title: Direktiva Vijeća 2007/43/EZ od 28. lipnja 2007. o utvrđivanju minimalnih pravila za zaštitu pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 57

               HR

               Službeni list Europske unije

               65

         32007L0043

               L 182/19

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 2007/43/EZ
   od 28. lipnja 2007.
   o utvrđivanju minimalnih pravila za zaštitu pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa
   (Tekst značajan za EGP)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   budući da:

               (1)

               Protokol o zaštiti i dobrobiti životinja koji je priložen Ugovoru o osnivanju Europske zajednice zahtijeva od Zajednice i država članica da posvete punu pozornost zahtjevima dobrobiti životinja pri sastavljanju i provođenju poljoprivredne politike uz poštovanje zakonskih ili upravnih odredaba i običaja država članica posebno u vezi s vjerskim obredima, kulturnim tradicijama i regionalnom baštinom.

               (2)

               Direktiva Vijeća 98/58/EZ od 20. srpnja 1998. o zaštiti životinja koje se drže u svrhu proizvodnje (3), sastavljena na temelju Europske konvencije za zaštitu životinja koje se drže u svrhu proizvodnje (4) (dalje u tekstu: Konvencija), utvrđuje najniže standarde za zaštitu životinja koje se uzgajaju ili drže u svrhu proizvodnje, uključujući odredbe o smještaju, hrani, vodi i njezi koje odgovaraju fiziološkim i etološkim potrebama životinja.

               (3)

               Zajednica je stranka Konvencije u okviru koje je donesena posebna Preporuka u vezi s domaćom kokoši (Gallus gallus) koja uključuje dodatne odredbe za perad koja se drži za proizvodnju mesa.

               (4)

               U izvješću Znanstvenog odbora za zdravlje i dobrobit životinja od 21. ožujka 2000. o dobrobiti pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa (brojleri) zaključeno je da brza stopa rasta vrsta pilića koji se upotrebljavaju u tu svrhu nije popraćena zadovoljavajućom razinom dobrobiti i zdravlja životinja te su negativni učinci visoke gustoće naseljenosti smanjeni u objektima u kojima je moguće održati dobre unutarnje klimatske uvjete.

               (5)

               Kada relevantna mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) budu dostupna, usvojit će se posebna odredba za površine bez stelje kako bi se smanjio utjecaj genetskih parametara ili kako bi se osim pokazatelja pododermatitisa uključili i drugi pokazatelji važni za dobrobit životinja.

               (6)

               Potrebno je uspostaviti pravila na razini Zajednice za zaštitu pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa kako bi se izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja koje može ometati nesmetano odvijanje zajedničke organizacije tržišta u tom sektoru i osigurao racionalan razvoj sektora.

               (7)

               U skladu s načelom proporcionalnosti, potrebno je i primjereno za postizanje temeljnog cilja uvođenja poboljšanja u vezi s dobrobiti životinja pri intenzivnom uzgoju pilića utvrditi minimalna pravila za zaštitu pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa. Ova Direktiva ne prelazi okvire onog što je potrebno za postizanje zadanih ciljeva u skladu s trećim stavkom članka 5. Ugovora.

               (8)

               Pravila se trebaju usredotočiti na probleme u vezi s dobrobiti u sustavima intenzivnog uzgoja. Kako bi se izbjegle nerazmjerne mjere koje se primjenjuju pri uzgoju malih jata pilića, potrebno je odrediti najniži prag za primjenu ove Direktive.

               (9)

               Važno je da osobe koje vode brigu o pilićima razumiju relevantne zahtjeve u vezi s dobrobiti životinja i da se primjereno osposobe za obavljanje svojih zadataka ili da su stekle iskustvo koje odgovara takvom osposobljavanju.

               (10)

               Pri određivanju pravila za zaštitu pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa, potrebno je održati ravnotežu između različitih aspekata koji se moraju uzeti u obzir u pogledu dobrobiti i zdravlja životinja, gospodarskih i socijalnih aspekata te utjecaja na okoliš.

               (11)

               Uredba (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi (5) i Uredba (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjere pridržavanja propisa o hrani i hrani za životinje te pravila o zdravlju i dobrobiti životinja (6) već uspostavljaju okvir za službene kontrole, uključujući provjeru sukladnosti s nekim pravilima o dobrobiti životinja. Nadalje, Uredba (EZ) br. 882/2004 predviđa da države članice moraju podnijeti godišnja izvješća o provedbi višegodišnjih nacionalnih programa kontrole, uključujući rezultate provedenih kontrola i revizija. U tu svrhu, financijska potpora predviđena je i u tim uredbama i u Odluci Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva (7).

               (12)

               U različitim državama članicama već postoje razni dobrovoljni sustavi za označivanje pilećeg mesa koji se temelje na sukladnosti sa standardima o dobrobiti životinja i drugim parametrima.

               (13)

               S obzirom na iskustvo stečeno tijekom primjene takvih dobrovoljnih sustava označivanja, primjereno je da Komisija podnese izvješće o mogućem uvođenju posebnog, usklađenog i obveznog sustava označivanja za pileće meso, mesne proizvode i pripravke na razini Zajednice koji se temelji na sukladnosti sa standardima o dobrobiti životinja, uključujući moguće društveno-gospodarske posljedice, učinke na gospodarske partnere Zajednice i sukladnost takvog sustava označivanja s pravilima Svjetske trgovinske organizacije.

               (14)

               Primjereno je da Komisija podnese izvješće koje se temelji na novim znanstvenim dokazima, uzimajući u obzir daljnja istraživanja i praktično iskustvo kako bi se dodatno poboljšala dobrobit pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa, uključujući roditeljsko jato tih pilića, posebno u pogledu aspekata koje ova Direktiva ne pokriva. To izvješće treba posebno uzeti u obzir mogućnost uvođenja pragova koji ukazuju na slabe uvjete u vezi s dobrobiti otkrivene tijekom postmortalnih pregleda i utjecaj genetskih parametara na otkrivene nedostatke koji uzrokuju slabu dobrobit pilića koji se uzgajaju za proizvodnju mesa.

               (15)

               Države članice trebaju utvrditi pravila o kaznama koje se primjenjuju u slučaju kršenja odredaba ove Direktive te osigurati njihovo provođenje. Ove kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.

               (16)

               Vijeće u skladu sa stavkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (8) treba potaknuti države članice da sastave i javno objave za vlastite potrebe i u interesu Zajednice svoje tablice koje će u najvećoj mogućoj mjeri prikazati korelaciju između Direktive i mjera prenošenja.

               (17)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se usvojiti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (9),

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet i područje primjene
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na piliće koji se uzgajaju za proizvodnju mesa.
   Međutim, ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               gospodarstva s manje od 500 pilića;

               (b)

               gospodarstva sa samo rasplodnom peradi;

               (c)

               valionice;

               (d)

               ekstenzivan zatvoren uzgoj i slobodan uzgoj pilića, kako je navedeno pod točkama (b), (c), (d), (e) Priloga IV. Uredbi Komisije (EEZ) br. 1538/91 od 5. lipnja 1991. o uvođenju detaljnih pravila za provedbu Uredbe (EEZ) br. 1906/90 o određenim tržišnim standardima za meso peradi (10); i

               (e)

               ekološki uzgojene piliće u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2092/91 od 24. lipnja 1991. o ekološkoj proizvodnji poljoprivrednih proizvoda i označivanju tako proizvedenih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (11).

         2.   Direktiva se primjenjuje na uzgojna jata na gospodarstvima koja drže i rasplodno i uzgojno jato.
   Države članice mogu poduzeti strože mjere u području koje pokriva ova Direktiva.
   Glavna odgovornost za dobrobit životinja ostaje na vlasniku ili posjedniku životinja.
   Članak 2.
   Definicije
   1.   Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „vlasnik” znači svaka fizička ili pravna osoba koja posjeduje gospodarstvo na kojem se drže pilići;

               (b)

               „posjednik” znači svaka fizička ili pravna osoba odgovorna ili zadužena za piliće na ugovornoj ili zakonskoj osnovi, stalno ili privremeno;

               (c)

               „nadležno tijelo” znači središnje tijelo države članice nadležno za dobrobit životinja i provođenje veterinarskih i zootehničkih pregleda ili bilo koje drugo nadležno tijelo na koje su prenesene ovlasti na regionalnoj, lokalnoj ili drugoj razini;

               (d)

               „službeni veterinar” znači veterinar kvalificiran u skladu s Prilogom I., odjeljkom III., poglavljem IV. (A) Uredbe (EZ) br. 854/2004 za rad u takvom svojstvu i imenuje ga nadležno tijelo;

               (e)

               „pilić” znači životinja vrste Gallus gallus koja se uzgaja za proizvodnju mesa;

               (f)

               „gospodarstvo” znači mjesto proizvodnje na kojem se drže pilići;

               (g)

               „peradarnik” znači nastamba na gospodarstvu u kojoj se drži jato pilića;

               (h)

               „upotrebljiva površina” znači površina pokrivena steljom koja je dostupna pilićima u bilo koje vrijeme;

               (i)

               „gustoća naseljenosti” znači ukupna živa težina pilića prisutnih u peradarniku u isto vrijeme po kvadratnom metru upotrebljive površine;

               (j)

               „jato” znači skupina pilića koja je smještena u peradarniku na gospodarstvu u isto vrijeme;

               (k)

               „dnevna stopa smrtnosti” znači broj pilića koji su uginuli u peradarniku na isti dan, uključujući one koji su izlučeni ili zbog bolesti ili iz drugih razloga, podijeljen s brojem pilića prisutnih u peradarniku na taj dan te pomnožen sa 100;

               (l)

               „kumulativna dnevna stopa smrtnosti” znači zbroj dnevnih stopa smrtnosti.

         2.   Definicija „upotrebljive površine” u stavku 1. točki (h) u pogledu površina bez stelje može se upotpuniti u skladu s postupkom iz članka 11. na temelju rezultata znanstvenog mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane o utjecaju površina bez stelje na dobrobit pilića.
   Članak 3.
   Zahtjevi za uzgoj pilića
   1.   Države članice osiguravaju:

               (a)

               da su svi peradarnici u skladu sa zahtjevima određenim u Prilogu I.;

               (b)

               da zahtijevane inspekcijske preglede, praćenje i daljnje praćenje, uključujući one predviđene u Prilogu III., provodi nadležno tijelo ili službeni veterinar.

         2.   Države članice osiguravaju da najveća gustoća naseljenosti na gospodarstvu ili u peradarniku gospodarstva ni u jednom trenutku ne prelazi 33 kg/m2.
   3.   Odstupajući od stavka 2., države članice mogu predvidjeti veću gustoću naseljenosti pilića pod uvjetom da vlasnik ili posjednik ispunjava zahtjeve određene u Prilogu II. pored zahtjeva iz Priloga I.
   4.   Države članice osiguravaju da, u slučaju kada je odobreno odstupanje u okviru stavka 3., najveća gustoća naseljenosti na gospodarstvu ili u peradarniku gospodarstva ni u jednom trenutku ne prelazi 39 kg/m2.
   5.   Kad su ispunjeni kriteriji određeni u Prilogu V., države članice mogu dopustiti da se najveća gustoća naseljenosti iz stavka 4. poveća za najviše 3 kg/m2.
   Članak 4.
   Osposobljavanje i smjernice za osobe koje brinu o pilićima
   1.   Države članice osiguravaju da su posjednici koji su fizičke osobe dostatno obučeni za svoj posao te da su im dostupni odgovarajući programi osposobljavanja.
   2.   Programi osposobljavanja iz stavka 1. usmjereni su na aspekte dobrobiti i posebno pokrivaju pitanja navedena u Prilogu IV.
   3.   Države članice osiguravaju uspostavu sustava za kontrolu i odobrenje programa osposobljavanja. Posjednik pilića dobiva svjedodžbu koju priznaje nadležno tijelo predmetne države članice o završenom programu osposobljavanja ili o stečenom iskustvu koje odgovara takvom osposobljavanju.
   4.   Države članice mogu priznati stečeno iskustvo do 30. lipnja 2010. koje je jednako sudjelovanju u takvim programima osposobljavanja te izdaju svjedodžbu koja potvrđuje istovjetnost.
   5.   Države članice mogu predvidjeti da se zahtjevi iz stavaka 1. do 4. također primjenjuju i na vlasnike.
   6.   Vlasnik ili posjednik osigurava upute i smjernice o relevantnim uvjetima dobrobiti životinja, uključujući one o metodama izlučivanja koje se koriste na gospodarstvima, osobama koje zapošljavaju da se brinu o pilićima ili da ih hvataju i utovaruju.
   Članak 5.
   Označivanje mesa peradi
   Najkasnije do 31. prosinca 2009. Komisija dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o mogućem uvođenju posebnog, usklađenog i obveznog sustava označivanja za meso peradi, mesne proizvode i pripravke koji se temelji na sukladnosti sa standardima o dobrobiti životinja.
   To izvješće uzima u obzir moguće društveno-gospodarske posljedice, učinke na gospodarske partnere Zajednice i sukladnost takvog sustava označivanja s pravilima Svjetske trgovinske organizacije.
   Izvješće je popraćeno odgovarajućim zakonodavnim prijedlozima uzimajući u obzir takva razmatranja kao i iskustvo koje su države članice stekle tijekom primjene dobrovoljnih sustava označivanja.
   Članak 6.
   Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću
   1.   Na temelju znanstvenog mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane, Komisija najkasnije do 31. prosinca 2010. dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o utjecaju genetskih parametara na otkrivene nedostatke koji uzrokuju slabu dobrobit pilića. To izvješće može biti popraćeno odgovarajućim zakonodavnim prijedlozima, ako je to potrebno.
   2.   Države članice dostavljaju Komisiji rezultate prikupljanja podataka koji se temelje na praćenju reprezentativnog uzorka jata zaklanih u razdoblju od najmanje jedne godine. Kako bi se omogućila odgovarajuća analiza, zahtjevi u pogledu uzorkovanja i podataka iz Priloga III. trebaju biti znanstveno utemeljeni, objektivni i usporedivi te utvrđeni u skladu s postupkom iz članka 11.
   Države članice mogu zatrebati financijski doprinos Zajednice za prikupljanje podataka za potrebe ove Direktive.
   3.   Na temelju dostupnih podataka i uzimajući u obzir nove znanstvene dokaze, Komisija najkasnije do 30. lipnja 2012. dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o primjeni ove Direktive i o njezinom utjecaju na dobrobit pilića, kao i o razvoju pokazatelja dobrobiti. Izvješće uzima u obzir različite uvjete proizvodnje i metode. Također uzima u obzir društveno-gospodarske i upravne posljedice ove Direktive, uključujući regionalne aspekte.
   Članak 7.
   Inspekcijski pregledi
   1.   Nadležno tijelo provodi nediskriminirajuće inspekcijske preglede kako bi provjerilo sukladnost sa zahtjevima ove Direktive.
   Takvi se inspekcijski pregledi provode na odgovarajućem udjelu uzgajanih životinja u svakoj državi članici u skladu s relevantnim odredbama Uredbe (EZ) br. 882/2004 i mogu se provoditi istodobno kad i provjere u druge svrhe.
   Države članice uvode odgovarajuće postupke za određivanje gustoće naseljenosti.
   2.   Države članice dostavljaju Komisiji do 30. lipnja svake godine godišnje izvješće za prethodnu godinu o inspekcijskim pregledima predviđenim u stavku 1. Izvješće je popraćeno popisom najvažnijih mjera koje je nadležno tijelo poduzelo za rješavanje glavnih problema koji su uočeni u vezi s dobrobiti.
   Članak 8.
   Smjernice za dobru upravljačku praksu
   Države članice potiču razvoj smjernica za dobru upravljačku praksu koja uključuje smjernice za sukladnost s ovom Direktivom. Potiče se širenje i uporaba takvih smjernica.
   Članak 9.
   Kazne
   Države članice utvrđuju pravila o kaznama koje se primjenjuju na kršenja nacionalnih odredaba usvojenih u skladu s ovom Direktivom i poduzimaju sve potrebne mjere da se osigura njihova provedba. Predviđene kazne su učinkovite, razmjerne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o ovim odredbama najkasnije do 30. lipnja 2010. te je bez odgađanja obavješćuju o svim naknadnim izmjenama tih odredaba.
   Članak 10.
   Provedbene ovlasti
   Mjere potrebne kako bi se osigurala ujednačena provedba ove Direktive mogu biti usvojene u skladu s postupkom iz članka 11.
   Članak 11.
   Odborski postupak
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja osnovan Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (12) (Odbor).
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ.
   Razdoblje iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ određuje se na tri mjeseca.
   Članak 12.
   Prijenos
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. lipnja 2010.
   Kad države članice donose ove odredbe, one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 13.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 14.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 28. lipnja 2007.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. GABRIEL

      (1)  Mišljenje dostavljeno 14. veljače 2006. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Mišljenje dostavljeno 26. listopada 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 221, 8.8.1998., str. 23. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 1.).

      (4)  SL L 323, 17.11.1978., str. 14. Konvencija kako je izmijenjena Protokolom o izmjeni (SL L 395, 31.12.1992., str. 22.).

      (5)  SL L 139, 30.4.2004., str. 206. Ispravljeno u SL L 226, 25.6.2004., str. 83. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006 (SL L 363, 20.12.2006., str. 1.).

      (6)  SL L 165, 30.4.2004., str. 1. Ispravljeno u SL L 191, 28.5.2004., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006.

      (7)  SL L 224, 18.8.1990., str. 19. Odluka kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1791/2006.

      (8)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1. Ispravljeno u SL C 4, 8.1.2004., str. 7.

      (9)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (10)  SL L 143, 7.6.1991., str. 11. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2029/2006 (SL L 414, 30.12.2006., str. 29.).

      (11)  SL L 198, 22.7.1991., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 394/2007 (SL L 98, 13.4.2007., str. 3.).

      (12)  SL L 31, 1.2.2002., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 575/2006 (SL L 100, 8.4.2006., str. 3.).

      PRILOG I.

         ZAHTJEVI ZA GOSPODARSTVA

      Pored odgovarajućih odredaba drugog relevantnog zakonodavstva Zajednice, primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

         Pojilice

                  1.

                  Pojilice su postavljene i održavane tako da je izlijevanje svedeno na najmanju moguću mjeru.

         Hranidba

                  2.

                  Hrana za životinje je ili stalno dostupna ili se pilići hrane u obrocima te ne smije biti oduzeta pilićima više od 12 sati prije predviđenog klanja.

         Stelja

                  3.

                  Svi pilići imaju stalan pristup stelji koja je na površini suha i prhka.

         Ventilacija i grijanje

                  4.

                  Ventilacija je dostatna za sprečavanje pregrijavanja i, prema potrebi, u kombinaciji je sa sustavima grijanja za uklanjanje prekomjerne vlage.

         Buka

                  5.

                  Razina buke smanjena je na najmanju moguću mjeru. Ventilatori za prozračivanje, oprema za hranjenje i druga oprema izrađeni su, postavljeni, upravljani i održavani tako da uzrokuju najmanju moguću razinu buke.

         Rasvjeta

                  6.

                  Svi objekti imaju rasvjetu intenziteta najmanje 20 luksa kad su osvijetljeni, izmjerenu u visini ptičjih očiju i koja osvjetljava barem 80 % upotrebljive površine. Kad je potrebno, prema savjetu veterinara može se dopustiti privremeno smanjenje razine osvjetljenja.

                  7.

                  U roku od sedam dana od smještaja pilića u peradarnik i do tri dana prije predviđenog datuma klanja, rasvjeta mora slijediti ritam od 24 sata i uključivati razdoblja tame koja ukupno traju barem šest sati, s najmanje jednim neprekinutim razdobljem tame koje traje barem četiri sata, ne uključujući razdoblja smanjenja osvjetljenja.

         Inspekcijski pregledi

                  8.

                  Svi pilići koji se drže na gospodarstvu moraju biti pregledani barem dva puta dnevno. Posebnu pozornost potrebno je posvetiti znakovima koji ukazuju na smanjenu razinu dobrobiti i/ili zdravlja životinja.

                  9.

                  Pilićima koji su teško ozlijeđeni ili pokazuju očite znakove zdravstvenih smetnji, kao što su teškoće pri hodu, nakupljanje tekućine u trbušnoj šupljini (ascites) ili drugi oblici malformacija, i koji vjerojatno pate, potrebno je pružiti odgovarajuću skrb ili ih odmah izlučiti. Veterinar se poziva kad god je to potrebno.

         Čišćenje

                  10.

                  Dijelove objekata, opremu ili pribor koji je u dodiru s pilićima potrebno je temeljito očistiti i dezinficirati svaki put nakon završenog iseljenja i prije uvođenja novog jata u peradarnik. Nakon završenog iseljenja peradarnika potrebno je ukloniti svu stelju te osigurati čistu stelju.

         Vođenje evidencije

                  11.

                  Vlasnik ili posjednik vodi evidenciju za svaki peradarnik na gospodarstvu o:

                              (a)

                              broju uvedenih pilića;

                              (b)

                              upotrebljivoj površini;

                              (c)

                              hibridu ili pasmini pilića, ako je poznata;

                              (d)

                              pri svakoj kontroli, o broju uginulih pilića zajedno s navođenjem uzroka, ako su poznati, kao i o broju izlučenih pilića uz navođenje uzroka;

                              (e)

                              broju pilića koji ostaju u jatu nakon izdvajanja pilića za prodaju ili klanje.

                        Ovi se podaci čuvaju najmanje tri godine i dostupni su nadležnom tijelu prilikom izvršenja inspekcijskog pregleda ili na zahtjev.

         Kirurški zahvati

                  12.

                  Zabranjeni su svi kirurški zahvati koji se ne provode u svrhu liječenja ili dijagnostike i koji uzrokuju oštećenje ili gubitak osjetljivog dijela tijela ili promjenu strukture kosti.
                  Međutim, države članice mogu odobriti skraćivanje kljunova kad su iscrpljene druge mjere za sprečavanje kljucanja perja i kanibalizma. U takvim slučajevima, skraćivanje kljunova provodi se samo nakon savjetovanja i prema uputi veterinara te ga obavlja kvalificirano osoblje na pilićima koji su mlađi od 10 dana. Nadalje, države članice mogu odobriti kastraciju pilića. Kastracija se provodi samo pod veterinarskim nadzorom i provodi je odgovarajuće osposobljeno osoblje.

      PRILOG II.

         ZAHTJEVI PRI VEĆOJ GUSTOĆI NASELJENOSTI

         Službene obavijesti i dokumentacija

      Primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

                  1.

                  Vlasnik ili posjednik priopćava nadležnom tijelu svoju namjeru za povećanje gustoće naseljenosti na više od 33 kg/m2 žive vage.
                  On navodi točan broj i obavješćuje nadležno tijelo o svim promjenama gustoće naseljenosti barem 15 dana prije smještaja jata u peradarnik.
                  Ako to zahtijeva nadležno tijelo, ta je obavijest popraćena dokumentom koji sažima podatke sadržane u dokumentaciji zahtijevanoj pod točkom 2.

                  2.

                  Vlasnik ili posjednik u peradarniku čuva i ima na raspolaganju dokumentaciju koja detaljno opisuje proizvodne sustave. Ona posebno sadrži informacije o tehničkim pojedinostima peradarnika i njegovoj opremi, kao što su:

                              (a)

                              nacrt peradarnika, uključujući dimenzije površina na kojima su smješteni pilići;

                              (b)

                              sustav prozračivanja i, prema potrebi, sustav za hlađenje i grijanje, uključujući njihov smještaj, plan prozračivanja i detaljne parametre kakvoće zraka, kao što su protok zraka, brzina zraka i temperatura;

                              (c)

                              sustavi za hranjenje i napajanje i njihov smještaj;

                              (d)

                              alarmni i rezervni sustavi u slučaju kvara bilo koje automatizirane ili mehaničke opreme neophodne za zdravlje i dobrobit životinja;

                              (e)

                              vrsta poda i stelja koja se uobičajeno koristi.

            Dokumentacija je dostupna na uvid nadležnom tijelu na zahtjev te se ažurira. Posebno je važno voditi evidenciju o tehničkim pregledima sustava prozračivanja i alarmnog sustava.
      Vlasnik ili posjednik obavješćuje nadležno tijelo bez nepotrebnog odgađanja o svim promjenama u opisanom peradarniku, opremi ili postupcima koje bi mogle utjecati na dobrobit pilića.

         Zahtjevi za gospodarstva – nadzor parametara okoliša

                  3.

                  Vlasnik ili posjednik osigurava da je svaki peradarnik na gospodarstvu opremljen sustavom za prozračivanje i, prema potrebi, sustavom za grijanje i hlađenje koji je osmišljen, izrađen i djeluje tako da:

                              (a)

                              koncentracija amonijaka (NH3) ne prelazi 20 ppm, a koncentracija ugljikovog dioksida (CO2) ne prelazi 3 000 ppm, mjereno u visini glava pilića;

                              (b)

                              unutarnja temperatura, kad vanjska temperatura izmjerena u hladu prelazi 30 °C, ne prelazi vanjsku temperaturu za više od 3 °C;

                              (c)

                              prosječna relativna vlažnost izmjerena u peradarniku tijekom 48 sati ne prelazi 70 % kad je vanjska temperatura ispod 10 °C.

      PRILOG III.

         PRAĆENJE I DALJNJE PRAĆENJE U KLAONICI

         (kako je navedeno u članku 3. stavku 1.)

      1.   Smrtnost

                  1.1.

                  U slučaju gustoće naseljenosti veće od 33 kg/m2, dokumentacija koja prati jato uključuje dnevnu stopu smrtnosti i kumulativnu dnevnu stopu smrtnosti koju računa vlasnik ili posjednik te hibrid ili pasminu pilića.

                  1.2.

                  Ovi se podaci evidentiraju pod nadzorom službenog veterinara, kao i podaci o broju uginulih brojlera pri dolasku, uz navođenje gospodarstva i peradarnika na gospodarstvu. Vjerodostojnost podataka i kumulativne dnevne stope smrtnosti provjerava se uzimajući u obzir broj zaklanih brojlera i broj već uginulih brojlera pri dolasku u klaonicu.

            2.   Postmortalni pregled

      U sklopu nadzora koji se provodi u skladu s Uredbom (EZ) br. 854/2004, službeni veterinar procjenjuje rezultate postmortalnih pregleda kako bi otkrio druge moguće znakove slabih uvjeta dobrobiti životinja kao što su neuobičajene razine kontaktnog dermatitisa, parazitoza i sistemska oboljenja na gospodarstvu ili u jedinici peradarnika gospodarstva podrijetla.
      3.   Obavješćivanje o rezultatima

      Ako se na temelju stope smrtnosti iz stavka 1. i rezultata postmortalnog pregleda iz stavka 2. ustanovi da su uvjeti dobrobiti životinja slabi, službeni veterinar priopćava podatke vlasniku ili posjedniku životinja te nadležnom tijelu. Vlasnik ili posjednik životinja te nadležno tijelo poduzimaju odgovarajuće mjere.

      PRILOG IV.

         OSPOSOBLJAVANJE

      Programi osposobljavanja iz članka 4. stavka 2. uključuju barem zakonodavstvo Zajednice u vezi sa zaštitom pilića, a posebno sljedeće:

                  (a)

                  priloge I. i II.;

                  (b)

                  fiziologiju, a posebno potrebu za vodom i hranom, ponašanje životinja i pojam stresa;

                  (c)

                  praktične aspekte pažljivog postupanja s pilićima te hvatanje, utovar i prijevoz pilića;

                  (d)

                  postupanje s pilićima u hitnim slučajevima, izvanredno usmrćivanje i izlučivanje;

                  (e)

                  preventivne biosigurnosne mjere.

      PRILOG V.

         KRITERIJI ZA POVEĆANU GUSTOĆU NASELJENOSTI

         (kako je navedeno u članku 3. stavku 5.)

      1.   Kriteriji

                  (a)

                  praćenje gospodarstva koje je izvršilo nadležno tijelo tijekom prethodne dvije godine nije otkrilo nikakve nedostatke u pogledu zahtjeva ove Direktive; i

                  (b)

                  praćenje gospodarstva od strane vlasnika ili posjednika provodi se uz korištenje smjernica za dobru upravljačku praksu iz članka 8.; i

                  (c)

                  u barem sedam uzastopnih i naknadno pregledanih jata iz peradarnika kumulativna dnevna stopa smrtnosti bila je ispod 1 % + 0,06 %, pomnoženo sa starošću jata za klanje u danima.

            Ako nadležno tijelo tijekom zadnje dvije godine nije izvršilo praćenje gospodarstva, potrebno je izvršiti barem jedno praćenje radi provjere ispunjenja zahtjeva iz točke (a).
      2.   Iznimne okolnosti

      Odstupajući od stavka 1. točke (c), nadležno tijelo može odlučiti da se gustoća naseljenosti poveća ako je vlasnik ili posjednik zadovoljavajuće obrazložio uvjete koji su doveli do više kumulativne dnevne stope smrtnosti ili je dokazao da su uzroci izvan njegovog utjecaja.


title: Direktiva 2002/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. ožujka 2002. o izmjeni Direktive Vijeća 73/239/EEZ u odnosu na zahtjeve za granicu solventnosti za društva za osiguranje koja obavljaju poslove neživotnih osiguranja

text:
               06/Sv. 005

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         32002L0013

               L 077/17

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               05.03.2002.

      DIREKTIVA 2002/13/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 5. ožujka 2002.
   o izmjeni Direktive Vijeća 73/239/EEZ u odnosu na zahtjeve za granicu solventnosti za društva za osiguranje koja obavljaju poslove neživotnih osiguranja
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 47. stavak 2. i članak 55.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Plan djelovanja za financijske usluge, odobren od Europskog vijeća na sastancima u Kölnu 3. i 4. lipnja 1999. i Lisabonu 23. i 24. ožujka 2000., potvrđuje važnost granice solventnosti za društva za osiguranje, kako bi se zaštitili ugovaratelji osiguranja na jedinstvenom tržištu time što će se osigurati da društva za osiguranje ispunjavaju zahtjeve o adekvatnosti kapitala u odnosu na vrstu rizika kojima su izložena.

               (2)

               Prva direktiva Vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na osnivanje i obavljanje poslova izravnog osiguranja osim životnog osiguranja (4) propisuje da društva za osiguranje moraju imati granicu solventnosti.

               (3)

               Zahtjev da društva za osiguranje uspostave, osim i povrh tehničkih pričuva za ispunjenje preuzetih obveza iz osiguranja, granicu solventnosti koja ima funkciju neutralizacije u slučaju negativnih fluktuacija u poslovanju i važan je dio u sustavu bonitetnog nadzora za zaštitu osiguranika i ugovaratelja osiguranja.

               (4)

               Postojeća pravila o granici solventnosti utvrđena Direktivom 73/239/EEZ nisu bitno promijenjena naknadno donesenim propisima Zajednice i Direktivom Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na izravno osiguranje osim životnog osiguranja (Treća direktiva o neživotnom osiguranju) (5), a kojima se zahtijeva da Komisija podnese izvještaj Odboru za osiguranje osnovanom Direktivom Vijeća 91/675/EEZ (6) o potrebi daljnjeg usklađivanja granice solventnosti.

               (5)

               Komisija je pripremila izvještaj uzimajući u obzir preporuke iz izvještaja o solventnosti društava za osiguranje kojeg je izradila Konferencija tijela nadležnih za nadzor društava za osiguranje država članica Europske unije.

               (6)

               U izvještaju je zaključeno da je jednostavan i solidan način djelovanja sadašnjeg sustava zadovoljavajući i da se temelji na zdravim načelima i odlikuje transparentnošću, no u pojedinim su slučajevima utvrđene slabosti, posebno za osjetljive profile rizičnosti.

               (7)

               Potrebno je povećati postojeći minimalni jamstveni kapital, posebno zbog povećanog broja odštetnih zahtjeva i troškova poslovanja koji su nastupili nakon što je taj zahtjev prvobitno donesen. Pragovi iznad kojih se primjenjuje stopa nižeg postotka za određivanje potrebne granice solventnosti na osnovi premija i na osnovi šteta, trebaju se u skladu s tim povisiti.

               (8)

               Kako bi se ubuduće izbjegla veća i nagla povećanja iznosa minimalnog jamstvenog kapitala i pragova, treba uspostaviti mehanizam koji će omogućiti da povećanje bude u skladu s Europskim indeksom potrošačkih cijena.

               (9)

               U posebnim situacijama kada su ugrožena prava ugovaratelja osiguranja, treba ovlastiti nadležna tijela da mogu pravovremeno intervenirati, uz obvezu da pri izvršavanju svojih ovlasti nadležna tijela obavijeste društva za osiguranje o razlozima koji su ih potakli na nadzorne radnje, u skladu s načelima korektnog upravljanja i propisanog postupanja. Dok ta situacija postoji, nadležna tijela neće moći potvrditi da društvo za osiguranje ima dovoljnu granicu solventnosti.

               (10)

               Uzimajući u obzir razvoj tržišta s obzirom na vrstu pokrića reosiguranja kojim su se osigurali primarni osiguravatelji, potrebno je da nadležna tijela imaju ovlasti u određenim okolnostima ograničiti smanjenje granice solventnosti.

               (11)

               Ako osiguravatelj znatno smanji poslovanje ili prestane zaključivati nova osiguranja, potrebno je utvrditi odgovarajuću granicu solventnosti u pogledu ostatka obveza za postojeća osiguranja u skladu s razinom tehničkih pričuva.

               (12)

               Za posebne vrste neživotnih osiguranja koje su podložne posebno volatilnom profilu rizičnosti, postojeći zahtjev za granicu solventnosti mora biti znatno povećan, tako da potrebna granica solventnosti bude bolje usklađena sa stvarnim profilom rizičnosti poslovanja.

               (13)

               Kako bi se prikazao učinak različitih računovodstvenih i aktuarskih pristupa, potrebno je učiniti odgovarajuće prilagodbe metodologije za izračunavanje zahtjeva za granicu solventnosti tako da se izračunava na jasan i dosljedan način, kako bi se osigurao jednak položaj za sva društva za osiguranje.

               (14)

               Ova Direktiva propisuje minimalne standarde za zahtjeve vezane uz granicu solventnosti te bi matične države članice trebale donijeti stroža pravila za društva za osiguranje koja su dobila odobrenje za rad od njihovih nadležnih tijela.

               (15)

               Direktivu 73/239/EEZ trebalo bi izmijeniti sukladno tome,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjena Direktive 73/239/EEZ
   Direktiva 73/237/EEZ ovime se mijenja kako slijedi:

               1.

               U članku 3., stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „1.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na društva za uzajamno osiguranje koja ispunjavaju sve sljedeće uvjete:

                           (a)

                           statut mora sadržavati odredbe o podnošenju zahtjeva za dodatnim doprinosima ili smanjenjem naknada;

                           (b)

                           njihovo poslovanje ne pokriva rizike od odgovornosti, osim ako ne predstavljaju dodatno pokriće u smislu točke C Priloga ili rizike u vezi s kreditima i jamstvima;

                           (c)

                           godišnji prihod iz doprinosa za poslove obuhvaćene ovom Direktivom ne smije prelaziti iznos od 5 milijuna eura; i

                           (d)

                           najmanje polovica prihoda iz doprinosa od poslova obuhvaćenih ovom Direktivom mora potjecati od osoba koje su članovi uzajamnog osiguranja.

                     Ova se Direktiva ne primjenjuje na društva koje ispunjavaju sve sljedeće uvjete:

                           —

                           društvo ne obavlja nijedan od poslova koji spadaju u područje primjene ove Direktive, osim onog opisanog pod vrstom osiguranja 18 iz točke A Priloga,

                           —

                           taj se posao obavlja isključivo na lokalnoj razini i sastoji se samo od naknada u naravi, i

                           —

                           ukupni godišnji prihod vezano uz djelatnosti pružanja pomoći osobama koje zapadnu u poteškoće ne prelazi iznos od 200 000 eura.

                     Međutim, odredbe ovog članka ne sprečavaju društvo za uzajamno osiguranje da podnese zahtjev za dobivanje odobrenja za rad ili nastavka poslovanja u skladu s ovom Direktivom”.

               2.

               Članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 16.
               1.   Svaka država članica zahtijeva od svakog društva za osiguranje sa sjedištem na njezinom području odgovarajuću raspoloživu granicu solventnosti u pogledu njegovog cjelokupnog poslovanja, koja je u svakom trenutku barem jednaka zahtjevima iz ove Direktive.
               2.   Raspoloživa granica solventnosti sastoji se od imovine društva za osiguranje, neopterećene bilo kojim budućim obvezama, umanjene za nematerijalnu imovinu, uključujući:

                           (a)

                           uplaćeni temeljni kapital ili u slučaju društva za uzajamno osiguranje, stvarni temeljni kapital uvećan za sredstva na računima članova koja moraju ispunjavati sljedeće uvjete:

                                       i.

                                       osnivačkim aktom i statutom mora biti utvrđeno da se isplate s računa članova mogu vršiti samo ako to ne uzrokuje smanjenje raspoložive granice solventnosti ispod potrebne razine ili ako su po završetku postupka likvidacije društva podmirene sve obveze društva;

                                       ii.

                                       osnivačkim aktom i statutom mora biti utvrđeno, vezano uz bilo koju od isplata iz točke i. iz drugih razloga osim u slučaju prestanka članstva, da nadležna tijela moraju biti o tome obaviještena barem mjesec dana unaprijed te da mogu zabraniti isplate u tom razdoblju;

                                       iii.

                                       odgovarajuće odredbe osnivačkog akta i statuta mogu se izmijeniti tek nakon što nadležna tijela izjave da se ne protive izmjenama, ne dovodeći u pitanje odredbe točaka i. i ii.;

                           (b)

                           rezerve (zakonske i ostale) koje se ne odnose na preuzete obveze;

                           (c)

                           prenesenu dobit ili gubitak nakon odbitka dividendi koje se isplaćuju.

                     Raspoloživa granica solventnosti umanjuje se za iznos vlastitih dionica u neposrednom vlasništvu društva za osiguranje.
               Za ona društva za osiguranje koja diskontiraju ili smanjuju tehničke pričuve za neisplaćene štete vodeći računa o prihodu od ulaganja kako je dozvoljeno u skladu s člankom 60. stavkom 1. točkom (g) Direktive Vijeća 91/674/EEZ od 19. prosinca 1991. o godišnjim financijskim izvještajima i konsolidiranim financijskim izvještajima društava za osiguranje (7), raspoloživa granica solventnosti umanjuje se za razliku između nediskontiranih tehničkih pričuva ili tehničkih pričuva prije odbitaka, kako je objavljeno u bilješkama uz financijske izvještaje, i diskontiranih ili tehničkih pričuva nakon odbitka. Ova se prilagodba izvršava za sve rizike iz točke A Priloga, osim za rizike navedene pod vrstama osiguranja 1 i 2. Za ostale vrste osiguranja, osim 1 i 2, ne treba se vršiti prilagodba diskontiranja anuiteta obuhvaćenih tehničkim pričuvama.
               3.   Raspoloživa se granica solventnosti može sastojati i od:

                           (a)

                           kumulativnih povlaštenih dionica i podređenih financijskih instrumenata do 50 % niže od raspoložive granice solventnosti i potrebne granice solventnosti, od čega podređeni financijski instrumenti s određenim dospijećem ili kumulativne povlaštene dionice ne smiju iznositi više od 25 %, pod uvjetom da u slučaju stečaja ili likvidacije društva za osiguranje postoje obvezujući sporazumi u skladu s kojima su podređeni financijski instrumenti ili povlaštene kumulativne dionice rangirani iza potraživanja svih ostalih vjerovnika i neće biti isplaćeni dok sve u tom trenutku nepodmirene obveze nisu podmirene.
                           Podređeni financijski instrumenti moraju također ispunjavati sljedeće uvjete:

                                       i.

                                       samo se u cijelosti uplaćena sredstva mogu uzeti u obzir;

                                       ii.

                                       za instrumente s određenim rokom dospijeća, izvorni rok dospijeća mora biti najmanje pet godina. Najkasnije godinu dana prije dospijeća, društvo za osiguranje mora nadležnim tijelima podnijeti na odobrenje plan koji pokazuje kako će se zadržati raspoloživa granica solventnosti ili dovesti do potrebne razine u trenutku dospijeća, osim ako vrijednost do koje se instrumenti mogu uvrstiti kao sastavni dio raspoložive granice solventnosti nije postupno umanjivana najmanje tijekom pet godina prije njihovog dospijeća. Nadležna tijela mogu odobriti raniju isplatu takvih instrumenata pod uvjetom da je društvo za osiguranje podnijelo takav zahtjev te da granica solventnosti neće pasti ispod potrebne razine;

                                       iii.

                                       instrumenti s neodređenim rokom dospijeća mogu se isplatiti samo uz uvjet prethodne obavijesti od 5 godina, osim ako se instrumenti više ne smatraju sastavnim dijelom raspoložive granice solventnosti ili ako je za prijevremenu isplatu potrebna izričita suglasnost nadležnih tijela. U posljednjem slučaju, društvo za osiguranje mora obavijestiti nadležna tijela najmanje šest mjeseci prije datuma predložene isplate, pri čemu treba navesti raspoloživu granicu solventnosti i potrebnu granicu solventnosti prije i poslije te isplate. Nadležna tijela odobravaju isplatu samo ako se raspoloživa granica solventnosti društva za osiguranje neće spustiti ispod potrebne razine;

                                       iv.

                                       kreditni sporazum ne smije sadržavati nikakvu klauzulu kojom bi se predviđalo da u navedenim uvjetima, osim u slučaju likvidacije društva za osiguranje, instrument dospijeva na naplatu prije ugovorenog roka dospijeća;

                                       v.

                                       izmjene kreditnog sporazuma moguće su tek nakon što nadležna tijela izjave da se ne protive izmjenama;

                           (b)

                           vrijednosnih papira s neodređenim rokom dospijeća i drugih instrumenata, uključujući i kumulativne povlaštene dionice osim onih iz točke (a), do 50 % niže od raspoložive granice solventnosti i potrebne granice solventnosti za ukupni iznos takvih vrijednosnih papira i podređenih financijskih instrumenata iz točke (a), pod uvjetom da ispunjavaju sljedeće:

                                       i.

                                       ne mogu biti otplaćeni na zahtjev donositelja ili bez prethodne suglasnosti nadležnih tijela;

                                       ii.

                                       ugovor o izdavanju mora omogućavati društvu za osiguranje odgodu plaćanja kamata;

                                       iii.

                                       potraživanja zajmodavaca od društva za osiguranje moraju u cijelosti biti rangirana iza potraživanja nepodređenih vjerovnika;

                                       iv.

                                       dokumenti kojima se uređuje izdavanje vrijednosnih papira moraju predviđati mogućnost korištenja glavnice i neplaćenih kamata za pokriće gubitaka i istodobno omogućiti društvu za osiguranje nastavak poslovanja;

                                       v.

                                       u obzir se mogu uzeti samo u cijelosti uplaćena sredstva.

                     4.   Nakon što društvo za osiguranje podnese zahtjev s pripadajućom dokumentacijom nadležnom tijelu matične države članice te uz suglasnost tog nadležnog tijela, raspoloživa granica solventnosti može se sastojati od:

                           (a)

                           polovice neuplaćenog temeljnog kapitala, kada uplaćeni dio iznosi do 25 % tog temeljnog kapitala i to do 50 % niže od raspoložive granice solventnosti ili propisane granice solventnosti;

                           (b)

                           u slučaju društva za uzajamno osiguranje ili društva koje djeluje po načelu uzajamnosti s varijabilnim doprinosima, svih potraživanja koja ima prema svojim članovima s osnove zahtjeva za dodatnim doprinosima, u okviru poslovne godine, do iznosa od jedne polovice između najvišeg iznosa doprinosa i doprinosa za koje je stvarno podnesen zahtjev, i to do 50 % niže od raspoložive granice solventnosti i potrebne granice solventnosti. Nadležna nacionalna tijela donose smjernice kojima se utvrđuju uvjeti pod kojima se mogu prihvatiti dodatni doprinosi;

                           (c)

                           bilo kakvih skrivenih neto rezervi koje proizlaze iz vrednovanja imovine, ako te skrivene neto rezerve nemaju karakter izuzetka.

                     5.   Izmjene stavaka 2., 3. i 4. vezane uz razvoj događaja koji bi opravdali tehničku prilagodbu elemenata koji se mogu uzeti u obzir za određivanje raspoložive granice solventnosti, donose se u skladu s postupkom predviđenim u članku 2. Direktive Vijeća 91/675/EEZ (8).

               3.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 16.a
               1.   Propisana granica solventnosti utvrđuje se ili na osnovi godišnjeg iznosa premija ili doprinosa ili na osnovi prosječnog iznosa izdataka za štete u posljednje tri poslovne godine.
               Međutim, u slučaju društava za osiguranje koja osiguravaju samo jedan ili više rizika kredita, oluje, tuče ili mraza, kao referentno razdoblje za izračun prosječnog iznosa izdataka za štete uzima se posljednjih sedam poslovnih godina.
               2.   Prema uvjetima iz članka 17. ove Direktive, iznos potrebne granice solventnosti jednak je većem od dva rezultata iz stavaka 3. i 4.
               3.   Osnovica premije izračunava se pomoću višeg iznosa od bruto zaračunatih premija ili doprinosa, kao što je niže izračunato, i bruto zarađenih premija ili doprinosa.
               Premije ili doprinosi koji se odnose na vrste osiguranja 11, 12 i 13 iz točke A Priloga uvećavaju se za 50 %.
               Premije ili doprinosi (uključujući naknade, dodane premijama i doprinosima) koji su dospjeli vezano uz izravno osiguranje u posljednjoj poslovnoj godini, zbrajaju se.
               Tom se iznosu dodaje iznos primljene premije reosiguranja u posljednjoj poslovnoj godini.
               Od tog se iznosa oduzimaju ukupni iznos premija ili doprinosa otpisanih u prethodnoj poslovnoj godini, kao i ukupni iznos poreza i davanja vezanih uz premije ili doprinose koji se zbrajaju.
               Tako dobiveni iznos dijeli se u dva dijela, od čega prvi dio iznosi do 50 milijuna eura, a drugi je višak koji prelazi taj iznos; 18 % od prvog dijela i 16 % od drugog dijela se izračunava i zbraja.
               Tako dobiveni iznos množi se s omjerom za prethodne tri poslovne godine između ukupnih izdataka za štete koje društvo mora snositi, umanjenih za iznos koji pokriva reosiguranje i ukupnih bruto izdataka za štete; ovaj omjer ni u kojem slučaju ne smije biti manji od 50 %.
               Uz odobrenje nadležnih tijela mogu se za prijenos premija i doprinosa za vrste osiguranja 11, 12 i 13 koristiti statističke metode.
               4.   Osnovica šteta izračunava se na sljedeći način, pri čemu se za vrste osiguranja 11, 12 i 13 iz točke A Priloga, izdaci za štete, pričuve i povrati uvećavaju za 50 %.
               Iznosi izdataka za štete iz izravnog osiguranja (bez odbitaka šteta predanih u reosiguranje i retrocesiju) u razdobljima iz stavka 1. ovoga članka, zbrajaju se.
               Tom se iznosu pribraja iznos izdataka za štete s osnove reosiguranja ili retrocesije prihvaćenih u istim razdobljima i iznos pričuva šteta utvrđenih na kraju posljednje poslovne godine iz izravnog osiguranja i iz prihvata u reosiguranje.
               Od tog se zbroja odbija iznos povrata realiziranih tijekom razdoblja iz stavka 1. ovoga članka.
               Od preostalog se iznosa odbija iznos pričuva šteta utvrđenih na početku druge poslovne godine koja prethodi posljednjoj poslovnoj godini za koju postoje financijski izvještaji, i za izravno osiguranje i za prihvat u reosiguranje. Ako referentno razdoblje utvrđeno u stavku 1. iznosi sedam godina, odbija se iznos pričuva šteta utvrđenih na početku šeste poslovne godine koja prethodi posljednjoj poslovnoj godini za koju postoje financijski izvještaji.
               Jedna trećina ili jedna sedmina iznosa dobivenog na ovaj način, u skladu s referentnim razdobljem utvrđenim u stavku 1., dijeli se na dva dijela, od čega prvi iznosi do 35 milijuna eura, a drugi je višak koji prelazi taj iznos; 26 % od prvog dijela i 23 % od drugog dijela se izračunava i zbraja.
               Tako dobiveni iznos množi se s omjerom za prethodne tri poslovne godine između ukupnih izdataka za štete koje društvo mora snositi, umanjenih za iznos koji pokriva reosiguranje i ukupnih bruto izdataka za štete; ovaj omjer ni u kojem slučaju ne smije biti manji od 50 %.
               Uz odobrenje nadležnih tijela, mogu se koristiti statističke metode za alokaciju izdataka za štete, pričuva i povrata za vrste osiguranja 11, 12 i 13. U slučaju rizika navedenih pod vrstom osiguranja 18 iz točke A Priloga, iznos izdataka za štete koji se koristi za izračun osnovice šteta je trošak koji snosi društvo za osiguranje vezano za danu pomoć. Ti se troškovi izračunavaju u skladu s nacionalnim odredbama matične države članice.
               5.   Ako je propisana granica solventnosti izračunata u stavcima 2., 3. i 4. niža od potrebne granice solventnosti iz prethodne godine, potrebna granica solventnosti treba biti barem jednaka potrebnoj granici solventnosti iz prethodne godine pomnoženoj s omjerom iznosa pričuva šteta na kraju prethodne poslovne godine i iznosa pričuva šteta na početku prethodne poslovne godine. U tim će se izračunima pričuve računati neto od reosiguranja, ali omjer ni u kojem slučaju ne može biti veći od 1.
               6.   Svaki od razlomaka koji se odnose na dijelove navedene u šestom podstavku stavka 3. i šestom podstavku stavka 4. umanjuje se na trećinu u slučaju zdravstvenog osiguranja koje funkcionira na sličnoj tehničkoj osnovi kao i životno osiguranje, ako:

                           (a)

                           se premije izračunavaju na temelju tablica bolesti prema matematičkoj metodi primijenjenoj kod osiguranja;

                           (b)

                           se oblikuje pričuva za povećanje starosne dobi;

                           (c)

                           se naplati dodatna premija kako bi se oblikovala sigurnosna granica primjerenog iznosa;

                           (d)

                           društvo za osiguranje može otkazati ugovor najkasnije prije isteka treće godine osiguranja;

                           (e)

                           je ugovorom predviđena mogućnost povećanja premija ili smanjenja uplata čak i za tekuće ugovore”.

               4.

               Članak 17. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 17.
               1.   Jedna trećina potrebne granice solventnosti iz članka 16.a čini jamstveni kapital. Taj se kapital sastoji od stavki navedenih u članku 16. stavcima 2. i 3. te, uz suglasnost nadležnog tijela matične države članice, stavku 4. točki (c).
               2.   Jamstveni kapital ne može biti manji od 2 milijuna eura. Međutim, ako su svi ili neki rizici obuhvaćeni jednom od vrsta osiguranja od 10 do 15 iz točke A Priloga pokriveni, iznosi 3 milijuna eura”;
               Država članica može omogućiti smanjenje od jedne četvrtine minimalnog jamstvenog kapitala u slučaju društava za uzajamno osiguranje i društava koji djeluju po načelu uzajamnosti”.

               5.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 17.a
               1.   Iznosi u eurima utvrđeni člankom 16.a stavcima 3. i 4. i člankom 17. stavkom 2. ove Direktive godišnje se preispituju počevši od 20. rujna 2003., kako bi se uzele u obzir promjene Europskog indeksa potrošačkih cijena koji obuhvaća sve države članice, a koji objavljuje Eurostat.
               Iznosi se automatski prilagođavaju povećanjem temeljnog iznosa u eurima za postotnu promjenu indeksa u razdoblju od datuma stupanja na snagu ove Direktive do datuma preispitivanja, zaokruženo na višekratnik iznosa od 100 000 eura.
               Ako postotna promjena od zadnje prilagodbe iznosi manje od 5 %, neće se vršiti prilagodba.
               2.   Komisija godišnje obavještava Europski parlament i Vijeće o preispitivanju i prilagođenim iznosima iz stavka 1.;”;

               6.

               u članku 20. stavku 2., riječi „članak 16. stavak 3.” zamjenjuju se riječima „članak 16.a”;

               7.

               umeće se sljedeći članak:
               „Članak 20.a
               1.   Države članice osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena zatražiti plan financijskog oporavka za ona društva za osiguranje kod kojih smatraju da su ugrožena prava ugovaratelja osiguranja. Plan financijskog oporavka mora kao najmanji uvjet sadržavati pojedinosti ili dokaze vezane uz tri sljedeće poslovne godine:

                           (a)

                           procjene troškova upravljanja, posebno tekuće opće troškove i provizije;

                           (b)

                           plan koji prikazuje detaljne procjene prihoda i rashoda vezanih uz izravno osiguranje, prihvate u reosiguranje i reosigurateljne cesije;

                           (c)

                           projekciju bilance;

                           (d)

                           procjene financijskih sredstava namijenjenih za pokriće preuzetih obveza iz osiguranja i potrebne granice solventnosti;

                           (e)

                           cjelokupnu politiku reosiguranja.

                     2.   Kada su prava ugovaratelja osiguranja ugrožena zbog oslabljenog financijskog položaja društva, države članice osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena obvezati društva za osiguranje na višu granicu solventnosti, kako bi se osiguralo da društvo za osiguranje može ispuniti svoje obveze u pogledu solventnosti u skoroj budućnosti. Razina ove više potrebne granice solventnosti temelji se na planu financijskog oporavka iz stavka 1.
               3.   Države članice osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena umanjiti vrijednost svih elemenata koji su pogodni za raspoloživu granicu solventnosti, posebno ako je došlo do značajne promjene tržišne vrijednosti tih elemenata od kraja prethodne poslovne godine.
               4.   Države članice osiguravaju da su nadležna tijela ovlaštena ograničiti smanjenje granice solventnosti, temeljeno na reosiguranju, kako je utvrđeno u skladu s člankom 16.a ako:

                           (a)

                           se vrsta ili kvaliteta ugovora o reosiguranju bitno promijenila od prethodne poslovne godine;

                           (b)

                           ne postoji ili je neznatan prijenos rizika po ugovorima o reosiguranju.

                     5.   Ako su nadležna tijela zatražila plan financijskog oporavka za društvo za osiguranje u skladu sa stavkom 1. ovoga članka, neće izdati odobrenje u skladu s člankom 10. stavkom 3. drugim podstavkom ove Direktive, člankom 16. stavkom 1. točkom (a) Direktive Vijeća 88/357/EEZ (Druga direktiva o neživotnom osiguranju) (9) i člankom 12. stavkom 2. Direktive Vijeća 92/49/EEZ (Treća direktiva o neživotnom osiguranju) (10), dok god smatraju da su prava ugovaratelja osiguranja ugrožena u smislu stavka 1.

         Članak 2.
   Prijelazno razdoblje
   1.   Države članice mogu dopustiti društvima za osiguranje koja u vrijeme stupanja na snagu ove Direktive obavljaju poslove osiguranja u jednoj ili više vrsti osiguranja iz Priloga Direktivi 73/239/EEZ na njihovom državnom području, da se u razdoblju od pet godina, počevši od datuma stupanja na snagu ove Direktive, usklade sa zahtjevima utvrđenima u članku 1. ove Direktive.
   2.   Države članice mogu dopustiti društvima iz stavka 1., koja nakon isteka razdoblja od pet godina nisu u potpunosti postigla potrebnu granicu solventnosti, dodatni rok koji neće biti duži od dvije godine da učine isto, pod uvjetom da su ta društva u skladu sa člankom 20. Direktive 73/239/EEZ uputila na odobrenje nadležnim tijelima prijedlog mjera koje namjeravaju poduzeti tu svrhu.
   Članak 3.
   Prijenos
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 20. rujna 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donesu ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice osiguravaju da se mjere iz stavka 1. najprije primijene na nadzor financijskih izvještaja za poslovnu godinu koja počinje 1. siječnja 2004. ili tijekom te kalendarske godine.
   3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog zakonodavstva koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   4.   Komisija najkasnije do 1. siječnja 2007. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvještaj o primjeni ove Direktive te eventualno o potrebi daljnjeg usklađivanja. Izvještaj predočava kako su države članice iskoristile mogućnosti iz ove Direktive i posebno jesu li diskrecijske ovlasti dane nacionalnim nadzornim tijelima prouzročile značajne razlike u nadzoru na jedinstvenom tržištu.
   Članak 4.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 5.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 5. ožujka 2002.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         P. COX

            Za Vijeće

            Predsjednik

         R. DE RATO Y FIGAREDO

      (1)  SL C 96 E, 27.3.2001., str. 129.

      (2)  SL C 193, 10.7.2001., str. 16.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 4. srpnja 2001. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 14. veljače 2002.

      (4)  SL L 228, 16.8.1973., str. 3. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 181, 20.7.2000., str. 65.).

      (5)  SL L 228, 11.8.1992., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 290, 17.11.2000., str. 27.).

      (6)  SL L 374, 31.12.1991., str. 32.

      (7)  SL L 374, 31.12.1991., str. 7.

      (8)  SL L 374, 31.12.1991., str. 32.”;

      (9)  SL L 172, 4.7.1988., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 181, 20.7.2000., str. 65.).

      (10)  SL L 228, 11.8.1992., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 290, 17.11.2000., str. 27.).”


title: 90/604/EEZ: Direktiva Vijeća od 8. studenoga 1990. o izmjeni Direktive 78/660/EEZ o godišnjim financijskim izvještajima i Direktive 83/349/EEZ o konsolidiranim financijskim izvještajima u vezi s izuzećima za mala i srednja trgovačka društva te objavom izvještaja u ECU

text:
               17/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               7

         31990L0604

               L 317/57

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               08.11.1990.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 8. studenoga 1990.
   o izmjeni Direktive 78/660/EEZ o godišnjim financijskim izvještajima i Direktive 83/349/EEZ o konsolidiranim financijskim izvještajima u vezi s izuzećima za mala i srednja trgovačka društva te objavom izvještaja u ECU
   (90/604/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 54.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   u suradnji s Europskim parlamentom (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da je predmet Direktive 78/660/EEZ (4), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Španjolske i Portugala, posebno bilo usklađivanje nacionalnih odredbi koje se odnose na podnošenje i sadržaj godišnjih financijskih izvještaja i godišnjeg izvješća, metode procjene vrijednosti te objava tih dokumenata, posebno u vezi s dioničkim društvima i društvima s ograničenom odgovornošću;
   budući da bi trebalo pojednostavniti administrativne postupke koji vrijede za mala i srednja poduzeća u skladu s Odlukom Vijeća od 3. studenoga 1986. o programu djelovanja za mala i srednja poduzeća (5) i Odlukom Vijeća od 30. lipnja 1988. o unapređenju poslovnog okruženja i djelovanja za promicanje razvoja poduzeća, posebno malih i srednjih poduzeća u Zajednici (6), što zahtijeva posebno značajno pojednostavnjenje obveza koje proizlaze iz Direktive 78/660/EEZ;
   budući da je na temelju članka 53. stavka 2. Direktive 78/660/EEZ, prikladno provesti drugo preispitivanje pragova pomoću kojih se definiraju mala i srednja poduzeća;
   budući da bi trebalo povećati izuzeća u vezi s osnivanjem, revizijom i objavom financijskih izvještaja koja države članice sukladno Direktivi 78/660/EEZ mogu dopustiti za mala trgovačka društva;
   budući da bi svim državama članicama trebalo dati mogućnost da dopuste društvima neuključivanje u bilješke uz financijski izvještaj određenih podataka u vezi s naknadama odobrenim članovima upravnih i upravljačkih tijela društva, kada takvi podaci omogućuju utvrđivanje položaja spomenutog člana tih tijela;
   budući da je također prikladno omogućiti državama članicama da učine manje strogim obveze koje vrijede za mala trgovačka društva u vezi sa sastavljanjem i objavom bilješki uz financijske izvještaje; budući da bi države članice trebale moći izuzeti spomenuta trgovačka društva od obveze da u bilješkama uz financijski izvještaj iskazuju određene podatke koji se mogu ocijeniti manje važnima za mala trgovačka društva; budući da bi, s istom namjerom, državama članicama trebalo omogućiti izuzeće spomenutih društava od obveze sastavljanja godišnjeg izvješća ako ona u bilješkama uz financijski izvještaj uključe podatke iz članka 22. stavka 2. Direktive 77/91/EEZ (7) u vezi sa stjecanjem vlastitih dionica;
   budući da je važno promicati europsku monetarnu integraciju dopuštajući trgovačkim društvima barem da objavljuju svoje financijske izvještaje u ECU-ima, budući da je to samo dodatna pogodnost koja ne mijenja poziciju trgovačkih društava koja već mogu sastavljati i objavljivati financijske izvještaje u ECU-ima; budući da bi u vezi s tim pitanjem odredbe direktiva 78/660/EEZ i 83/349/EEZ (8), kako su izmijenjene Aktom o pristupanju Španjolske i Portugala, trebale biti pojašnjene obvezujući trgovačka društva koja se koriste tom pogodnošću da u bilješkama uz financijski izvještaj navedu tečaj korišten pri konverziji,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Članak 11. Direktive 78/660/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               „ukupan iznos bilance: ECU 1 550 000” mijenja se u „ukupan iznos bilance: ECU 2 000 000”;

               2.

               „neto promet: ECU 3 200 000” zamjenjuje se riječima „neto promet: ECU 4 000 000”;

               3.

               dodaje se sljedeći podstavak:

      „države članice mogu se odreći primjene članka 15. stavka 3. točke (a) i stavka 4. na skraćenu bilancu”.

   Revizija prije navedenih iznosa u ECU-ima predstavlja drugu petogodišnju reviziju određenu člankom 53. stavkom 2. Direktive 78/660/EEZ.
   Članak 2.
   Članak 27. Direktive 78/660/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               „ukupan iznos bilance: ECU 6 200 000” mijenja se u „ukupan iznos bilance: ECU 8 000 000”;

               2.

               „neto promet: ECU 12 800 000” mijenja se u „neto promet: ECU 16 000 000”;

         Revizija prije navedenih iznosa u ECU-ima predstavlja drugu petogodišnju reviziju određenu člankom 53. stavkom 2. Direktive 78/660/EEZ.
   Članak 3.
   Članak 53. stavak 1. Direktive 78/660/EEZ zamjenjuje se slijedećim:

      „1.   U smislu ove Direktive ECU je definiran Uredbom (EEZ) br. 3180/78 (9), u skladu s izmjenama iz Uredbe (EEZ) br. 2626/84 (10), i Uredbe (EEZ) br. 1971/89 (11)

      Protuvrijednost u nacionalnoj valuti jest ona koja se primjenjuje dana 8. studenoga 1990.

   Članak 4.
   Sljedeći stavak dodaje se članku 43. Direktive 78/660/EEZ:

      „3.   Države članice mogu se odreći zahtjeva za dostavljanjem podataka spomenutih u stavku 1. točki 12. kada takvi podaci omogućuju utvrđivanje pozicije određenog člana takvog tijela.”

   Članak 5.
   Članak 44. Direktive 78/660/EEZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 44.
      1.   Države članice mogu dopustiti trgovačkim društvima obuhvaćenima člankom 11. da sastavljaju skraćene bilješke uz svoj financijski izvještaj bez podataka propisanih člankom 43. stavkom 1. točkama 5. do 12. Međutim, bilješke moraju iskazivati podatke propisane člankom 43. stavkom 1. točkom 6. u ukupnom iznosu za sve relevantne stavke.
      2.   Države članice mogu također dopustiti trgovačkim društvima spomenutima u stavku 1. da budu izuzeta od obveze iskazivanja u bilješkama uz financijski izvještaj podataka propisanih člankom 15. stavkom 3. točkom (a) i stavkom 4., člancima 18., 21. i člankom 29. stavkom 2., drugim podstavkom članka 30., člankom 34. stavkom 2., člankom 40. stavkom 2. i drugim podstavkom članka 42.
      3.   Primjenjuje se članak 12.”

   Članak 6.
   Sljedeći stavak dodaje se članku 46. Direktive 78/660/EEZ;

      „3.   Države članice mogu se odreći obveze za trgovačka društva obuhvaćena člankom 11. da pripremaju godišnja izvješća, ako su podaci iz članka 22. stavka 2. Direktive 77/91/EEZ o kupnji vlastitih dionica od strane trgovačkog društva navedeni u bilješkama uz njihove financijske izvještaje.”

   Članak 7.
   Članak 47. stavak 2. točka (b) Direktive 78/660/EEZ zamjenjuje se sljedećim:

               „(b)

               skraćenim bilješkama uz financijski izvještaj sukladno članku 44.”

         Članak 8.
   Sljedeći članak umeće se u Direktivu 78/660/EEZ:

      „Članak 50.a
      Godišnji financijski izvještaji mogu se objavljivati u valuti u kojoj su sastavljeni i u ECU-ima, preračunano prema tečaju koji vrijedi na datum izrade bilance. Ta se stopa iskazuje u bilješkama uz financijski izvještaj.”

   Članak 9.
   Sljedeći članak umeće se u Direktivu 83/349/EEZ:

      „Članak 38.a
      Konsolidirani financijski izvještaji mogu se objavljivati u valuti u kojoj su sastavljeni i u ECU-ima, preračunano prema tečaju koji vrijedi na datum izrade konsolidirane bilance. Taj se tečaj iskazuje u bilješkama uz financijski izvještaj.”

   Članak 10.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. siječnja 1993. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice mogu odrediti da se ova Direktiva prvi put primjenjuje na financijske izvještaje za financijsku godinu koja počinje 1. siječnja 1995. ili tijekom kalendarske 1995.
   3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 1990.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. ROMITA

      (1)  SL C 287, 11.11.1986., str. 5.; SL C 318, 20.12.1989., str. 12.

      (2)  SL C 158, 26.6.1989., str. 257., Odluka od 24. listopada 1990. (još nije objavljena u Službenom listu)

      (3)  SL C 139, 5.6.1989., str. 42.

      (4)  SL L 222, 14.8.1978., str. 11.

      (5)  SL C 287, 14.11.1986., str. 1.

      (6)  SL C 197, 27.7.1988., str. 6.

      (7)  SL L 26, 31.1.1977., str. 1.

      (8)  SL L 193, 18.7.1983., str. 1.

      (9)  SL L 379, 30.12.1978., str. 1.

      (10)  SL L 247, 16.9.1984., str. 1.

      (11)  SL L 189, 4.7.1989., str 1.”


title: Direktiva Vijeća 2001/111/EZ od 20. prosinca 2001. o određenim šećerima namijenjenim prehrani ljudi

text:
               13/Sv. 024

               HR

               Službeni list Europske unije

               69

         32001L0111

               L 010/53

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.12.2001.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2001/111/EZ
   od 20. prosinca 2001.
   o određenim šećerima namijenjenim prehrani ljudi
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da:

               (1)

               Trebalo bi pojednostaviti neke vertikalne direktive koje se odnose na hranu, kako bi se uzeli u obzir samo bitni zahtjevi koje trebaju ispunjavati proizvodi koje one obuhvaćaju, kako bi se ti proizvodi mogli slobodno kretati na unutarnjem tržištu, u skladu sa zaključcima sastanka Europskog vijeća održanog u Edinburghu 11. i 12. prosinca 1992., kako je potvrđeno zaključcima Europskog vijeća održanog u Bruxellesu 10. i 11. prosinca 1993.

               (2)

               Direktiva Vijeća 73/437/EEZ od 11. prosinca 1973. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na određene šećere namijenjene prehrani ljudi (4) bila je opravdana činjenicom da bi razlike između nacionalnih zakona o određenim kategorijama šećera mogle dovesti do nepoštenog tržišnog natjecanja, koje bi moglo zavarati potrošače i stoga imati izravni učinak na uspostavu i djelovanje zajedničkog tržišta.

               (3)

               Direktiva 73/437/EEZ je posljedično namijenjena utvrđivanju definicija i zajedničkih pravila o proizvodnim karakteristikama, pakiranju i označivanju predmetnih proizvoda, kako bi se osiguralo njihovo slobodno kretanje unutar Zajednice.

               (4)

               Komisija namjerava predložiti, što je prije moguće, a u svakom slučaju prije 1. srpnja 2000., da se u Direktivu Vijeća 80/232/EEZ od 15. siječnja 1980. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na raspone nominalnih količina i nominalnih zapremina dozvoljenih za određene pretpakirane proizvode (5), uvrsti i raspon nominalnih težina proizvoda na koje se odnosi ova Direktiva.

               (5)

               Direktiva 73/437/EEZ bi se trebala preinačiti, kako bi se pravila o uvjetima proizvodnje i prodaje koja se odnose na određene šećere namijenjene prehrani ljudi učinila pristupačnijima i, nadalje, kako bi se uskladila s općim zakonodavstvom Zajednice u području hrane, posebno sa zakonodavstvom koje se odnosi na označivanje, sredstva za bojenje i ostale odobrene dodatke, ekstraktne otopine i metode analize.

               (6)

               Opća pravila o označivanju hrane predviđena Direktivom 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) trebala bi se primjenjivati pod određenim uvjetima.

               (7)

               U skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti određenima u članku 5. Ugovora, države članice ne mogu dostatno ostvariti cilj utvrđivanja zajedničkih definicija i pravila za predmetne proizvode i usklađivanja odredaba s općim zakonodavstvom Zajednice u području hrane, nego ga se, zbog prirode ove Direktive, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice. Ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

               (8)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7).

               (9)

               Za te bi se proizvode države članice trebale suzdržati od usvajanja nacionalnih odredaba koje nisu predviđene ovom Direktivom, kako bi se izbjeglo stvaranje novih prepreka za slobodno kretanje,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva primjenjuje na proizvode definirane u dijelu A Priloga.
   Međutim, ova se Direktiva ne odnosi na proizvode definirane u dijelu A Priloga kada su u sljedećim oblicima: šećer u prahu, kandirani šećer, šećer u kocki.
   Članak 2.
   Direktiva 2000/13/EZ primjenjuje se na proizvode definirane u dijelu A Priloga ovoj Direktivi pod sljedećim uvjetima i odstupanjima:

               1.

               Ne dovodeći u pitanje točku 5. u nastavku, nazivi proizvoda navedeni u dijelu A Priloga odnose se samo na u njemu spomenute proizvode i koristit će se u trgovini za njihovo označivanje.
               Naziv proizvoda navedenog u točki 2. dijela A Priloga može se koristiti i za označivanje proizvoda navedenog u njegovoj točki 3.
               Međutim,

                           —

                           proizvodi definirani u dijelu A Priloga mogu nositi, uz obavezan naziv proizvoda, i opisne nazive čija je uporaba uobičajena u različitim državama članicama,

                           —

                           nazivi tih proizvoda mogu se također koristiti u nazivima proizvoda sastavljenim za označivanje drugih proizvoda, u skladu s običajima,

                     pod uvjetom da ne postoji vjerojatnost da takvi nazivi zavaraju potrošača.

               2.

               Kod pretpakiranih proizvoda koji teže manje od 20 grama, neto težina ne treba biti naznačena na naljepnici.

               3.

               Na naljepnici treba biti naveden sadržaj suhe tvari i invertnog šećera u otopini šećera, otopini invertnog šećera i sirupu invertnog šećera.

               4.

               Naljepnica treba sadržavati opisni naziv „kristalizirani” za sirup invertnog šećera koji u otopini sadrži kristale.

               5.

               U slučajevima kada proizvodi navedeni u točkama 7. i 8. dijela A Priloga sadrže fruktozu u omjerima većima od 5 % na bazi suhe tvari, oni će kao proizvod ili sastojak na naljepnici imati naziv „glukozno-fruktozni sirup”, ili „fruktozno-glukozni sirup”, ili „osušeni glukozno-fruktozni sirup” ili „osušeni fruktozno-glukozni sirup”, kako bi se pokazalo sadrži li u većem omjeru glukoznu komponentu ili fruktoznu komponentu.

         Članak 3.
   Za proizvode definirane Prilogom, države članice ne mogu donositi nacionalne odredbe koje nisu predviđene ovom Direktivom.
   Članak 4.
   Mjere potrebne za provedbu ove Direktive, koje se odnose na dolje navedena pitanja, usvajaju se u skladu s regulatornim postupkom utvrđenim člankom 5. stavkom 2.:

               —

               za usklađivanje ove Direktive s općim zakonodavstvom Zajednice u području hrane,

               —

               za prilagodbe tehničkom napretku.

         Članak 5.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za hranu (u daljnjem tekstu „Odbor”) utvrđen člankom 1. Odluke 69/414/EEZ (8).
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ.
   Kao razdoblje predviđeno člankom 5. stavkom 6. Odluke 1999/468/EZ utvrđuje se razdoblje od tri mjeseca.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Članak 6.
   Ovime se Direktiva 73/437/EEZ stavlja izvan snage, s učinkom od 12. srpnja 2003.
   Upućivanje na direktivu stavljenu izvan snage tumači se kao upućivanje na ovu Direktivu.
   Članak 7.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 12. srpnja 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Primijenit će se mjere kako bi se:

               —

               odobrila prodaja proizvoda utvrđenih dijelom A Priloga, ako su u skladu s definicijama i pravilima utvrđenim ovom Direktivom, s učinkom od 12. srpnja 2003.,

               —

               zabranila prodaja proizvoda koji nisu u skladu s ovom Direktivom, s učinkom od 12. srpnja 2004.

         Međutim, prodaja proizvoda koji nisu u skladu s ovom Direktivom, ali koji su označeni prije 12. srpnja 2004. u skladu s Direktivom 73/437/EEZ, bit će dozvoljena do isteka zaliha.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 8.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

   Članak 9.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2001.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. PICQUÉ

      (1)  SL C 231, 9.8.1996., str. 6.

      (2)  SL C 279, 1.10.1999., str. 90.

      (3)  SL C 56, 24.2.1997., str. 20.

      (4)  SL L 356, 27.12.1973., str. 71. Direktiva kako je izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1985.

      (5)  SL L 51, 25.2.1980., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 87/356/EEZ (SL L 192, 11.7.1987., str. 48.).

      (6)  SL L 109, 6.5.2000., str. 29.

      (7)  SL L 184, 7.7.1999., str. 23.

      (8)  SL L 291, 19.11.1969., str. 9.
   PRILOG
   A.   NAZIVI I DEFINICIJE PROIZVODA
   1.   Polubijeli šećer

   Pročišćena i kristalizirana saharoza stabilne i ispravne tržišne kakvoće, sljedećih svojstava:

               (a) polarizacija

               najmanje 99,5 °Z

               (b) sadržaj invertnog šećera

               najviše 0,1 % težinskog udjela

               (c) gubitak nakon sušenja

               najviše 0,1 % težinskog udjela.

         2.   Šećer ili bijeli šećer

   Pročišćena i kristalizirana saharoza stabilne i ispravne tržišne kakvoće, sljedećih svojstava:

               (a) polarizacija

               najmanje 99,7 °Z

               (b) sadržaj invertnog šećera

               najviše 0,04 % težinskog udjela

               (c) gubitak nakon sušenja

               najviše 0,06 % težinskog udjela

               (d) tip boje

               najviše devet stupnjeva koji se utvrđuju prema točki (a) dijela B

         3.   Ekstra-bijeli šećer

   Proizvod koji ima svojstva navedena u točki 2.(a), (b) i (c), s obzirom na koje ukupan broj stupnjeva određenih u skladu s odredbama dijela B na prelazi osam i ne više od:

               —

               četiri za vrstu boje,

               —

               šest za sadržaj pepela,

               —

               tri za boju u otopini.

         4.   Šećerna otopina
       (1)

   Vodena otopina saharoze, sljedećih svojstava:

               (a) suha tvar

               najmanje 62 % težinskog udjela

               (b) sadržaj invertnog šećera

               najviše 3 % težinskog udjela suhe tvari (omjer fruktoze i dekstroze:1,0 ± 0,2)

               (c) provodljivi pepeo

               najviše 0,1 % težinskog udjela suhe tvari, koji se utvrđuje u skladu s točkom (b) dijela B

               (d) boja u otopini

               najviše 45 ICUMSA jedinica.

         5.   Otopina invertnog šećera
       (1)

   Vodena otopina saharoze djelomično invertirana hidrolizom, kod koje omjer invertnog šećera ne prevladava, sljedećih svojstava:

               (a) suha tvar

               najmanje 62 % težinskog udjela

               (b) sadržaj invertnog šećera (omjer fruktoze i udjela suhe tvari dekstroze:1,0 ± 0,1)

               više od 3 % ali najviše 50 % težinskog

               (c) provodljivi pepeo

               najviše 0,4 % težinskog udjela suhe tvari, koji se utvrđuje u skladu s točkom (b) dijela B.

         6.   Sirup invertnog šećera
       (1)

   Vodena otopina, koja se eventualno kristalizirala, saharoze koja je djelomično invertirana hidrolizom, kod koje sadržaj invertnog šećera (omjer fruktoza/dekstroza: 1,0 ± 0,1) mora prelaziti 50 % prema težinskom udjelu suhe tvari, ali koja inače mora ispunjavati zahtjeve utvrđene točkama 5.(a) i (c).
   7.   Glukozni sirup

   Pročišćena i koncentrirana vodena otopina hranjivih saharida dobivenih iz škroba i/ili inulina, sljedećih karakteristika:

               (a) suha tvar

               najmanje 70 % težinskog udjela

               (b) ekvivalent dekstroze

               najmanje 20 % težinskog udjela suhe tvari, izražen kao D-glukoza

               (c) sulfatirani pepeo

               najviše 1 % težinskog udjela suhe tvari.

         8.   Osušeni glukozni sirup

   Djelomično osušeni glukozni sirup s najmanje 93 % težinskog udjela suhe tvari, ali koji inače mora ispunjavati zahtjeve utvrđene točkom 7.(b) i (c).
   9.   Dekstroza i dekstrozni monohidrat

   Pročišćena i kristalizirana D-glukoza koja sadrži jednu molekulu kristalizacione vode, sljedećih karakteristika:

               (a) dekstroza (D-glukoza)

               najmanje 99,5 % težinskog udjela suhe tvari

               (b) suha tvar

               najmanje 90 % težinskog udjela

               (c) sulfatirani pepeo

               najviše 0,25 % težinskog udjela suhe tvari.

         10.   Dekstroza ili nehidrozna dekstroza

   Pročišćena i kristalizirana D–glukoza koja ne sadrži kristalizacionu vodu, s najmanje 98 % težinskog udjela suhe tvari, ali koja inače mora ispunjavati zahtjeve utvrđene točkama 9.(a) i (c).
   11.   Fruktoza

   Pročišćena i kristalizirana D–fruktoza sljedećih karakteristika:

               sadržaj fruktoze

               najmanje 98 %

               sadržaj glukoze

               najviše 0,5 %

               gubitak nakon sušenja

               najviše 0,5 % težinskog udjela

               provodljivi pepeo

               najviše 0,1 % težinskog udjela određenog u skladu s točkom (b) dijela B

         B.   METODA ODREĐIVANJA TIPA BOJE, SADRŽAJA PROVODLJIVOG PEPELA U OTOPINI ŠEĆERA (BIJELOG) I EKSTRA-BIJELOG ŠEĆERA, DEFINIRANIH U TOČKAMA 2. I 3. DIJELA A:
   „Stupanj” odgovara vrijednosti:

               (a)

               u slučaju tipa boje, 0,5 jedinica, izračunano po metodi Instituta za tehnologiju u poljoprivredi i šećernoj industriji u Brunswicku, opisanoj u poglavlju A točki 2. Priloga Uredbi Komisije (EEZ) br. 1265/69 od 1. srpnja 1969. o utvrđivanju metode za određivanje kakvoće šećera koji otkupljuju interventne agencije (2);

               (b)

               u slučaju sadržaja pepela, 0,0018 %, izračunano po metodi Međunarodne komisije za jedinstvene metode analize šećera (ICUMSA) opisanoj u poglavlju A točki 1. Priloga Uredbi (EEZ) br. 1265/69;

               (c)

               u slučaju boje u otopini, 7,5 jedinica, izračunano po ICUMSA metodi, opisanoj u poglavlju A točki 3. Priloga Uredbi (EEZ) br. 1265/69.

      (1)  Opis „bijela” rezerviran je za:

               (a)

               šećernu otopinu gdje boja u otopini ne prelazi 25 ICUMSA jedinica, utvrđenih prema metodi spomenutoj u točki (c) dijela B;

               (b)

               otopinu invertnog šećera i sirup invertnog šećera čiji:

                           —

                           sadržaj provodljivog pepela na prelazi 1 %,

                           —

                           boja u otopini ne prelazi 25 ICUMSA jedinica, utvrđenih prema metodi navedenoj u točki (c), dijela B.

      (2)  SL L 163, 1.7.1969., str. 1.