nastalo prekograničnim spajanjem, mogu proučiti zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja i sastaviti jedinstveno pisano izvješće za sve članove.
   3.   U izvješću stručnjaka nalaze se najmanje podaci predviđeni u članku 10. stavku 2. Direktive Vijeća 78/855/EEZ od 9. listopada 1978. o spajanjima dioničkih društava (12). Ti su stručnjaci ovlašteni od svakog društva koje se spaja zahtijevati sve podatke koje smatraju potrebnima za izvršavanje svojih dužnosti.
   4.   Ni ispitivanje zajedničkog prijedloga uvjeta prekograničnog spajanja od strane neovisnih stručnjaka ni izvještaj stručnjaka nisu potrebni ako se svi članovi svih društava u prekograničnom spajanju tako dogovore.
   Članak 9.
   Odobrenje glavne skupštine
   1.   Nakon što se izvještaji iz članaka 7. i 8. prime na znanje, glavna skupština svakog društva koje se spaja odlučuje o odobrenju zajedničkog prijedloga uvjeta o prekograničnom spajanju.
   2.   Skupština svakog društva koje se spaja zadržava pravo da provedbu prekograničnog spajanja uvjetuje brzom potvrdom dogovora o sudjelovanju zaposlenika u društvu nastalom prekograničnim spajanjem.
   3.   Zakonima država članica ne mora se zahtijevati da glavna skupština društva koje izvršava preuzimanje odobri spajanje ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 8. Direktive 78/855/EEZ.
   Članak 10.
   Potvrda koja prethodi spajanju
   1.   Svaka država članica određuje nadležan sud, javnog bilježnika ili neko drugo nadležno tijelo za ispitivanje pravovaljanosti prekograničnog spajanja s obzirom na dio postupka u odnosu na svako društvo koje se spaja, a podložno je nacionalnom pravu.
   2.   U svakoj odnosnoj državi članici nadležno tijelo iz stavka 1. svakom društvu koje je u nadležnosti nacionalnog prava te države članice i koje se spaja, odmah izdaje potvrdu koja potvrđuje pravilno zaključivanje postupaka i formalnosti koji prethode spajanju.
   3.   Ako se pravom države članice kojem podliježe društvo koje se spaja predviđa postupak nadzora i postupak za izmjene omjera primijenjenog na zamjenu vrijednosnica ili dionica ili postupak za nadoknadu članovima u manjini, a koji ne sprečava registraciju prekograničnog spajanja, on će se primijeniti samo ako ostala društva koja se spajaju i koja se nalaze u državama članicama, a koja nemaju predviđen takav postupak, kod odobravanja prijedloga uvjeta prekograničnog spajanja u skladu s člankom 9. stavkom 1. izričito prihvate mogućnost da članovi tog društva koje se spaja mogu taj postupak pokrenuti na sudu u čijoj je nadležnosti društvo koje se spaja. U takvim slučajevima, nadležno tijelo iz stavka 1. može izdati potvrdu iz stavka 2. čak i ako je taj postupak već u tijeku. U toj se potvrdi, međutim, mora navesti da je postupak već u tijeku. Odluka u postupku obvezuje društvo nastalo prekograničnim spajanjem i sve njegove članove.
   Članak 11.
   Nadzor pravovaljanosti prekograničnog spajanja
   1.   Svaka država članica imenuje sud, javnog bilježnika ili neko drugo nadležno tijelo ovlašteno za nadzor pravovaljanosti prekograničnog spajanja s obzirom na dio postupka koji se odnosi na okončanje prekograničnog spajanja i, prema potrebi, uspostavljanje novog društva nastalog prekograničnim spajanjem kad je društvo nastalo spajanjem u nadležnosti nacionalnog prava. Spomenuto nadležno tijelo osigurava da društva koja se spajaju odobre zajednički prijedlog uvjeta prekograničnog spajanja prema istim uvjetima i, prema potrebi, da se postigne dogovor za sudjelovanje zaposlenika u skladu s člankom 16.
   2.   U tu svrhu svako društvo koje se spaja nadležnom tijelu iz stavka 1. daje na uvid potvrdu iz članka 10. stavku 2. u roku od šest mjeseci nakon njezina izdavanja zajedno sa zajedničkim prijedlogom uvjeta prekograničnog spajanja odobrenim na glavnoj skupštini iz članka 9.
   Članak 12.
   Stupanje prekograničnog spajanja na snagu
   Pravom države članice u čijoj je nadležnosti društvo nastalo prekograničnim spajanjem određuje se datum stupanja na snagu prekograničnog spajanja. Taj se datum mora utvrditi nakon izvršenog nadzora iz članka 11.
   Članak 13.
   Registracija
   Pravo svake države članice u čijoj su nadležnosti bila društva koja se spajaju utvrđuje, s obzirom na državno područje te države, a u skladu s člankom 3. Direktive 68/151/EEZ, postupak objave okončanog prekograničnog spajanja u javnom sudskom registru, kojem svako društvo mora dostaviti svoje isprave.
   Registar za registraciju društva koje je nastalo prekograničnim spajanjem odmah obavještava sudski registar, kojem su sva društva morala dostaviti isprave, da je prekogranično spajanje stupilo na snagu. Brisanje prijašnje registracije, prema potrebi, ne provodi se prije primitka te obavijesti.
   Članak 14.
   Posljedice prekograničnog spajanja
   1.   Od datuma iz članka 12., prekogranično spajanje koje je provedeno kako je utvrđeno u točkama (a) i (c) članka 2. stavka 2. imaju sljedeće posljedice:

               (a)

               sva aktiva i pasiva društva koje se preuzima prenosi se na društvo koje izvršava preuzimanje;

               (b)

               članovi društva koje se preuzima postaju članovi društva koje izvršava preuzimanje;

               (c)

               društvo koje se preuzima prestaje postojati.

         2.   Od datuma iz članka 12., prekogranično spajanje provedeno kako je utvrđeno u točki (b) članka 2. stavka 2. ima sljedeće posljedice:

               (a)

               sva aktiva i pasiva društava koja se spajaju prenosi se na novo društvo;

               (b)

               članovi društava koja se spajaju postaju članovi novog društva;

               (c)

               društva koja se spajaju prestaju postojati.

         3.   Kad, u slučaju prekograničnog spajanja, zakoni država članica predviđaju da društva na koja se odnosi ova Direktiva ispune posebne formalnosti prije nego što prijenos određene imovine, prava i obveza društava koja se spajaju postane pravovaljan prema trećima, te formalnosti ispunjava društvo nastalo prekograničnim spajanjem.
   4.   Prava i obveze društava koja se spajaju, a koja proizlaze iz ugovora o radu ili radnih odnosa i koja postoje na datum kada je prekogranično spajanje stupilo na snagu, prenose se na društvo nastalo prekograničnim spajanjem na datum kad je prekogranično spajanje stupilo na snagu.
   5.   Dionice društva koje izvršava preuzimanje ne zamjenjuju se za dionice društva koje se preuzima ako ih drži:

               (a)

               samo društvo koje izvršava preuzimanje ili ovlaštena osoba koja ga zastupa;

               (b)

               samo društvo koje se preuzima ili osoba koja ga zastupa.

         Članak 15.
   Pojednostavljene formalnosti
   1.   Kad prekogranično spajanje preuzimanjem obavlja društvo koje drži sve dionice i ostale vrijednosnice koji daju pravo glasa na glavnoj skupštini društva koje se preuzima:

               —

               ne primjenjuju se članak 5. točke (b), (c) i (e), članak 8. i članak 14. stavak 1. točka (b),

               —

               ne primjenjuje se članak 9. stavak 1. za društvo ili društva koja se preuzimaju.

         2.   Kad prekogranično spajanje preuzimanjem provodi društvo koje ima 90 % ili više udjela ili drugih vrijednosnica koje daju pravo glasa na glavnoj skupštini društva koja se preuzimaju, ali ne i sve, potrebni su izvještaji neovisnih stručnjaka i isprave potrebne za nadzor samo ako to predviđa nacionalno zakonodavstvo kojem podliježe društvo koje izvršava preuzimanje ili društvo koje se preuzima.
   Članak 16.
   Sudjelovanje zaposlenika
   1.   Ne dovodeći u pitanje stavak 2., društvo nastalo prekograničnim spajanjem podliježe pravilima koja se odnose na sudjelovanje zaposlenika ako su na snazi u državi članici u kojoj ono ima sjedište.
   2.   Međutim, pravila vezana za sudjelovanje zaposlenika, ako postoje, koja su na snazi u državi članici u kojoj društvo nastalo prekograničnim spajanjem ima sjedište ne primjenjuju se ako najmanje jedno društvo koje se spaja unutar šest mjeseci prije objavljivanja nacrta uvjeta o prekograničnom spajanju iz članka 6., ima prosječan broj zaposlenika veći od 500 i radi prema sustavu sudjelovanja zaposlenika u smislu točke (k) članka 2. Direktive 2001/86/EZ ili ako nacionalno pravo koje se primjenjuje na društvo nastalo spajanjem:

               (a)

               ne predviđa najmanje istu razinu sudjelovanja zaposlenika koja se primjenjuje u društvima koja se spajaju, što se mjeri omjerom predstavnika zaposlenika i članova upravnog ili nadzornog tijela ili njihovih odbora ili uprave odgovornih za dobit društva; ili

               (b)

               ne predviđa isto pravo sudjelovanja zaposlenicima ustanova društva nastalog prekograničnim spajanjem i koje se nalazi u drugim državama članicama koje imaju zaposlenici zaposleni u državi članici u kojoj društvo nastalo prekograničnim spajanjem ima sjedište.

         3.   U slučajevima iz stavka 2., sudjelovanje zaposlenika u društvu nastalom prekograničnim spajanjem i njihovo uključivanje u definiciju tih prava utvrđuju države članice mutatis mutandis i podložno dolje navedenim stavcima od 4. do 7. te u skladu s načelima i postupcima utvrđenim u članku 12. stavcima 2., 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2157/2001 i sljedećim odredbama Direktive 2001/86/EZ:

               (a)

               u članku 3. stavcima 1., 2. i 3., prvoj alineji prvog podstavka i drugom podstavku stavka 4 te u stavcima 5. i 7.;

               (b)

               u članku 4. stavku 1., stavku 2. točkama (a), (g) i (h) te stavku 3.;

               (c)

               u članku 5.;

               (d)

               u članku 6.;

               (e)

               u članku 7. stavku 1., stavku 2. prvom podstavku točki (b) i drugom podstavku te stavku 3. Međutim, u svrhu ove Direktive, postotak iz članka 7. stavka 2., prvog podstavka točke (b) Direktive 2001/86/EZ potreban za primjenu uobičajenih pravila utvrđenih u dijelu 3. Priloga navedenoj Direktivi povećava se s 25 na 33 1/3 %;

               (f)

               u člancima 8., 10. i 12.;

               (g)

               u članku 13. stavku 4.;

               (h)

               u dijelu 3. Priloga, točki (b).

         4.   Kod uređivanja načela i postupaka iz stavka 3., države članice:

               (a)

               nadležnim tijelima društava koja se spajaju daju pravo da bez prethodnih pregovora izaberu da se na njih izravno primjenjuju uobičajena pravila sudjelovanja iz stavka 3. točke (h), kako je utvrđeno zakonodavstvom države članice u kojoj će društvo nastalo prekograničnim spajanjem imati sjedište te da poštuju ta pravila od datuma upisa u registar;

               (b)

               daju posebnom pregovaračkom tijelu pravo da većinom od dvije trećine glasova članova koji su predstavnici najmanje dvije trećine zaposlenika, uključujući glasove članova koji predstavljaju zaposlenike u najmanje dvije različite države članice, odluči ne započeti s pregovorima ili prekinuti pregovore u tijeku, pozivajući se na važeća pravila sudjelovanja u državi članici u kojoj bi se nalazilo sjedište društva koje bi nastalo prekograničnim spajanjem;

               (c)

               mogu, u slučaju kad se nakon prethodnih pregovora primjenjuju uobičajena pravila sudjelovanja i bez obzira na ta pravila odlučiti ograničiti udio predstavnika zaposlenika u upravnom tijelu društva nastalog prekograničnim spajanjem. Međutim, ako su u jednom od društava koja se spajaju predstavnici zaposlenika sačinjavali najmanje jednu trećinu upravnog ili nadzornog odbora, ograničenje ne može biti takvo da udio predstavnika zaposlenika u upravnom tijelu bude manji od jedne trećine.

         5.   Povećanje prava sudjelovanja zaposlenika zaposlenih u drugim državama članicama u društvu nastalom prekograničnim spajanjem iz stavka 2. točke (b) ne obvezuje države članice koje se na to odluče da te zaposlenike uzmu u obzir pri izračunu minimalnog broja zaposlenika potrebnog da se dobije pravo sudjelovanja na temelju nacionalnog prava.
   6.   Kad najmanje jedno od društava koja se spajaju postupa u skladu sa sustavom sudjelovanja zaposlenika i kad se društvom nastalom prekograničnim spajanjem upravlja u skladu s tim sustavom a u skladu s pravilima iz stavka 2., to je društvo obvezno uzeti pravni oblik koji dopušta provođenje prava sudjelovanja.
   7.   Kad društvo nastalo prekograničnim spajanjem radi prema sustavu sudjelovanja zaposlenika, to je društvo obvezno poduzeti mjere da bi osiguralo zaštitu prava zaposlenika na sudjelovanje u slučaju naknadnih nacionalnih spajanja u razdoblju od tri godine nakon što je prekogranično spajanje stupilo na snagu primjenom pravila utvrđenih ovim člankom mutatis mutandis.
   Članak 17.
   Valjanost
   Prekogranično spajanje koje je stupilo na snagu kako je predviđeno u članku 12. ne može se proglasiti ništavim.
   Članak 18.
   Preispitivanje
   Pet godina nakon datuma utvrđenog u prvom stavku članka 19. Komisija preispituje ovu Direktivu s obzirom na iskustvo stečeno u njezinoj primjeni te, ako je potrebno, predlaže izmjene.
   Članak 19.
   Prenošenje
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 15. prosinca 2007.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 20.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 21.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 26. listopada 2005.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. ALEXANDER

      (1)  SL C 117, 30.4.2004., str. 43.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 10. svibnja 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 19. rujna 2005.

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija među poduzetnicima (Uredba EZ o koncentracijama) (SL L 24, 29.1.2004., str. 1.).

      (4)  SL L 225, 12.8.1998., str. 16.

      (5)  SL L 82, 22.3.2001., str. 16.

      (6)  SL L 80, 23.3.2002., str. 29.

      (7)  SL L 254, 30.9.1994., str. 64. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 97/74/EZ (SL L 10, 16.1.1998., str. 22.).

      (8)  SL L 294, 10.11.2001., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 885/2004 (SL L 168, 1.5.2004., str. 1.).

      (9)  SL L 294, 10.11.2001., str. 22.

      (10)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

      (11)  Prva direktiva Vijeća 68/151/EEZ od 9. ožujka 1968. o usklađivanju zaštitnih mjera koje su radi zaštite interesa njihovih članova i ostalih predviđene u državama članicama za društva u smislu članka 58. drugog stavka Ugovora, a s ciljem izjednačivanja takvih zaštitnih mjera širom Zajednice (SL L 65, 14.3.1968., str. 8.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju 2003.

      (12)  SL L 295, 20.10.1978., str. 36. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.


title: Direktiva Vijeća 1999/22/EZ od 29. ožujka 1999. o držanju divljih životinja u zoološkim vrtovima

text:
               15/Sv. 007

               HR

               Službeni list Europske unije

               74

         31999L0022

               L 094/24

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.03.1999.

      DIREKTIVA VIJEĆA 1999/22/EZ
   od 29. ožujka 1999.
   o držanju divljih životinja u zoološkim vrtovima
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 130.s stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskoga i socijalnoga odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189.c Ugovora (2),
   budući da se Uredbom Vijeća (EEZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (3) zahtijeva dokaz o raspoloživosti objekata primjerenih za smještaj i skrb o živim primjercima velikog broja vrsta, prije odobrenja za njihov uvoz u Zajednicu; budući da se tom Uredbom zabranjuje izlaganje primjeraka u javnosti, u komercijalne svrhe, primjeraka vrsta nabrojenih u Dodatku A istoj Uredbi, osim u iznimnom slučaju odobrenom u svrhu obrazovanja, istraživanja ili razmnožavanja;
   budući da Direktiva Vijeća 79/409/EEZ od 2. travnja 1979. o očuvanju divljih ptica (4), i Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (5) zabranjuju hvatanje i držanje te trgovinu velikim brojem vrsta, pri čemu predviđa izuzeća u posebnim slučajevima, kao što su istraživanje i obrazovanje, obnova populacije, ponovno uvođenje i razmnožavanje;
   budući da primjerena provedba postojećeg i budućeg zakonodavstva Zajednice o očuvanju divlje faune, kao i potreba da se osigura da zoološki vrtovi na odgovarajući način ispunjavaju svoju važnu ulogu u procesu očuvanja vrsta, obrazovanju javnosti i/ili znanstvenom istraživanju nužnim čine pronalaženje zajedničkog temelja za zakonodavstvo država članica s obzirom na izdavanje dozvola i nadzor zooloških vrtova, držanje životinja u zoološkim vrtovima, osposobljavanje osoblja i obrazovanje posjetitelja;
   budući da je potrebno poduzeti mjere na razini Zajednice kako bi zoološki vrtovi na području cijele Zajednice doprinosili očuvanju biološke raznolikosti, u skladu s obvezom Zajednice usvajanja mjera za očuvanje ex situ sukladno članku 9. Konvencije o biološkoj raznolikosti;
   budući da su mnoge organizacije, poput Europskog udruženja zooloških vrtova i akvarija, izradile smjernice za skrb i smještaj životinja u zoološkim vrtovima koje bi mogle, tamo gdje je primjereno, pomoći u razvijanju i usvajanju nacionalnih standarda,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Cilj
   Ciljevi ove Direktive jesu zaštita divlje faune i očuvanje biološke raznolikosti pripremom mjera koje države članice trebaju donijeti o izdavanju dozvola i nadzoru zooloških vrtova, kako bi se ojačala uloga zooloških vrtova u očuvanju biološke raznolikosti.
   Članak 2.
   Definicija
   Za potrebe ove Direktive, „zoološki vrtovi” znači sve trajne objekte u kojima se primjerci divljih vrsta životinja drže u svrhu izlaganja javnosti sedam ili više dana godišnje, s izuzetkom cirkusa, trgovina kućnim ljubimcima i objekata koje države članice izuzmu od ispunjavanja zahtjeva iz ove Direktive na temelju činjenice da ne izlažu javnosti značajan broj životinja ili vrsta te da njihovo izuzeće neće ugroziti ciljeve ove Direktive.
   Članak 3.
   Zahtjevi primjenjivi na zoološke vrtove
   Zemlje članice donose mjere sukladno člancima 4., 5., 6. i 7. kako bi osigurale da se u svim zoološkim vrtovima provode sljedeće mjere očuvanja:

               —

               sudjelovanje u istraživanjima iz kojih proizlazi korist za očuvanje vrsta i/ili osposobljavanje za relevantne vještine očuvanja i/ili razmjena podataka o očuvanju vrsta i/ili, tamo gdje je to primjereno, razmnožavanje u zatočeništvu, repopulacija ili reintrodukcija vrsta u prirodna staništa,

               —

               promicanje obrazovanja javnosti i podizanja razine svijesti u vezi s očuvanjem biološke raznolikosti, posebno pružanjem informacija o izloženim vrstama i njihovim prirodnim staništima,

               —

               smještaj životinja u uvjetima koji imaju za cilj zadovoljiti zahtjeve očuvanja pojedinačnih vrsta, inter alia, specifičnim oplemenjivanjem njihovih ograđenih staništa; održavanje visokog standarda brige o životinjama, zahvaljujući razvijenom programu preventivne i kurativne veterinarske skrbi i prehrane,

               —

               sprečavanje bijega životinja kako bi se izbjegle moguće ekološke prijetnje autohtonim vrstama i sprečavanje širenja nametnika i štetočina izvana,

               —

               ažurno vođenje dokumentacije o svim životinjama u zoološkom vrtu primjereno pojedinim vrstama.

         Članak 4.
   Izdavanje dozvole i nadzor
   1.   Države članice donose mjere za izdavanje dozvola i nadzor postojećih i novih zooloških vrtova, kako bi se osiguralo ispunjavanje uvjeta iz članka 3.
   2.   Svaki zoološki vrt mora pribaviti dozvolu u roku od četiri godine nakon stupanja na snagu ove Direktive ili, u slučaju novih zooloških vrtova, prije nego što budu otvoreni za javnost.
   3.   Svaka dozvola sadrži uvjete za primjenu zahtjeva iz članka 3. Pridržavanje uvjeta nadgleda se, inter alia, redovitim nadzorom i poduzimaju se primjereni koraci kako bi se osiguralo udovoljavanje tim uvjetima.
   4.   Prije odobrenja, odbijanja, produljenja ili značajne izmjene dozvole, nadležna tijela države članice obavljaju kontrolu kako bi se utvrdilo jesu li ispunjeni uvjeti za izdavanje dozvole ili predviđeni uvjeti za izdavanje dozvole.
   5.   Ako zoološkom vrtu nije izdana dozvola u skladu s ovom Direktivom ili ako zoološki vrt ili njegov dio ne ispunjava uvjete za izdavanje dozvole, zoološki vrt ili njegov dio:

               a)

               nadležna će tijela zatvoriti za javnost; i/ili

               b)

               ispunit će odgovarajuće zahtjeve koje određuju nadležna tijela kako bi se osiguralo ispunjenje uvjeta za dobivanje dozvole.

         Ne udovolji li se tim zahtjevima unutar primjerenog vremenskog roka, koji određuju nadležna tijela, ali koji nije dulji od dvije godine, nadležno tijelo povlači ili mijenja dozvolu i zatvara zoološki vrt ili njegov dio.
   Članak 5.
   Zahtjevi za dozvole određeni u članku 4. ne primjenjuju se u slučajevima kada neka država članica može na zadovoljavajući način dokazati Komisiji da se cilj ove Direktive kako je određen u članku 1. i zahtjevi primjenjivi na zoološke vrtove određeni u članku 3. ispunjavaju i trajno održavaju putem sustava ili putem regulacije i registracije. Takav bi sustav, inter alia, trebao uključivati odredbe o nadzoru i zatvaranju zooloških vrtova jednake onima u članku 4. stavcima 4. i 5.
   Članak 6.
   Zatvaranje zooloških vrtova
   U slučaju zatvaranja zoološkog vrta ili nekog njegovog dijela, nadležno tijelo osigurava da se postupanje sa životinjama, ili njihovo uklanjanje provodi na način koji država članica smatra primjerenim i u skladu s ciljevima i odredbama ove Direktive.
   Članak 7.
   Nadležna tijela
   Države članice određuju nadležna tijela za potrebe ove Direktive.
   Članak 8.
   Sankcije
   Države članice određuju sankcije primjenjive na povrede nacionalnih odredaba usvojenih na temelju ove Direktive. Sankcije moraju biti učinkovite, razmjerne te odvraćujuće.
   Članak 9.
   Provedba
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 9. travnja 2002. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju glavne odredbe nacionalnoga prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 10.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. ožujka 1999.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         F. MÜNTEFERING

      (1)  SL C 204, 15.7.1996., str. 63.

      (2)  Mišljenje Europskog parlament od 29. siječnja 1998. (SL C 56, 23.2.1998., str. 34.), Zajedničko stajalište Vijeća od 20. srpnja 1998. (SL C 364, 25.11.1998., str. 9.) i Odluka Europskog parlamenta od 10. veljače 1999. (još nije objavljena u Službenom listu).

      (3)  SL L 61, 3.3.1997., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 2307/97 (SL L 325, 27.11.1997., str. 1.)

      (4)  SL L 103, 25.4.1979., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 97/49/EZ (SL L 223, 13.8.1997., str. 9.)

      (5)  SL L 206, 22.7.1992., str. 7. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/62/EZ (SL L 305, 8.11.1997., str. 42.)