title: Direktiva Vijeća 2003/61/EZ od 18. lipnja 2003. o izmjeni direktiva 66/401/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja, 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica, 68/193/EEZ o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze, 92/33/EEZ o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, osim sjemena, 92/34/EEZ o stavljanju na tržište voćnog reprodukcijskog sadnog materijala, 98/56/EZ o stavljanju na tržište reprodukcijskog materijala ukrasnog bilja, 2002/54/EZ o stavljanju na tržište sjemena repe, 2002/55/EZ o stavljanju na tržište sjemena povrća, 2002/56/EZ o stavljanju na tržište sjemenskog krumpira i 2002/57/EZ o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja, s obzirom na usporedna ispitivanja i pokuse Zajednice

text:
               03/Sv. 058

               HR

               Službeni list Europske unije

               102

         32003L0061

               L 165/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.06.2003.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2003/61/EZ
   od 18. lipnja 2003.
   o izmjeni direktiva 66/401/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja, 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica, 68/193/EEZ o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze, 92/33/EEZ o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, osim sjemena, 92/34/EEZ o stavljanju na tržište voćnog reprodukcijskog sadnog materijala, 98/56/EZ o stavljanju na tržište reprodukcijskog materijala ukrasnog bilja, 2002/54/EZ o stavljanju na tržište sjemena repe, 2002/55/EZ o stavljanju na tržište sjemena povrća, 2002/56/EZ o stavljanju na tržište sjemenskog krumpira i 2002/57/EZ o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja, s obzirom na usporedna ispitivanja i pokuse Zajednice
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da:

               (1)

               Komisija mora osigurati da se u odgovarajućim slučajevima donesu mjere za usklađivanje, provođenje i nadzor usporednih ispitivanja i pokusa Zajednice u skladu s postupcima utvrđenim sljedećim odredbama:

                           Direktivom 66/401/EEZ (4), a posebno njezinim člankom 20. stavkom 3.,

                           Direktivom 66/402/EEZ (5), a posebno njezinim člankom 20. stavkom 3.,

                           Direktivom 68/193/EEZ (6), a posebno njezinim člankom 16. stavkom 3.,

                           Direktivom 92/33/EEZ (7), a posebno njezinim člankom 20. stavkom 4.,

                           Direktivom 92/34/EEZ (8), a posebno njezinim člankom 20. stavkom 4.,

                           Direktivom 98/56/EZ (9), a posebno njezinim člankom 14. stavkom 4.,

                           Direktivom 2002/54/EZ (10), a posebno njezinim člankom 26. stavkom 3.,

                           Direktivom 2002/55/EZ (11), a posebno njezinim člankom 43. stavkom 3.,

                           Direktivom 2002/56/EZ (12), a posebno njezinim člankom 20. stavkom 3. i

                           Direktivom 2002/57/EZ (13), a posebno njezinim člankom 23. stavkom 3.

               (2)

               Te potrebne mjere proteklih godina značile su da je odlučeno da Zajednica doprinosi provedbi navedenih usporednih ispitivanja i pokusa Zajednice.

               (3)

               Ispitivanja i pokuse trebalo bi organizirati za one vrste i pod onim uvjetima koji se navode u gore spomenutim direktivama, bez obzira na to jesu li njihove odredbe obvezujuće ili neobvezujuće.

               (4)

               Ispitivanja i pokusi trebali bi posebno obuhvatiti sjeme i reprodukcijski materijal dobiven u trećim zemljama, sjeme i reprodukcijski materijal prikladan za ekološki uzgoj i sjeme i reprodukcijski materijal kojima se trguje u pogledu očuvanja in situ i održivog iskorištavanja biljnih genetskih resursa.

               (5)

               Osim toga, prikladno je uskladiti formuliranje relevantnih članaka gore navedenih direktiva.

               (6)

               Radi transparentnosti, potrebna je jasna pravna osnova za financijski doprinos Zajednice. Stoga bi trebalo potrebno predvidjeti mjere prema kojima će Zajednica financirati provedbu usporednih ispitivanja i pokusa Zajednice, a koji se obvezno financiraju iz proračuna Zajednice,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.

               1.

               Članak 20. Direktive 66/401/EEZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 20.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka sjemena krmnog bilja stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati:

                           —

                           sjeme ubrano u trećim zemljama,

                           —

                           sjeme prikladno za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjeme kojim se trguje u pogledu očuvanja in situ i održivog iskorištavanja biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te kao provjera ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljiti.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 21., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 21.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos. Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               2.

               Članak 20. Direktive 66/402/EEZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 20.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka sjemena žitarica stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati:

                           —

                           sjeme ubrano u trećim zemljama,

                           —

                           sjeme primjereno za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjeme kojim se trguje u pogledu očuvanja in situ i održivog iskorištavanja biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te kao provjera ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljiti.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 21., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima, Komisija izvješćuje odbor iz članka 21.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               3.

               Članak 16. Direktive 68/193/EEZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 16.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka materijala za umnažanje vinove loze stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, uključujući i odredbe koje se odnose na zdravlje bilja, a koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati sljedeće:

                           —

                           reprodukcijski materijal proizveden u trećim zemljama,

                           —

                           reprodukcijski materijal primjeren za ekološki uzgoj,

                           —

                           reprodukcijski materijal kojim se trguje u vezi s mjerama kojima se želi pomoći očuvanju genetske raznolikosti.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te kao provjera ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljiti.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 17., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima, Komisija izvješćuje odbor iz članka 17. U slučaju pojave problema vezanih uz zdravlje bilja, Komisija o njima obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo tijelo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               4.

               Članak 20. Direktive 92/33/EEZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 20.
               1.   Pokusi ili, prema potrebi, ispitivanja provode se na uzorcima u državama članicama kako bi se provjerilo udovoljava li reprodukcijski sadni materijal povrća zahtjevima i uvjetima ove Direktive, kao i onima koji se odnose na zdravlje bilja. Komisija može organizirati inspekcijske preglede pokusa, uz sudjelovanje predstavnika država članica i Komisije.
               2.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka reprodukcijskog sadnog materijala povrća stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, uključujući i one koje se odnose na zdravlje bilja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati sljedeće:

                           —

                           reprodukcijski sadni materijal povrća proizveden u trećim zemljama,

                           —

                           reprodukcijski sadni materijal povrća prikladan za ekološki uzgoj,

                           —

                           reprodukcijski sadni materijal povrća kojim se trguje u vezi s mjerama koje za cilj imaju očuvati genetsku raznolikost.

                     3.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda ispitivanja reprodukcijskog i sadnog materijala povrća te za provjeru jesu li ispunjeni uvjeti kojima materijal mora udovoljiti.
               4.   U skladu s postupkom iz članka 21., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 21. U slučaju pojave problema vezanih uz zdravlje bilja, Komisija o njima obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo.
               5.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 2. i 3. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               6.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
               7.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 2. i 3. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               5.

               Članak 20. Direktive 92/34/EEZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 20.
               1.   Pokusi ili, prema potrebi, ispitivanja provode se na uzorcima u državama članicama kako bi se provjerilo udovoljava li voćni reprodukcijski ili sadni materijal zahtjevima i uvjetima ove Direktive, kao i onima koji se odnose na zdravlje bilja. Komisija može organizirati inspekcijske preglede pokusa, uz sudjelovanje predstavnika država članica i Komisije.
               2.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka voćnog reprodukcijskog ili sadnog materijala stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, kao i prema odredbama koje se odnose na zdravlje bilja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati sljedeće:

                           —

                           reprodukcijski materijal voćaka ili voćke proizvedene u trećim zemljama,

                           —

                           reprodukcijski materijal voćaka ili voćke prikladne za ekološki uzgoj,

                           —

                           reprodukcijski materijal voćaka ili voćke kojima se trguje u vezi s mjerama očuvanja genetske raznolikosti.

                     3.   Ta će se usporedna ispitivanja i pokusi koristiti za usklađivanje tehničkih metoda ispitivanja reprodukcijskog materijala voćaka ili voćaka te za provjeru jesu li ispunjeni uvjeti kojima materijal mora udovoljavati.
               4.   U skladu s postupkom iz članka 21., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 21. U slučaju pojave problema vezanih uz zdravlje bilja, Komisija o njima obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo.
               5.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 2. i 3. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               6.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
               7.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 2. i 3. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               6.

               Članak 14. Direktive 98/56/EZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 14.
               1.   Prema potrebi, u državama članicama provode se pokusi ili ispitivanja na uzorcima kako bi se provjerilo udovoljava li reprodukcijski materijal zahtjevima i uvjetima ove Direktive. Komisija može organizirati inspekcijske preglede provedenih pokusa, uz sudjelovanje predstavnika država članica i Komisije.
               2.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka reprodukcijskog materijala ili ukrasnog bilja stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, kao i prema odredbama koje se odnose na zdravlje bilja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati sljedeće:

                           —

                           reprodukcijski materijal proizveden u trećim zemljama,

                           —

                           reprodukcijski materijal prikladan za ekološki uzgoj,

                           —

                           reprodukcijski materijal kojim se trguje u vezi s mjerama očuvanja genetske raznolikosti.

                     3.   Ta će se usporedna ispitivanja i pokusi koristiti za usklađivanje tehničkih metoda ispitivanja reprodukcijskog materijala ukrasnog bilja te za provjeru jesu li ispunjeni uvjeti kojima materijal mora udovoljavati.
               4.   U skladu s postupkom iz članka 17., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima, Komisija izvješćuje odbor iz članka 17. U slučaju pojave problema vezanih za organizme obuhvaćene Direktivom 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (14), Komisija o tome obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo s kojim se također savjetuje u vezi s postupcima pokusa Zajednice kad se oni odnose na organizme obuhvaćene Direktivom 2000/29/EZ.
               5.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 2. i 3. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               6.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.
               7.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 2. i 3. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnošću države.

               7.

               Članak 26. Direktive 2002/54/EZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 26.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka sjemena repe stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati:

                           —

                           sjeme ubrano u trećim zemljama,

                           —

                           sjeme prikladno za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjeme kojim se trguje u vezi s očuvanjem in situ i održivim iskorištavanjem biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te kao provjera ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljiti.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 28. stavka 2., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 28. stavka 1.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 28. stavku 2.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

               8.

               Članak 43. Direktive 2002/55/EZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 43.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadnog ispitivanja uzoraka sjemena povrća stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati:

                           —

                           sjeme dobiveno u trećim zemljama,

                           —

                           sjeme prikladno za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjeme kojim se trguje u vezi s očuvanjem in situ i održivim iskorištavanjem biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te za provjeru ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljavati.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 46. stavka 2., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 46. stavka 1.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 46. stavku 2.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnošću države.”

               9.

               Članak 20. Direktive 2002/56/EZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 20.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka sjemenskog krumpira stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, kao i prema onima koje se odnose na zdravlje bilja, a koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati sljedeće:

                           —

                           sjemenski krumpir proizveden u trećim zemljama,

                           —

                           sjemenski krumpir prikladan za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjemenski krumpir kojim se trguje u vezi s očuvanjem in situ i održivim iskorištavanjem biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta će se usporedna ispitivanja i pokusi koristiti za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te za provjeru ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljavati.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 25. stavka 2., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 25. stavka 1. U slučaju pojave problema vezanih uz zdravlje bilja, Komisija o tome obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 25. stavku 2.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.
               7.   U skladu s postupkom iz članka 25. stavka 2. Komisija može zabraniti, potpuno ili djelomično, trgovinu sjemenskim krumpirom proizvedenim u određenom području Zajednice ako je krumpir koji je uzgojen iz službeno uzetih uzoraka osnovnog sjemenskog krumpira ili iz certificiranog sjemenskog krumpira proizvedenog u tom određenom području i uzgojenog u okviru jednog ili više ispitivanja i pokusa Zajednice tijekom tri uzastopne godine znatno odstupao od najmanjih uvjeta utvrđenih u Prilogu 1. točki 1. podtočki (c), točki 2. podtočki (c) i točkama 3. i 4.
               8.   Sve mjere poduzete u skladu sa stavkom 7. Komisija povlači čim se s dovoljnom sigurnošću utvrdi da će osnovni sjemenski krumpir i certificirani sjemenski krumpir proizveden u dotičnom području ubuduće udovoljavati najmanjim uvjetima iz stavka 7.”

               10.

               Članak 23. Direktive 2002/57/EZ zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 23.
               1.   Usporedna ispitivanja i pokusi Zajednice provode se unutar Zajednice radi naknadne kontrole uzoraka sjemena uljarica i predivog bilja stavljenog na tržište prema odredbama ove Direktive, obvezujućim ili neobvezujućim, koji su uzeti tijekom uzorkovanja. Usporedna ispitivanja i pokusi mogu uključivati:

                           —

                           sjeme ubrano u trećim zemljama,

                           —

                           sjeme prikladno za ekološki uzgoj,

                           —

                           sjeme kojim se trguje u vezi s očuvanjem in situ i održivim iskorištavanjem biljnih genetskih resursa.

                     2.   Ta usporedna ispitivanja i pokusi koriste se za usklađivanje tehničkih metoda certificiranja te kao provjera ispunjava li sjeme uvjete kojima mora udovoljiti.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 25. stavka 2., Komisija donosi mjere potrebne za provedbu usporednih ispitivanja i pokusa. O tehničkim mjerama za provedbu ispitivanja i pokusa te o njihovim rezultatima Komisija izvješćuje odbor iz članka 25. stavka 1.
               4.   Zajednica može za provedbu ispitivanja i pokusa predviđenih u stavcima 1. i 2. dati financijski doprinos.
               Financijski doprinos ne smije prelaziti iznos koji je za to u godišnjem proračunu odredilo proračunsko tijelo.
               5.   Ispitivanja i pokusi za koje se mogu koristiti sredstva doprinosa Zajednice i detaljna pravila za dobivanje tih financijskih doprinosa određuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 25. stavku 2.
               6.   Ispitivanja i pokuse predviđene u stavcima 1. i 2. provode samo državna tijela ili pravne osobe koje djeluju pod nadležnosti države.”

         Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 10. listopada 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose te mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadrže uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 18. lipnja 2003.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. DRYS

      (1)  SL C 20 E, 28.1.2003., str. 208.

      (2)  Mišljenje od 10. travnja 2003. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 85, 8.4.2003., str. 43.

      (4)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/64/EZ (SL L 234, 1.9.2001., str. 60.).

      (5)  SL 125, 11.7.1966., str. 2309/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/64/EZ.

      (6)  SL L 93, 17.4.1968., str. 15. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2002/11/EZ (SL L 53, 23.2.2002., str. 20.).

      (7)  SL L 157, 10.6.1992., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 1).

      (8)  SL L 157, 10.6.1992., str. 10. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003.

      (9)  SL L 226, 13.8.1998., str. 16. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003.

      (10)  SL L 193, 20.7.2002., str. 12.

      (11)  SL L 193, 20.7.2002., str. 33.

      (12)  SL L 193,20. 7 2002., str. 60. Direktiva kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2003/66/EZ (SL L 25, 30.1.2003., str. 42.).

      (13)  SL L 193, 20.7.2002., str. 74. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2002/68/EZ (SL L 195, 24.7.2002., str. 32.).

      (14)  SL L 169, 10.7.2000., str. 1. Direktiva koja je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 1.)”


title: Direktiva 2003/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2003. o izmjeni Direktive 95/2/EZ u pogledu uvjeta upotrebe prehrambenog aditiva E 425 konjac  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 032

               HR

               Službeni list Europske unije

               89

         32003L0052

               L 178/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.06.2003.

      DIREKTIVA 2003/52/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 18. lipnja 2003.
   o izmjeni Direktive 95/2/EZ u pogledu uvjeta upotrebe prehrambenog aditiva E 425 konjac
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Direktiva 95/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 1995. o prehrambenim aditivima osim bojila i sladila (4) odobrava upotrebu prehrambenog aditiva E 425 konjac u hrani pod određenim uvjetima.

               (2)

               Komisija je poduzela mjere za privremenu obustavu stavljanja na tržište mini posudica od želea koje sadrže E 425 konjac jer je utvrđeno da su opasne budući da su u trećim zemljama uzrokovale smrt gušenjem nekoliko djece i starijih osoba.

               (3)

               Neki proizvođači mini posudica od želea prepoznaju rizik za zdravlje ljudi navodeći upozorenje na pakiranju hrane u kojem se naglašava rizik za djecu i starije osobe.

               (4)

               Na temelju informacija koje su dostavile države članice koje su usvojile mjere na nacionalnoj razini, može se zaključiti da mini posudice od želea koje sadrže E 425 konjac predstavljaju opasnost po život. Pored njihovog oblika i veličine, kemijska i fizikalna svojstva konjaca su razlog zbog kojeg mini posudice od želea predstavljaju ozbiljan rizik za zdravlje ljudi.

               (5)

               U ovom slučaju, upozorenje putem označivanja nije dovoljno za zaštitu zdravlja ljudi, posebno djece.

               (6)

               Potrebno je izmijeniti uvjete upotrebe konjaca E 425 u pogledu njegove upotrebe u slasticama bombonima, uključujući mini posudice od želea.

               (7)

               Direktivu 95/2/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U Prilogu IV. Direktivi 95/2/EZ u retku za E 425: Konjac: i. Konjac guma ii. Konjac glukomanan, tekst: „Hrana općenito (osim one iz članka 2. stavka 3.)” zamjenjuje se tekstom:”Hrana općenito (osim one iz članka 2. stavka 3. i slastice bomboni od želea uključujući mini posudice od želea).”
   Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 17. siječnja 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenomu listu Europskih zajednica.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2003.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         P. COX

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. DRYS

      (1)  SL C 331 E, 31.12.2002., str. 124.

      (2)  SL C 85, 8.4.2003., str. 39.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 11. veljače 2003. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 19. svibnja 2003.

      (4)  SL L 61., 18.3.1995., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/5/EZ (SL L 55., 24.2.2001., str. 59.).


title: Direktiva Vijeća 2008/119/EZ od 18. prosinca 2008. o utvrđivanju minimalnih uvjeta zaštite teladi (Pročišćena verzija)

text:
               03/Sv. 020

               HR

               Službeni list Europske unije

               149

         32008L0119

               L 010/7

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.12.2008.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2008/119/EZ
   od 18. prosinca 2008.
   o utvrđivanju minimalnih uvjeta zaštite teladi
   (Pročišćena verzija)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske unije, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 91/629/EEZ od 19. studenoga 1991. o utvrđivanju minimalnih uvjeta zaštite teladi (3) nekoliko je puta supstancijalno izmijenjena (4). U interesu jasnoće i razumljivosti rečenu je Direktivu potrebno pročistiti.

               (2)

               Većina država članica ratificirala je Europsku konvenciju o zaštiti životinja koje se drže u svrhu proizvodnje. Zajednica je također potvrdila tu Konvenciju Odlukom Vijeća 78/923/EEZ (5).

               (3)

               Telad, kao žive životinje, obuhvaćena je u popisu proizvoda navedenom u Prilogu I. Ugovoru.

               (4)

               Uzgoj teladi sastavni je dio poljoprivrede. On predstavlja izvor prihoda za dio poljoprivrednog stanovništva.

               (5)

               Razlike koje mogu poremetiti uvjete natjecanja, narušavaju glatko odvijanje organizacije zajedničkoga tržišta teladi i proizvoda od teladi.

               (6)

               Stoga je potrebno utvrditi zajedničke minimalne uvjete zaštite teladi za uzgoj ili teladi koja se tovi s ciljem osiguranja razumnog razvoja proizvodnje.

               (7)

               Znanstveno je dokazano da je za telad korisna okolina koja odgovara njihovim potrebama kao vrsti koja živi u stadima. Iz tog ju je razloga potrebno držati u skupinama. Telad koja se drži u skupinama, kao i pojedinačno u odjeljcima, mora imati dovoljno prostora za kretanje, kontakt s ostalim govedima te dovoljno prostora za ustajanje ili lijeganje.

               (8)

               Potrebno je da su službena tijela, proizvođači, potrošači i ostali obaviješteni o kretanjima na tom polju. Stoga je potrebno da Komisija na temelju mišljenja Europske agencije za sigurnost prehrambenih proizvoda aktivno nastavi sa znanstvenim istraživanjima najučinkovitijih sustava poljoprivrednoga gospodarenja u stočarstvu s gledišta dobrobiti teladi. Prema tome, potrebno je predvidjeti prijelazno razdoblje, kako bi se Komisiji omogućilo da uspješno dovrši tu zadaću.

               (9)

               Mjere nužne za provedbu ove Direktive potrebno je donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (10)

               Ovom se Direktivom ne dovode u pitanje obveze država članica koje se odnose na rokove za prijenos u nacionalno zakonodavstvo direktiva navedenih u Prilogu II. dijelu B,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ovom se Direktivom utvrđuju minimalni uvjeti zaštite teladi koja se drži u svrhu uzgoja i tova.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeći pojmovi:

               1.

               „tele” znači govedo starosti do šest mjeseci;

               2.

               „nadležno tijelo” znači nadležno tijelo kako je definirano u članku 2. stavku 6. Direktive Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice radi uspostave unutarnjeg tržišta (7).

         Članak 3.
   1.   Od 1. siječnja 1998. primjenjuju se sljedeće odredbe na novoizgrađena ili obnovljena gospodarstva, kao i na ona gospodarstva koja se prvi put započinju s radom poslije toga datuma:

               (a)

               nijedno se tele ne smije držati u pojedinačnom odjeljku nakon starosti od osam tjedana, osim ako veterinar ne potvrdi da ga je zbog zdravlja ili zbog ponašanja potrebno odvojiti s ciljem liječenja. Širina pojedinačnoga odjeljka za tele mora biti najmanje jednaka visini teleta na hrptu izmjerenoj u stajaćem položaju, a dužina mora biti najmanje jednaka dužini tijela teleta izmjerenoj od vrha njuške do kaudalnog ruba tuber ischii (vrha sjedne kosti) te pomnoženoj s 1,1.
               Pojedinačni odjeljci za telad (osim oni za odvajanje bolesnih životinja) ne smiju imati čvrste stijenke, nego moraju imati stijenke s otvorima koji teladi dopuštaju izravan vizualan kontakt kao i dodir;

               (b)

               za telad koja se drži u skupinama, za svako tele mora biti na raspolaganju prostor bez ikakvih zapreka od najmanje 1,5 m2 za svako tele žive vage do težine od 150 kilograma, najmanje 1,7 m2 za svako tele žive vage od 150 do 220 kilograma, te najmanje 1,8 m2 za svako tele žive vage od 220 kilograma ili više.

         Međutim, odredbe iz prvoga podstavka ne primjenjuju se na:

               (a)

               gospodarstva s manje od šest teladi;

               (b)

               telad koja se drži s majkama zbog sisanja.

         2.   Od 31. prosinca 2006. odredbe predviđene u stavku 1. primjenjuju se na sva gospodarstva.
   Članak 4.
   Države članice će se pobrinuti da uvjeti uzgoja teladi zadovoljavaju opće propise utvrđene u Prilogu I.
   Članak 5.
   Opći propisi iz Priloga I. mogu se izmijeniti u skladu s postupkom navedenim u članku 10. stavku 2., kako bi se uzimao u obzir znanstveni napredak.
   Članak 6.
   Do 1. siječnja 2006. Komisija će podnijeti Vijeću izvješće sastavljeno na temelju mišljenja Europske agencije za sigurnost prehrambenih proizvoda o intenzivnim sustavima poljoprivrednoga gospodarenja u stočarstvu koji zadovoljavaju kriterije dobrobiti teladi s patološkog, zootehničkog i fiziološkog motrišta te s motrišta ponašanja, kao i o socioekonomskim implikacijama pojedinih sustava, uz prijedloge važne u odnosu na zaključka izvješća.
   Članak 7.
   1.   Države članice osiguravaju da se provode inspekcije u okviru odgovornosti nadležnog tijela, kako bi se provjeravalo da se poštuju odredbe ove Direktive.
   Te inspekcije, koje se mogu provoditi i prigodom pregleda u druge svrhe, moraju obuhvaćati statistički reprezentativan uzorak različitih sustava držanja koji se koriste u pojedinim državama članicama.
   2.   Komisija u skladu s postupkom navedenim u članku 10. stavku 2. sastavlja pravilnik koji se primjenjuje prigodom obavljanja inspekcija predviđenih stavkom 1. ovog članka.
   3.   Svake dvije godine, do posljednjega radnog dana travnja, a prvi put do 30. travnja 1996., države članice obavješćuju Komisiju o rezultatima inspekcija provedenim tijekom prethodne dvije godine u skladu s ovim člankom, uključujući i broj provedenih inspekcija u odnosu na broj gospodarstava na njihovom području.
   Članak 8.
   Da bi se uvezle u Zajednicu, životinje koje dolaze iz neke treće zemlje mora pratiti certifikat koji je izdalo nadležno tijelo te države, kojim se potvrđuje da se s tim životinjama postupalo barem na isti način kako se postupa sa životinjama podrijetlom iz Zajednice kako je propisano ovom Direktivom.
   Članak 9.
   Veterinarski stručnjaci Komisije mogu, ako je to nužno za jedinstvenu primjenu ove Direktive, obaviti nasumične preglede na licu mjesta u suradnji s nadležnim tijelima. Osobe koje provode ove preglede moraju provoditi posebne mjere osobne higijene potrebne da bi se isključila opasnost od prenošenja bolesti.
   Država članica na čijem se području provodi pregled mora pružiti svu potrebnu pomoć stručnjacima kod provedbe njihovih zadaća. Komisija obavješćuje nadležno tijelo države članice u pitanju o ishodu pregleda.
   Nadležno tijelo države članice u pitanju poduzima mjere koje se možda pokažu nužnima kako bi uzeli u obzir ishodi pregleda.
   S obzirom na odnose s trećim zemljama primjenjuju se odredbe poglavlja III. Direktive Vijeća 91/496/EEZ od 15. srpnja 1991. o utvrđivanju načela o organizaciji veterinarskih pregleda životinja koje se unose u Zajednicu iz trećih zemalja (8).
   Opća pravila za provedbu ovog članka moraju se donijeti u skladu s postupkom iz članka 10. stavka 2. ove Direktive.
   Članak 10.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja osnovan u skladu s članku 58. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta propisa o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane i utvrđivanju postupaka o pitanjima sigurnosti hrane (9).
   2.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ.
   Razdoblje predviđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ jest tri mjeseca.
   Članak 11.
   Države članice mogu, uz poštivanje općih odredbi Ugovora, na svom području uspostaviti ili primjenjivati strože propise za zaštitu teladi od onih predviđenih u ovoj Direktivi. One će obavijestiti Komisiju o takvim mjerama.
   Članak 12.
   Direktiva 91/629/EEZ stavlja se izvan snage kako je izmijenjena aktima navedenim u Prilogu II. dijelu A, ne dovodeći u pitanje obvezu država članica u vezi s rokovima za prijenos u njihovo nacionalno zakonodavstvo Direktiva koje su navedene u Prilogu II. dijelu B.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i tumače se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
   Članak 13.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 14.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. BARNIER

      (1)  Mišljenje od 11. prosinca 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL C 324, 30.12.2006., str. 26.

      (3)  SL L 340, 11.12.1991., str. 28.

      (4)  Vidjeti Prilog II. dio A.

      (5)  SL L 323, 17.11.1978., str. 12.

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (7)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (8)  SL L 268, 24.9.1991., str. 56.

      (9)  SL L 31, 1.2.2002., str. 1.
   PRILOG I.

               1.

               Materijali koji se koriste za izgradnju smještaja za telad, a pogotovo odjeljci i oprema s kojom bi telad mogla doći u doticaj, ne smiju biti škodljivi za telad i moraju se moći temeljito čistiti i dezinficirati.

               2.

               Sve dok se ne utvrde propisi Zajednice, električne instalacije i oprema moraju se postaviti u skladu s trenutačno važećim nacionalnim propisima kako bi se izbjegli udari električne struje.

               3.

               Izolacijom, grijanjem i prozračivanjem nastambe mora se osigurati da su protok zraka, razina prašine, temperatura, prosječna vlažnost zraka i koncentracije plinova unutar granica koje nisu škodljive za telad.

               4.

               Sva automatska i mehanička oprema neophodna zbog zdravlja i dobrobiti teladi mora se provjeravati najmanje jednom dnevno. Ako se otkriju kvarovi, moraju se odmah popraviti ili, ako to nije moguće, moraju se poduzeti odgovarajući koraci kako bi se zaštitilo zdravlje i dobrobit teladi sve dok se kvar ne popravi, primjerice korištenjem alternativnih metoda hranidbe i održavanjem zadovoljavajuće životne sredine.
               Ako se koristi sustav umjetnoga provjetravanja, mora se predvidjeti odgovarajući pričuvni sustav kojim se jamči provjetravanje, kako bi se sačuvalo zdravlje i dobrobit teladi u slučaju kvara na sustavu te se mora predvidjeti i sustav dojave kojim se skrbnika upozorava da je došlo do kvara. Sustav dojave kvara mora se redovito testirati.

               5.

               Telad se ne smije stalno držati u mraku. Kako bi se zadovoljile potrebe teladi s obzirom na ponašanje i fiziologiju, mora se osigurati odgovarajuće prirodno ili umjetno osvjetljenje; ako se koristi umjetno osvjetljenje, ono mora funkcionirati najmanje u razdoblju prirodnog svjetla, obično između 9.00 i 17.00 sati. Dodatno tome u svako doba mora biti na raspolaganju odgovarajuće osvjetljenje (fiksno ili prijenosno) dovoljno jako da se može nadzirati telad.

               6.

               Telad koja se drži u objektima, posjednik ili osoba odgovorna za životinje moraju kontrolirati najmanje dvaput dnevno, a telad koja se drži na pašnjacima mora se kontrolirati najmanje jednom dnevno. Svako tele koje se čini bolesnim ili ozlijeđenim mora se bez odlaganja liječiti na odgovarajući način, a ako se ne poboljša stanje nakon liječenja koje je poduzela osoba koja se brine za njega, mora se što prije zatražiti savjet veterinara. Prema potrebi, bolesna ili ozlijeđena telad mora se odvojiti u odgovarajući prostor sa suhom i udobnom steljom.

               7.

               Prostori za telad moraju biti konstruirani tako da svako tele može leći, odmarati se, ustajati i samo se njegovati bez ikakvih poteškoća.

               8.

               Telad se ne smije vezati, osim teladi koja se drži u skupinama a koja se može vezati najdulje jedan sat za vrijeme hranidbe mlijekom ili mliječnom zamjenom. Ako se koristi oprema za vezanje, ona ne smije uzrokovati ozljede teladi i mora se redovito kontrolirati te, prema potrebi, prilagođavati kako bi se osiguralo udobno prianjanje. Svaki vez mora biti načinjen tako da ne može doći do gušenja ili ozljeđivanja i mora omogućavati teletu da se kreće u skladu s točkom 7.

               9.

               Objekti, odjeljci, oprema i potrepštine koji se koriste za telad moraju se čistiti i dezinficirati na odgovarajući način kako bi se spriječilo širenje međusobnih infekcija i pojava prijenosnika bolesti. Feces, urin i nepojedena ili rasuta hrana mora se uklanjati koliko je potrebno često, kako bi se ograničilo stvaranje neugodnih mirisa i izbjeglo privlačenje muha ili glodavaca.

               10.

               Podovi moraju biti glatki, ali ne skliski, kako bi se spriječilo ozljeđivanje teladi, i postavljeni tako da ne uzrokuju ozljeđivanje ili patnju teladi koja stoji ili leži na njima. Moraju biti primjereni veličini i težini teladi te tvoriti čvrstu, ravnu i stabilnu površinu. Površina na kojoj se leži mora biti udobna, s odgovarajućom drenažom i ne smije štetno djelovati na telad. Mora se osigurati odgovarajuća stelja za svu telad starosti manje od dva tjedna.

               11.

               Sva se telad mora hraniti hranom koja je prilagođena njihovoj dobi, težini, fiziološkim potrebama te potrebama ponašanja s ciljem poticanja zdravlja i dobrobiti teladi. U tu svrhu, njihova hrana mora sadržavati dovoljno željeza da bi se osigurala prosječna razina hemoglobina u krvi od najmanje 4,5 mmol/litri te minimalni dnevni obrok vlaknaste hrane za svako tele starije od dva tjedna u količinama koje se povećavaju od 50 g do 250 g dnevno za telad starosti od osam do 20 tjedana. Teladi se ne smije stavljati brnjica.

               12.

               Sva se telad mora hraniti najmanje dvaput dnevno. Kad se telad drži u skupinama a ne hrani se ad libitum ni automatskim sustavom hranjenja, svako tele mora imati pristup hrani u isto vrijeme kad i svi ostali u skupini.

               13.

               Sva telad starija od dva tjedna mora imati pristup dovoljnoj količini svježe vode ili mora moći zadovoljiti svoje potrebe za tekućinom pijenjem drugih tekućina. Međutim, u vrućim klimatskim uvjetima ili teladi koja je bolesna, svježa pitka voda mora biti dostupna u svako doba.

               14.

               Oprema za hranjenje i napajanje mora biti konstruirana, izrađena, postavljena i održavana tako da je mogućnost zagađenja hrane i vode teladi svedena na najmanju mjeru.

               15.

               Svako tele mora što prije nakon što se oteli, a u svakom slučaju u prvih šest sati života, dobiti goveđi kolostrum.

         PRILOG II.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage s naknadnim izmjenama

   (navedena u članku 12.)

               Direktiva Vijeća 91/629/EEZ
               (SL L 340, 11.12.1991., str. 28.)

               Direktiva Vijeća 97/2/EZ
               (SL L 25, 28.1.1997., str. 24.)

               Odluka Komisije 97/182/EZ
               (SL L 76, 18.3.1997., str. 30.)

               Uredba Vijeća (EZ) br. 806/2003
               (SL L 122, 16.5.2003., str. 1.)

               samo Prilog III., točka 25.

         DIO B

      Popis rokova za prijenos u nacionalno pravo

   (navedeni u članku 12.)

               Direktive

               Rok za prijenos u nacionalno zakonodavstvo

               91/629/EEZ

               1. siječnja 1994.

               97/2/EZ

               31. prosinca 1997.

         PRILOG III.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 91/629/EEZ

               Ova Direktiva

               Članci 1. i 2.

               Članci 1. i 2.

               Članak 3. stavak 1.

               —

               Članak 3. stavak 2.

               —

               Članak 3. stavak 3., prvi podstavak

               Članak 3. stavak 1., prvi podstavak

               Članak 3. stavak 3., drugi podstavak, uvodne riječi

               Članak 3. stavak 1., drugi podstavak, uvodne riječi

               Članak 3. stavak 3., drugi podstavak, prva alineja

               Članak 3. stavak 1., drugi podstavak, točka (a)

               Članak 3. stavak 3., drugi podstavak, druga alineja

               Članak 3. stavak 1., drugi podstavak, točka (b)

               Članak 3. stavak 3., treći podstavak

               Članak 3. stavak 2.

               Članak 3. stavak 4.

               —

               Članak 4. stavak 1.

               Članak 4.

               Članci 5. do 10.

               Članci 5. do 10.

               Članak 11. stavak 1.

               —

               Članak 11. stavak 2.

               Članak 11.

               —

               Članak 12.

               —

               Članak 13.

               Članak 12.

               Članak 14.

               Prilog

               Prilog I.

               —

               Prilog II.

               —

               Prilog III.


title: 94/000/EZ: Direktiva Vijeća 94/75/EZ od 22. prosinca 1994. o izmjeni Direktive 94/4/EZ te o uvođenju privremenih mjera odstupanja koje se primjenjuju na Austriju i Njemačku

text:
               09/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               41

         31994L0075

               L 365/52

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.12.1994.

      DIREKTIVA VIJEĆA 94/75/EZ
   od 22. prosinca 1994.
   o izmjeni Direktive 94/4/EZ te o uvođenju privremenih mjera odstupanja koje se primjenjuju na Austriju i Njemačku
   (94/000/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju iz 1994., a posebno njegov članak 2. stavak 3. te Akt o pristupanju iz 1994., a posebno njegov članak 151. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da je 5. rujna 1994. Republika Austrija zatražila odstupanje temeljeno na onom koje se primjenjuje od 1. travnja 1994. za Saveznu Republiku Njemačku u skladu s člankom 3. stavkom 2. Direktive Vijeća 94/4/EZ od 14. veljače 1994. o izmjeni direktiva 69/196/EEZ i 77/388/EEZ te povećanju razine oslobođenja za putnike koji dolaze iz trećih zemalja i ograničenja kupovine bez poreza pri putovanjima unutar Zajednice (1);
   budući da je zahtjev usmjeren prvenstveno na to da se do 1. siječnja 1998. zadrže ograničenja koja se trenutačno primjenjuju u Austriji za uvoz robe od strane putnika koji ulaze na njeno područje preko kopnene granice s državama nečlanicama te članicama Europske udruge slobodne trgovine (EFTA);
   budući da treba uzeti u obzir gospodarske poteškoće koje bi mogao prouzročiti iznos oslobođenja za predmetne putnike;
   budući da je ipak nužno spriječiti narušavanje tržišnog natjecanja koje proizlazi iz primjene različitih ograničenja pri prijelazu vanjskih granica koje povezuju Zajednicu sa zemljama koje nisu članice EFTA-e; budući da je važno da Savezna Republika Njemačka i Republika Austrija primjenjuju ista ograničenja za uvoz roba u svoje države od strane putnika koji dolaze iz navedenih država,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Članak 3. stavak 2. Direktive 94/4/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „2.   Odstupajući od stavka 1., Saveznoj Republici Njemačkoj i Republici Austriji odobrava se donošenje mjera potrebnih za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 1998. za robu koju uvoze putnici koji ulaze na područje Njemačke ili Austrije preko kopnene granice koja povezuje Njemačku ili Austriju sa zemljama koje nisu države članice EU-a ili EFTA-e ili, prema potrebi, koji dolaze iz navedenih država vodenim putem.
      Međutim, nakon stupanja na snagu Ugovora o pristupanju iz 1994. te države članice će primjenjivati oslobođenje od najmanje 75 ECU za uvoz od strane putnika navedenih u prethodnom podstavku.”

   Članak 2.
   1.   Podložno stupanju na snagu Ugovora o pristupanju iz 1994., države članice provode zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do dana njezina stupanja na snagu. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba domaćeg prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa istog dana kad i Ugovor o pristupanju iz 1994.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 1994.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         H. SEEHOFER

      (1)  SL L 60, 3.3.1994., str. 14.


title: 98/29/EZ: Direktiva Vijeća 98/29/EZ od 7. svibnja 1998. o usklađivanju osnovnih odredaba o osiguranju izvoznih kredita za pokriće srednjoročnih i dugoročnih poslova

text:
               11/Sv. 110

               HR

               Službeni list Europske unije

               93

         31998L0029

               L 148/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 98/29/EZ
   od 7. svibnja 1998.
   o usklađivanju osnovnih odredaba o osiguranju izvoznih kredita za pokriće srednjoročnih i dugoročnih poslova
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 113.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

               (1)

               budući da srednjoročno i dugoročno osiguranje izvoznih kredita ima presudnu ulogu u međunarodnoj trgovini i predstavlja jedan od glavnih instrumenata trgovinske politike;

               (2)

               budući da srednjoročno i dugoročno osiguranje izvoznih kredita ima važnu ulogu u trgovini sa zemljama u razvoju i time potiče njihovu integraciju u svjetsko gospodarstvo, što predstavlja cilj razvojne politike Zajednice;

               (3)

               budući da razlike između službenih sustava srednjoročnog i dugoročnog osiguranja izvoznih kredita trenutačno na snazi u državama članicama u odnosu na glavne elemente pokrića, premija i polica pokrića mogu dovesti do poremećaja tržišnog natjecanja između poduzetnika u Zajednici;

               (4)

               budući da se čini primjerenim da mjere predviđene u ovoj Direktivi ne sežu dalje od onog što je potrebno za postizanje cilja usklađivanja koje je potrebno kako bi se osiguralo da se izvozna politika temelji na jedinstvenim načelima i da ne dolazi do poremećaja tržišnog natjecanja između poduzetnika u Zajednici;

               (5)

               budući da je, kako bi se smanjili postojeći poremećaji tržišnog natjecanja, poželjno da se različiti službeni sustavi osiguranja izvoznih kredita usklade na temelju jedinstvenih načela i na način kako bi činili sastavni dio zajedničke trgovinske politike, kako je predviđeno u članku 112. Ugovora;

               (6)

               budući da vlade (ili posebne institucije pod nadzorom vlada) pružaju programe jamstava ili osiguranja izvoznih kredita uz premijske stope koje nisu dovoljne za pokriće dugoročnih troškova i gubitaka poslovanja te se ti programi svrstavaju među zabranjene izvozne subvencije sukladno Sporazumu o subvencijama i kompenzacijskim mjerama sklopljenom u okviru Urugvajske runde multilateralnih pregovora o trgovini (1986. do 1994.) (1), a posebno u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) i stavkom (j) njegovog Priloga I.;

               (7)

               budući da bi premija koju naplaćuju osiguravatelji izvoznih kredita trebala odgovarati osiguranom slučaju;

               (8)

               budući da bi usklađivanje trebalo potaknuti suradnju između osiguravatelja kredita koji djeluju u ime ili uz podršku države te unaprijediti suradnju između poduzetnika u Zajednici kako je predviđeno člankom 130. Ugovora;

               (9)

               budući da su usklađenje i suradnja glavni i presudni čimbenici konkurentnosti izvoznika Zajednice na tržištima koja nisu tržišta Zajednice;

               (10)

               budući da Bijela knjiga Komisije o uspostavljanju unutarnjeg tržišta, koju je Europsko vijeće usvojilo u lipnju 1985. godine, naglašava važnost okruženja koje ubrzava suradnju između poduzetnika u Zajednici;

               (11)

               budući da je Vijeće Odlukom (2) od 27. rujna 1960. osnovalo Skupinu za koordinaciju politike na području osiguranja kredita, kreditnih jamstava i financijskih kredita;

               (12)

               budući da je 15. svibnja 1991. navedena Skupina za koordinaciju politike ovlastila stručnjake iz svake tadašnje države članice koji su, u svojstvu Stručne skupine za jedinstveno tržište iz 1992., 27. ožujka 1992., 11. lipnja 1993. i 9. veljače 1994. godine podnijeli izvješća koja su sadržavala niz prijedloga;

               (13)

               budući da je Vijeće Odlukom 93/112/EEZ (3) provelo u pravo Zajednice Sporazum OECD-a o smjernicama za službeno podupirane izvozne kredite;

               (14)

               budući da se Direktiva Vijeća 70/509/EEZ od 27. listopada 1970. o usvajanju zajedničke politike osiguranja kredita za srednjoročne i dugoročne poslove s kupcima iz javnog sektora (4) i Direktiva Vijeća 70/510/EEZ od 27. listopada 1970. o usvajanju zajedničke politike osiguranja kredita za srednjoročne i dugoročne poslove s kupcima iz privatnog sektora (5) trebaju zamijeniti ovom Direktivom;

               (15)

               budući da bi ovo početno usklađenje osiguranja izvoznih kredita trebalo smatrati korakom prema približavanju različitih sustava država članica,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na pokriće poslova koji se odnose na izvoz robe i/ili usluga podrijetlom iz države članice u mjeri u kojoj se ova potpora pruža izravno ili neizravno za račun ili uz potporu jedne ili više država članica, uključujući ukupno razdoblje trajanja rizika od dvije ili više godina, što podrazumijeva razdoblje otplate uključujući razdoblje proizvodnje.
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na pokriće ponude, jamstva avansnih plaćanja, jamstva za dobro izvršenje posla, jamstva za zadržanu dobit. Također se ne primjenjuje na osiguranje rizika vezanih uz građevinsku opremu i materijal u slučaju kada se koriste lokalno za izvršenje komercijalnih ugovora.
   Članak 2.
   Obveze država članica
   Države članice osiguravaju da svaka institucija koja pruža izravno ili neizravno pokriće u obliku osiguranja izvoznih kredita, jamstva ili refinanciranja za račun države članice ili uz podršku države članice koja predstavlja samu vladu ili koja je pod nadzorom i/ili koja djeluje pod vodstvom vlade koja pruža pokriće, dalje u tekstu „osiguravatelji”, obuhvaća poslove koji se odnose na izvoz robe i/ili usluga u skladu s odredbama određenim u Prilogu ovoj Direktivi, kada je odredište te robe i/ili usluga zemlje izvan Zajednice i kada su financirane kreditom kupcu ili kreditom dobavljaču ili plaćene u gotovini.
   Članak 3.
   Provedbene odluke
   Odluke iz točke 46. Priloga Komisija donosi u skladu s postupkom utvrđenim u članku 4. ove Direktive.
   Članak 4.
   Odbor
   Komisiji pomaže odbor koji se sastoji od predstavnika država članica i kojim predsjedava predstavnik Komisije.
   Predstavnik Komisije podnosi odboru nacrt mjera koje treba poduzeti. Odbor daje svoje mišljenje o nacrtu u roku koji predsjednik može utvrditi ovisno o hitnosti predmeta. Mišljenje se donosi većinom utvrđenom u članku 148. stavku 2. Ugovora u slučaju odluka koje je Vijeće dužno donijeti na prijedlog Komisije. Glasovi predstavnika država članica u odboru vrednuju se na način određen u navedenom članku. Predsjednik ne glasuje.
   Komisija donosi mjere koje se primjenjuju bez odgode. Međutim, ako te mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora, Komisija ih odmah dostavlja Vijeću. U tom slučaju:

               —

               Komisija odgađa primjenu mjera koje je donijela za razdoblje koje ne može biti dulje od mjesec dana od dana priopćenja,

               —

               Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može u roku utvrđenom u prvoj alineji donijeti drukčiju odluku.

         Članak 5.
   Izvješće i revizija
   Komisija do 31. prosinca 2001. podnosi Vijeću izvješće o stečenom iskustvu i ostvarenom usklađivanju u primjeni odredaba utvrđenih u ovoj Direktivi.
   Članak 6.
   Odnos prema ostalim postupcima
   Postupci utvrđeni ovom Direktivom dopunjuju one utvrđene Odlukom 73/391/EEZ (6).
   Članak 7.
   Stavljanje izvan snage
   Direktiva 70/509/EEZ i Direktiva 70/510/EEZ stavljaju se izvan snage.
   Članak 8.
   Prijenos
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. travnja 1999. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takvo upućivanje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 9.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 10.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. svibnja 1998.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. BECKETT

      (1)  SL L 336, 23.12.1994., str. 156.

      (2)  SL 66, 27.10.1960., str. 1339/60.

      (3)  SL L 44, 22.2.1993., str. 1. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom 97/530/EZ (SL L 216, 8.8.1997., str. 77.).

      (4)  SL L 254, 23.11.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.

      (5)  SL L 254, 23.11.1970., str. 26. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.

      (6)  SL L 346, 17.12.1973., str. 1. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 76/641/EEZ (SL L 223, 16.8.1976., str. 25.).
   PRILOG
   ZAJEDNIČKA NAČELA OSIGURANJA IZVOZNIH KREDITA
   POGLAVLJE I.:   SASTAVNICE POKRIĆA
   Odjeljak 1.:   Opća načela i definicije

   1.   Područje primjene zajedničkih načela

               (a)

               Opća načela utvrđena u ovom Prilogu primjenjuju se na pokriće kreditnih poslova dobavljača s kupcima iz javnog ili privatnog sektora te za pokriće kreditnih poslova kupca sa zajmoprimcima iz javnog ili privatnog sektora.

               (b)

               Zajednička načela primjenjuju se na pokriće svih rizika kako je utvrđeno u točki 4. Unatoč tome, osiguravatelj može u svakom pojedinačnom slučaju odlučiti ograničiti pokriće samo na pojedine rizike.

               (c)

               Kada subjekt koji se u skladu s točkom 5. ovog Priloga smatra javnim jamči za sve obveze dužnika iz privatnog sektora u cijelosti i bezuvjetno, primjenjuju se zajednička načela za dužnike iz javnog sektora.
               U smislu ovog Priloga, pojam „dužnik” znači kupac ili zajmoprimac kako je navedeno u točki 1. podtočki (a) ili njihov jamac s obzirom na osigurani posao.

         2.   Obilježja kredita dobavljača

               (a)

               Pojam „kredit dobavljača” primjenjuje se na komercijalni ugovor za izvoz robe i/ili usluga podrijetlom iz države članice sklopljen između jednog ili više dobavljača i jednog ili više kupaca, kojim se kupac ili kupci obvezuju platiti dobavljaču ili dobavljačima ugovorni iznos u novcu ili u obliku kredita.

               (b)

               Odredbe o pokriću za kredit dobavljača primjenjuju se u slučaju kada se pokriće odnosi na poduzeća s poslovnim nastanom u nekoj državi članici sukladno odredbama članka 58. Ugovora.

               (c)

               Ako se komercijalni ugovor financira sredstvima kredita kupcu ili nekim drugim financijskim aranžmanom, pokriće dano izvozniku za sam komercijalni ugovor vodi se odredbama o pokriću za kredite dobavljača.

         3.   Obilježja kredita kupcu

               (a)

               Pojam „kredit kupcu” primjenjuje se na ugovor o zajmu između jedne ili više financijskih institucija i jednog ili više zajmoprimaca, kojim se financira komercijalni ugovor o izvozu robe i/ili usluga podrijetlom iz države članice, a kojim se jedna ili više kreditnih institucija obvezuju u ime jednog ili više kupaca odnosno zajmoprimaca na isplatu dobavljaču ili dobavljačima u novcu u skladu s glavnom transakcijom, a kupac ili kupci odnosno zajmoprimac ili zajmoprimci preuzimaju obvezu povrata sredstava kreditnoj instituciji ili institucijama u obliku kredita.

               (b)

               Odredbe o pokriću za kredit kupcu primjenjuju se u slučaju kada se pokriće pruža financijskim institucijama, neovisno o njihovom mjestu poslovnog nastana ili registracije, pod uvjetom da kredit kupcu predstavlja bezuvjetnu obvezu zajmoprimca na vraćanje duga, neovisno o izvršenju komercijalnog ugovora koji se financira.

               (c)

               Odredbe o pokriću za kredit kupcu primjenjuju se na pokriće pruženo financijskoj instituciji u pogledu prenosivih instrumenata koje ta financijska institucija propisno posjeduje i koje kupca treba platiti na temelju bilo kojeg dogovora o financiranju komercijalnog ugovora.

         4.   Definicija uključenih rizika

               (a)

               Poslovni rizik za dužnike iz privatnog sektora utvrđen je točkama 14., 15. i 16.

               (b)

               Politički rizik za dužnike iz privatnog sektora utvrđen je točkama 17. do 22., a za dužnike iz javnog sektora točkama 15. do 22.

               (c)

               Rizik proizvodnje utvrđen je točkom 6.b.

               (d)

               Kreditni rizik utvrđen je točkom 6.c.

         5.   Status dužnika

               (a)

               Svaki subjekt koji, u bilo kojem obliku, predstavlja samu javnu vlast i koji ne može, sudski ili administrativno, biti proglašen insolventnim smatra se dužnikom iz javnog sektora. To može biti državni dužnik, tj. subjekt koji ima puno povjerenje države, npr. ministarstvo financija ili središnja banka, ili bilo koji drugi podređeni javni subjekt poput regionalnih, općinskih ili paradržavnih tijela ili drugih javnih institucija.

               (b)

               Prilikom procjene statusa dužnika osiguravatelj uzima u obzir:

                           —

                           pravni status dužnika,

                           —

                           stvarnu učinkovitost pravnih radnji protiv dužnika,

                           —

                           dužnikove izvore financiranja i prihoda; pritom vodeći računa da dužnik iz javnog sektora može za otpust svojih dugovanja koristiti sredstva koja nisu vezana uz sredstva središnje vlasti, na primjer, putem prihoda od lokalnih poreza ili pružanjem javnih usluga,

                           —

                           stupnju kontrole ili utjecaja nad dužnikom koji ima vlada zemlje domaćina.

               (c)

               Svi dužnici koji nisu dužnici iz javnog sektora u skladu s gore navedenim kriterijima smatraju se u načelu dužnicima iz privatnog sektora.

         Odjeljak 2.:   Opseg pokrića

   6.   Pokriveni rizici

               (a)

               Pokriveni rizici su rizik gubitka koji proizlazi iz rizika proizvodnje i kreditnog rizika.

               (b)

               Gubitak koji proizlazi iz rizika proizvodnje nastaje u slučaju kada je izvršenje ugovornih obveza osiguranika ili proizvođača naručene robe suspendirano u razdoblju od šest uzastopnih mjeseci, pod uvjetom da je takva suspenzija izravno i isključivo uzrokovana nastankom jednog ili više pokrivenih slučajeva gubitka navedenih u točkama 14. do 22.

               (c)

               Gubitak koji proizlazi iz kreditnog rizika nastaje u slučaju kada osiguranik tijekom razdoblja od tri mjeseca nakon datuma dospijeća nije u mogućnosti naplatiti određeni iznos koji mu je dugovan u skladu s odgovarajućim komercijalnim ugovorom ili ugovorom o zajmu, pod uvjetom da je takvo neplaćanje uzrokovano izravno i isključivo nastankom jednog ili više pokrivenih slučajeva gubitka navedenih u točkama 14. do 22.

               (d)

               U slučaju kada je rizik vezan uz kredit kupcu bezuvjetno osiguran, osiguravatelj postupa u skladu s načelima i postupcima utvrđenim u točkama 32., 33. i točki 47. podtočki (a).

         7.   Opseg pokrića

               (a)

               Pokriće rizika proizvodnje obuhvaća, u granicama ugovornog iznosa, trošak koji je osiguranik pretrpio ispunjavajući svoje ugovorne obveze ili proizvodnjom robe koja je predmet ugovora, uz uvjet da se takvi troškovi mogu propisno pripisati izvršenju ugovora.
               Pokriće rizika proizvodnje ne uključuje:

                           —

                           troškove nastale u vezi s robom i/ili uslugama za koje je pokriće kreditnog rizika već stupilo na snagu,

                           —

                           iznose koje je osiguranik platio nakon poziva za isplatu obveznice izdane u vezi s ugovorom koji je predmet pokrića; to, međutim, ne sprječava osiguratelja da osigura takve rizike izvan područja primjene ove Direktive, i
                           iznose koji se odnose na kazne i naknadu štete koje je osiguranik platio dužniku.

               (b)

               Pokriće kreditnog rizika obuhvaća iznos (glavnicu i kamate) koje kupac duguje u skladu s komercijalnim ugovorom odnosno zajmoprimac u skladu s ugovorom o zajmu, uključujući i kamate koje nastaju nakon datuma dospijeća (kamate po dospijeću).
               Pokriće kreditnog rizika isključuje iznose koji se odnose na kazne i naknadu štete koje je osiguranik platio dužniku.

         8.   Postotak pokrića

               (a)

               U polici osiguranja kredita koju izdaje osiguravatelj izričito se utvrđuje postotak pokrića i osnovica za određivanje najvišeg iznosa odštete za koji osiguravatelj može biti odgovoran.

               (b)

               Ako osiguravatelj odobri postotak pokrića veći od 95 %, mora slijediti načela i postupke utvrđene u točkama 32., 33. i točki 47. podtočki (a).

         9.   Neosigurani postotak

   Ne dovodeći u pitanje odredbe točke 8 podtočke (b), osiguranik zadržava za vlastiti račun sav neosigurani postotak. Osiguravatelj može donijeti odluku kojom osiguraniku dopušta da djelomično ili u cijelosti otpusti neosigurani postotak.
   10.   Pokriće poslova u stranoj valuti

   Ako poslovi predviđaju plaćanje ili financiranje u jednoj ili više stranih valuta, pokriće se može dodijeliti u bilo kojoj stranoj valuti.
   11.   Strani dobavljači

   Podugovori sklopljeni sa stranama iz jedne ili više država članica automatski se uključuju u pokriće u skladu s Odlukom Vijeća 82/854/EEZ od 10. prosinca 1982. o pravilima koja se u području izvoznih jamstava i financiranja izvoza primjenjuju na određene podugovore sa stranama iz drugih država članica ili država nečlanica (1).
   12.   Datum stupanja na snagu pokrića

               (a)

               U slučaju kredita kupcu pokriće proizvodi pravne učinke od dana stupanja na snagu ugovora o zajmu, pod uvjetom da su ispunjeni svi preduvjeti određeni u polici osiguranja kredita i ugovoru o zajmu.

               (b)

               U slučaju kredita dobavljača pokriće rizika proizvodnje proizvodi pravne učinke od dana stupanja na snagu komercijalnog ugovora, pod uvjetom da su ispunjeni svi preduvjeti određeni u polici osiguranja kredita i komercijalnom ugovoru.

         Pokriće kreditnog rizika proizvodi pravne učinke od datuma od kojeg potpuno ispunjenje ugovornih obveza ovlašćuje osiguranika na plaćanje, pod uvjetom da su ispunjeni svi preduvjeti određeni u polici osiguranja kredita i komercijalnom ugovoru. Međutim, pokriće kreditnog rizika može proizvoditi pravne učinke od datuma svake djelomične isporuke ili otpreme, pod uvjetom da osiguranik, u skladu s uvjetima ugovora, ima pravo na plaćanje fiksnog i konačnog iznosa koji odgovara vrijednosti isporučene ili otpremljene robe i/ili usluga.
   Odjeljak 3.:   Uzroci gubitka i isključenje odgovornosti

   13.   Odgovornost osiguravatelja

   Osiguravatelj je odgovoran ako se gubitak može izravno i isključivo pripisati jednom ili više pokrivenih uzroka gubitka propisanih u točkama 14. do 22.
   14.   Nesolventnost

   Nesolventnost de jure ili de facto dužnika iz privatnog sektora odnosno njegovog jamca, ako postoji.
   15.   Neispunjenje ugovorne obveze

   Neispunjenje ugovorne obveze od strane dužnika ili njegovog jamca, ako postoji.
   16.   Proizvoljno nepriznavanje ili odbijanje izvršenja

   Odluka kupca na temelju kredita dobavljača o raskidu ili otkazu komercijalnog ugovora odnosno odbijanju prihvaćanja robe i/ili usluga, pri čemu na to nema pravo.
   17.   Odluka treće zemlje

   Svaka mjera ili odluka vlade zemlje koja nije zemlja osiguravatelja ili zemlja osiguranika, uključujući mjere i odluke javnih tijela koje se smatraju vladinim intervencijama, koja sprječava izvršavanje ugovora o zajmu odnosno komercijalnog ugovora.
   18.   Moratorij

   Opći moratorij koji je proglasila vlada zemlje dužnika ili treće zemlje kroz koju se izvršava plaćanje u odnosu na ugovor o zajmu ili komercijalni ugovor.
   19.   Sprečavanje ili odgoda prijenosa sredstava

   Politički događaji, gospodarske poteškoće ili zakonodavne ili administrativne mjere koje nastanu ili koje su donesene izvan zemlje osiguravatelja, a kojima se sprječava ili odgađa prijenos sredstava plaćenih u vezi s ugovorom o zajmu ili komercijalnim ugovorom.
   20.   Pravni propisi zemlje dužnika

   Pravni propisi usvojeni u zemlji dužnika kojima se plaćanje dužnika u lokalnoj valuti proglašava valjanim ispunjenjem duga, neovisno o tome što takvo plaćanje na dan prijenosa sredstava, kao posljedica promjene deviznog tečaja, nakon što je preračunato u valutu komercijalnog ugovora ili ugovora o zajmu više ne pokriva iznos duga.
   21.   Odluke zemlje osiguravatelja ili zemlje osiguranika

   Sve mjere ili odluke vlade zemlje osiguravatelja ili osiguranika, uključujući mjere i odluke Europske zajednice, koje se odnose na trgovinu između države članice i trećih zemalja kao što je zabrana izvoza, u mjeri u kojoj dotična vlada na drugi način ne pokrije učinke te mjere ili odluke.
   22.   Viša sila

   Slučaj više sile nastao izvan zemlje osiguravatelja koji može uključivati rat, uključujući građanski rat, revoluciju, pobunu, građanske nemire, oluju, poplavu, potres, erupciju vulkana, plimni val i nuklearnu nesreću, u mjeri u kojoj ti učinci nisu na drugi način osigurani.
   23.   Opće oslobađanje odgovornosti

   Osiguravatelj ima pravo odbiti odgovornost za sve štete koje se izravno ili neizravno mogu pripisati sljedećem:

               (a)

               sve radnje ili propusti osiguranika ili svake osobe koja djeluje u njegovo ime;

               (b)

               svaka odredba kojom se ograničavaju prava osiguranika, a koja je sadržana u ugovoru o zajmu, komercijalnom ugovoru ili bilo kojem drugom povezanom dokumentu, uključujući sve dokumente koji se odnose na uključena jamstva ili sigurnosne aranžmane;

               (c)

               svaki daljnji sporazum između osiguranika i dužnika nakon sklapanja ugovora o zajmu ili komercijalnog ugovora, kojim se sprječava ili odgađa plaćanje duga;

               (d)

               u slučaju kredita dobavljaču, svako neizvršenje podugovaratelja, suugovaratelja ili drugih dobavljača njihovih obveza, pod uvjetom da takvo neizvršavanje nije posljedica političkih događaja opisanih u uzrocima gubitka opisanim u točkama 17. do 22.

         Odjeljak 4.:   Odredbe o naknadi potraživanja

   24.   Odgodni rok za podnošenje odštetnog zahtjeva

               (a)

               Odgodni rok odgovara razdoblju određenom za nastanak osiguranog slučaja utvrđenom u točki 6. podtočkama (b) i (c).

               (b)

               Odgodni rok za podnošenje odštetnog zahtjeva ne primjenjuje se:

                           —

                           u slučaju dužnika iz privatnog sektora kad je neplaćanje posljedica de jure ili de facto insolventnosti dužnika,

                           —

                           u slučaju bilateralnog međuvladinog sporazuma o restrukturiranju duga.

         25.   Naknada i prijenos

               (a)

               Osiguranik ima pravo na naknadu po isteku odgodnog roka za podnošenje odštetnog zahtjeva kako je određeno u točki 24., pod uvjetom da su ispunjeni svi preduvjeti za osiguranje i naknadu, da je zahtjev pravno valjan te da je osiguranik upravljao rizikom dužnom pažnjom.

               (b)

               Osiguravatelj ima pravo prenijeti na sebe prava osiguranika na temelju ugovora o zajmu ili komercijalnog ugovora.

         26.   Osigurane obveze

   Ako su dužnikove obveze prema osiguraniku osigurane jamstvom ili drugim osiguranjem, osiguranik mora poduzeti sve potrebne mjere koje se zahtijevaju u polici osiguranja kako bi se osigurala ne samo valjanost i izvršivost jamstva ili drugog osiguranja, već i kako bi se to osiguranje izvršilo.
   27.   Izračun potraživanja

   Ne dovodeći u pitanje odredbe točke 31., prilikom izračuna isplate potraživanja, osiguravatelj ne isplaćuje osiguraniku iznos koji premašuje stvarni iznos ukupnog gubitka, i/ili koji premašuje iznos koji osiguranik ima stvarno pravo primiti od dužnika na temelju ugovora o zajmu odnosno od kupca na temelju komercijalnog ugovora.
   28.   Isplata potraživanja

   Potraživanje se isplaćuje bez odgode, međutim, najkasnije u roku od mjesec dana po isteku odgodnog roka za podnošenje odštetnog zahtjeva, pod uvjetom da je osiguravatelj pravodobno obaviješten o nastupu potraživanja i da je primio sve potrebne podatke, dokumente i dokaze kako bi pravovremeno utvrdio valjanost potraživanja.
   U slučaju pokrića rizika proizvodnje, potraživanje se mora isplatiti u roku od mjesec dana po isteku odgodnog roka za podnošenje odštetnog zahtjeva ili od dana primitka stručnog izvješća, prema potrebi, ili od datuma sporazuma osiguranika i osiguravatelja o iznosu potraživanja, ovisno o tome što uslijedi kasnije.
   29.   Sporovi vezani uz potraživanje

   Ako se gubici podložni zahtjevu za naknadu osiguranika odnose na sporna prava, osiguravatelj može odgoditi isplatu potraživanja sve dok se pred sudom odnosno arbitražnim tijelom predviđenim u ugovoru o zajmu ili komercijalnom ugovoru spor ne riješi u korist osiguranika.
   30.   Bilateralni međuvladini sporazum o restrukturiranju duga

               (a)

               Ako je pokriveni ugovor o zajmu ili komercijalni ugovor predmet bilateralnog međuvladinog sporazuma o restrukturiranju duga, osiguranik poštuje uvjete sporazuma o restrukturiranju duga u pogledu osiguranog i neosiguranog dijela tog ugovora o zajmu odnosno komercijalnog ugovora. Osiguranik pruža svu potrebnu pomoć osiguravatelju u izvršenju sporazuma o restrukturiranju duga.

               (b)

               Ako je osigurani iznos uključen u bilateralni međuvladin sporazum o restrukturiranju duga, osiguravatelj se po stupanju na snagu bilateralnog sporazuma može odreći jednomjesečnog roka predviđenog u točki 28.

         31.   Dodatni troškovi

   Dodatni troškovi koji proizlaze iz radnji za smanjenje ili izbjegavanje gubitka pokrivaju se razmjerno postotku pokrića na temelju police osiguranja kredita, pod uvjetom da je te troškove osiguravatelj odobrio. Dodatni troškovi uključuju troškove sudskog postupka i ostale pravne troškove radi smanjenja ili izbjegavanja štete, ali isključuju troškove utvrđivanja valjanosti potraživanja.
   Međutim, ako se takvi troškovi odnose na iznose ili dospijeća koja osiguravatelj ne pokriva, oni se razmjerno dodjeljuju osiguranim i neosiguranim iznosima ili dospijećima.
   POGLAVLJE II.:   PREMIJA
   32.   Opća načela za utvrđivanje premije

   Premije se prilagođavaju. U tu svrhu premija koja se naplaćuje za osiguranje izvoznih kredita:

               —

               odgovara pokrivenom riziku (rizik ulaganja u neku zemlju, rizik države, javni i/ili privatni rizik),

               —

               na odgovarajući način odražava opseg i kvalitetu dodijeljenog pokrića,

               —

               dostatna je za pokriće dugoročnih troškova i gubitaka poslovanja.

         33.   Kvaliteta pokrića

   Prilikom utvrđivanja kvalitete pokrića kako je navedeno u točki 32., osiguravatelj na odgovarajući način vodi računa o postotku pokrića, uvjetovanosti pokrića i svim drugim uvjetima koji utječu na kvalitetu osiguranja.
   34.   Procjena rizika ulaganja u neku zemlju

   Iznos premije koja se naplaćuje za pojedinu državu ili svaku kategoriju države temelji se na odgovarajućoj procjeni rizika države.
   35.   Kreditna sposobnost dužnika

   Prilikom utvrđivanju premijskih stopa osiguravatelj na odgovarajući način uzima u obzir kreditnu sposobnost dužnika uključujući njegov status, kako je određeno u točci 5.
   36.   Trajanje rizika

   Prilikom izračuna premije osiguratelj vodi računa o ukupnom trajanju rizika kao i načinu otplate i iznosu kamate.
   37.   Naplativi iznos

               (a)

               Premija se uplaćuje na naplativi iznos i temelji se, koliko je to moguće, referentnim vrijednostima minimalne premije. Referentne vrijednosti minimalne premije izražene su kao postoci referentne vrijednosti u slučaju kada se premija u cijelosti naplaćuje na datum osiguranja ili jamstva; za kreditni rizik ova referentna vrijednost iznosi najmanje iznos glavnice zajma odnosno (re)financiranog udjela komercijalnog ugovora, a za rizik proizvodnje iznos ukupne vrijednost ugovora umanjen za predujam.

               (b)

               U slučaju rizika proizvodnje naplativi iznos može se smanjiti na očekivani najveći gubitak.

         38.   Plaćanje premije

               (a)

               Ukupni iznos premije dospijeva na datum izdavanja police osiguranja kredita ili jamstva kredita ili po punom stupanju na snagu ugovora ili ugovora o zajmu.

               (b)

               Premija se može plaćati u obrocima ili dodavanjem marže kamatnoj stopi, pod uvjetom da to, u neto sadašnjoj vrijednosti, odgovara iznosu premije iz gore navedene točke 38. podtočke (a).

         POGLAVLJE III.:   POLITIKA POKRIĆA DRŽAVE
   39.   Utvrđivanje politike pokrića države

               (a)

               S obzirom na veličinu i strukturalna gospodarska ograničenja, osiguravatelj temelji svoju politiku pokrića države na ocjeni rizika po državi, ukupnoj izloženosti riziku za svaku državu te strukturi portfelja rizika ulaganja u neku zemlju.

               (b)

               Prilikom utvrđivanja politike pokrića države, osiguravatelj vodi računa o klasifikaciji zemlje svakog dužnika.

               (c)

               Međutim, neovisno o klasifikaciji pojedine države, osiguravatelj može u svakom trenutku prekinuti ili ograničiti osiguranje poslovanja za određenu državu.

         40.   Definicija ukupne izloženosti riziku

   Ukupna izloženost riziku utvrđuje se, u granicama postotka pokrića, na temelju iznosa za srednjoročno i dugoročno poslovanje, kako je određeno u članku 1. ove Direktive.
   41.   Rizik ulaganja u neku zemlju

               (a)

               Vezano uz skupinu zemalja koje predstavljaju najmanji rizik, osiguravatelj u načelu ne ograničava svoju politiku pokrića.

               (b)

               Osiguravatelj može za ostale zemlje postavljati ograničenja svoje politike pokrića.

               (c)

               Osiguravatelj koji u načelu ne nudi pokriće za pojedinu zemlju ili određenu skupinu zemalja može, međutim, iznimno pokriti određene poslove zbog bilateralne politike, nacionalnog interesa ili u slučaju kada je dostatna količinom slobodno konvertibilne strane valute dostupna za dotični posao.

               (d)

               U pogledu zemalja iz gore navedene točke (b), osiguravatelj može odrediti ograničenja rizika, kumulativna ili alternativna, kao na primjer:

                           —

                           ograničenje ukupne izloženosti riziku za tu zemlju,

                           —

                           ograničenje ukupne vrijednosti ponude pokrića,

                           —

                           ograničenje vrijednosti novih ugovora koji se pokrivaju,

                           —

                           ograničenje najvišeg iznosa pokrivenog po poslu.

                     Osiguravatelji mogu također povećati premiju koja se primjenjuje.
               Ispod ograničenja rizika za pojedinu zemlju u načelu nema ograničenja politike pokrića.

         42.   Posebni uvjeti pokrića države

   U bilo kojem slučaju, neovisno o odgovarajućoj kategoriji države, osiguravatelj može rutinski primjenjivati za pojedinu državu određene uvjete pokrića kao što su:

               —

               jamstvo za plaćanje i/ili prijenos središnje banke ili ministarstva financija dotične države,

               —

               neopozivi akreditiv ili bankovno jamstvo,

               —

               produljenje odgodnog roka za podnošenje odštetnog zahtjeva,

               —

               umanjenje postotka pokrića,

               —

               ograničenje pokrića za pojedine sektore djelatnosti ili pojedine vrste projekata.

         POGLAVLJE IV.:   POSTUPCI OBAVJEŠĆIVANJA
   43.   Opseg postupaka obavješćivanja

               (a)

               Osiguravatelji na zajednička načela određena u poglavljima I., II. i III. primjenjuju sljedeće postupke.

               (b)

               Ovi postupci dopunjuju postupke uspostavljene Odlukom Vijeća 73/391/EEZ od 3. prosinca 1973. o postupcima savjetovanja i obavješćivanja u području osiguranja kredita, kreditnih jamstava i financijskih kredita (2).

         44.   Vrste postupaka obavješćivanja

   Provode se četiri vrste postupaka obavješćivanja namijenjenih Komisiji i drugim osigurateljima:

               —

               godišnje obavješćivanje radi informiranja,

               —

               obavješćivanje radi odlučivanja,

               —

                  ex ante obavješćivanje radi informiranja i

               —

                  ex post obavješćivanje radi informiranja.

         Dostavljeni podaci ne otkrivaju se trećim stranama.
   45.   Godišnje obavješćivanje radi informiranja

               (a)

               Krajem svake godine, međutim najkasnije do 30. travnja sljedeće godine, svaki osiguravatelj naknadno obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju o svojim aktivnostima tijekom protekle godine. Ovo izvješće obuhvaća sve države dužnice i sadrži, za svaku od tih državu:

                           —

                           ukupan iznos pokrića koje je osiguravatelj odobrio,

                           —

                           ukupnu izloženost riziku, kako je utvrđeno u točki 40.,

                           —

                           zarađenu premiju,

                           —

                           iznos ostvarenih povrata i

                           —

                           iznos isplaćenih potraživanja.

               (b)

               Početkom svake godine, najkasnije do 31. siječnja, svaki osiguravatelj obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju o svojoj politici pokrića, uključujući vrstu i visinu gornjih granica, kao i o uvjetima koje osiguravatelj namjerava redovito primjenjivati na pokriće, kako je predviđeno ili primjenjivo u narednoj godini.

         46.   Obavješćivanje radi odlučivanja

               (a)

               U slučaju konkurentnih ponuda izvoznika ili banaka Zajednice, uključeni osiguravatelj odgovara bez odlaganja na svaki zahtjev za dostavom informacija drugog uključenog osiguravatelja o statusu dužnika u pojedinom poslu, kako je određeno u točki 5.

               (b)

               U slučaju neslaganja u pogledu statusa dužnika, uključeni osiguravatelji daju podatke na raspolaganje ostalim osiguravateljima s ponudom za postizanje dogovora o sporazumno dogovorenom statusu.

               (c)

               Ako se osiguravatelji ne mogu sporazumjeti o statusu dužnika u roku od 10 radnih dana od podnošenja zahtjeva za dostavu informacija, uključeni osiguravatelji upućuju predmet s relevantnim informacijama Komisiji koja donosi odluku u skladu s postupkom utvrđenim u članku 4. ove Direktive.

         47.   Ex ante obavješćivanje radi informiranja

               (a)

               Osiguravatelj koji odobravanjem povoljnijih uvjeta pokrića za pojedini posao ili za skup poslova, za pojedini sektor ili sektore, za pojedinu državu ili države ili za cjelokupni sustav, namjerava odstupiti od odredaba ovog Priloga, obavješćuje o svojoj namjeri ostale osiguravatelje i Komisiju najmanje sedam radnih dana prije stupanja takve odluke na snagu navodeći razloge namjeravanog odstupanja, npr. potrebu prilagodbe međunarodnoj konkurenciji, i navodeći odgovarajuću premijsku stopu koja će se naplaćivati.

               (b)

               Osiguravatelj koji namjerava naplatiti premiju nižu od one određene u njegovoj godišnjoj obavijesti u skladu s točkom 45. podtočkom (b) obavješćuje o svojoj namjeri ostale osiguravatelje i Komisiju najmanje sedam radnih dana prije stupanja njegove odluke na snagu.

               (c)

               Osiguravatelj koji na temelju obavijesti drugog osiguravatelja u skladu s gore navedenim podtočkama (a) i (b) namjerava odobriti povoljnije uvjete od prvog podnositelja obavijest obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju o svojoj namjeri najmanje sedam radnih dana prije stupanja njegove odluke na snagu navodeći premijsku stopu koju namjerava naplatiti.

               (d)

               Osiguravatelj koji na temelju odredaba točke 41. podtočke (c) namjerava pokrivati poslove s dužnicima iz zemalja za koje obično ne nudi pokriće obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju o svojoj namjeri najmanje sedam radnih dana prije stupanja njegove odluke na snagu navodeći premijsku stopu koju namjerava naplatiti.

         48.   Ex post obavješćivanje radi informiranja

               (a)

               Osiguravatelj koji odobravanjem manje povoljnih uvjeta pokrića za pojedini posao ili za skup poslova, za pojedini sektor ili sektore, za pojedinu državu ili države ili za cjelokupni sustav, namjerava odstupiti od odredaba ovog Priloga treba najkasnije do 31. siječnja u skladu s tim obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju za prethodnu kalendarsku godinu.

               (b)

               Osiguravatelj koji odluči prilagoditi jedan ili više elemenata politike pokrića države određene u njegovoj godišnjoj obavijesti u skladu s točkom 45. podtočkom (b) u skladu s tim bez odlaganja obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju.

               (c)

               Osiguravatelj koji nastavno na obavijest u skladu s točkom 47. podtočkama (a) i/ili (b) odluči odobriti iste uvjete kao i prvi podnositelj obavijesti u skladu s tim bez odlaganja obavješćuje ostale osiguravatelje i Komisiju.

               (d)

               Svaki osiguravatelj bez odlaganja pruža detaljan odgovor na svaki zahtjev drugog osiguravatelja ili Komisije za pojašnjenjem ili dostavom podataka o svojim aktivnostima.

         49.   Korištenje sustava elektroničke pošte

   Sve se obavijesti obično dostavljaju putem sustava elektroničke pošte ili, ako je to potrebno, drugim odgovarajućim sredstvima trenutne pisane komunikacije.

      (1)  SL L 357, 18.12.1982., str. 20.

      (2)  SL L 346, 17.12.1973., str. 1. Odluka kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.