title: Direktiva Komisije 2007/42/EZ od 29. lipnja 2007. o materijalima i predmetima izrađenim od regenerirane celulozne folije koji dolaze u dodir s hranom (kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 22

               HR

               Službeni list Europske unije

               120

         32007L0042

               L 172/71

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 2007/42/EZ
   od 29. lipnja 2007.
   o materijalima i predmetima izrađenim od regenerirane celulozne folije koji dolaze u dodir s hranom
   (kodificirana verzija)
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1935/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. listopada 2004. o materijalima i predmetima koji dolaze u dodir s hranom i stavljanju izvan snage direktiva 80/590/EEZ i 89/109/EEZ (1), a posebno njezin članak 5.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva Komisije 93/10/EEZ od 15. ožujka 1993. o materijalima i predmetima koji su izrađeni od regenerirane celulozne folije koji dolaze u dodir s hranom (2) značajno je izmijenjena nekoliko puta (3). Zbog jasnoće i racionalnosti navedenu Direktivu potrebno je kodificirati.

               (2)

               Mjere Zajednice koje se predviđaju ovom Direktivom nisu samo potrebne, već i neophodne za postizanje ciljeva unutarnjeg tržišta. Države članice ne mogu pojedinačno u dovoljnoj mjeri ostvariti te ciljeve. Nadalje, postizanje tih ciljeva na razini Zajednice već je predviđeno Uredbom (EZ) br. 1935/2004.

               (3)

               Za postizanje cilja iz članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) 1935/2004 u pogledu regenerirane celulozne folije primjeren je instrument bila posebna direktiva u smislu članka 5. te Uredbe.

               (4)

               Sintetički omoti od regenerirane celuloze trebali bi se urediti zasebnim odredbama.

               (5)

               Način utvrđivanja odsustva prijelaza bojila treba se utvrditi u kasnijoj fazi.

               (6)

               Dok se ne utvrde kriteriji čistoće i metode analize, na snazi bi trebale ostati odredbe nacionalnog zakonodavstva.

               (7)

               U ovom slučaju je za postizanje cilja iz članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) 1935/2004 dovoljno utvrditi popis odobrenih tvari te njihovih graničnih količina.

               (8)

               Međutim, bis(2-hidroksietil)eter (= dietilenglikol) i etandiol (= monoetilenglikol) mogu u značajnoj mjeri prelaziti u određenu hranu, pa stoga da bi se izbjegla ta mogućnost treba kao preventivnu mjeru utvrditi najviše dopuštene količine tih tvari u hrani koji su bili u kontaktu s regeneriranom celuloznom folijom.

               (9)

               Radi zaštite zdravlja potrošača treba izbjegavati neposredan dodir hrane s otisnutim površinama regenerirane celulozne folije.

               (10)

               Potrebno je predvidjeti deklaraciju u pisanom obliku iz članka 16. stavka 1. Uredbe (EZ) 1935/2004 kod profesionalne uporabe regenerirane celulozne folije za materijale i predmete koji dolaze u dodir s hranom, osim onih koji su po svojoj prirodi namijenjeni za takvu uporabu.

               (11)

               Pravila koja se primjenjuju na regenerirane celulozne folije trebaju biti prilagođena prirodi sloja koji je u dodiru s hranom. Kriteriji za regenerirane celulozne folije s premazom koji se sastoji od plastike trebaju dakle biti različiti od onih za regenerirane celulozne folije bez premaza ili s premazom dobivenim od celuloze.

               (12)

               U proizvodnji svih vrsta regenerirane celulozne folije, uključujući regeneriranu celuloznu foliju s premazom koji se sastoji od plastike, trebaju se koristiti samo odobrene tvari.

               (13)

               Kod regenerirane celulozne folije s premazom koji se sastoji od plastike, sloj koji je u dodiru s hranom sastoji se od materijala sličnog plastičnim materijalima i proizvodima koji dolaze u dodir s hranom. Stoga je primjereno da se pravila predviđena Direktivom Komisije 2002/72/EZ od 6. kolovoza 2002. o plastičnim materijalima i predmetima namijenjenim da dolaze u dodir s hranom (4) primjenjuju i na takve folije.

               (14)

               Radi dosljednosti zakonodavstva Zajednice, provjera usklađenosti regenerirane celulozne folije s premazom koji se sastoji od plastike s najvišim dopuštenim količinama prijelaza prema Direktivi 2002/72/EZ treba se izvesti u skladu s pravilima iz Direktive Vijeća 82/711/EEZ od 18. listopada 1982. o utvrđivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom (5) i Direktive Vijeća 85/572/EEZ od 19. prosinca 1985. o utvrđivanju popisa modelnih otopina za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i proizvoda koji dolaze u dodir s hranom (6).

               (15)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnoga odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja.

               (16)

               Ova Direktiva ne smije dovoditi u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu Direktiva kako je utvrđeno u dijelu B Priloga III.,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova je Direktiva posebna direktiva u smislu članka 5. Uredbe (EZ) 1935/2004.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje na regeneriranu celuloznu foliju u smislu opisa iz Priloga I. koja je namijenjena za dodir s hranom ili koja, zbog svoje namjene, dolazi u dodir s hranom te koja:

               (a)

               sama po sebi predstavlja gotov proizvod; ili

               (b)

               čini dio gotovog proizvoda koji sadrži i druge materijale.

         3.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na sintetičke omote od regenerirane celuloze.
   Članak 2.
   Regenerirane celulozne folije iz članka 1. stavka 2. pripadaju jednome od sljedećih tipova:

               (a)

               regenerirana celulozna folija bez premaza;

               (b)

               regenerirana celulozna folija s premazom dobivenim od celuloze;
               ili

               (c)

               regenerirana celulozna folija s premazom koji se sastoji od plastike.

         Članak 3.
   1.   Za proizvodnju regenerirane celulozne folije iz članka 2. točki (a) i (b) smiju se koristiti samo tvari ili skupine tvari navedene u Prilogu II. u skladu s navedenim ograničenjima.
   2.   Iznimno od stavka 1., tvari koje nisu navedene u Prilogu II. smiju se koristiti ako se koriste kao bojila (boje i pigmenti) ili ljepila, pod uvjetom da nema tragova prijelaza tvari u ili na hranu koje se može utvrditi validiranom metodom.
   Članak 4.
   1.   Za proizvodnju regenerirane celulozne folije iz članka 2. stavka (c) do oblaganja premazom smiju se koristiti samo tvari ili skupine tvari navedene u Prilogu II. u skladu s navedenim ograničenjima.
   2.   Za proizvodnju premaza kojim se oblaže regenerirana celulozna folija iz članka 1. smiju se koristiti samo tvari ili skupine tvari navedene u prilozima od II. do IV. Direktive 2002/72/EZ, u skladu s navedenim ograničenjima.
   3.   Ne dovodeći u pitanje stavak 1., materijali i predmeti izrađeni od regenerirane celulozne folije iz članka 2. točke (c) moraju biti u skladu sa zahtjevima članaka 2., 7. i 8. Direktive 2002/72/EZ.
   Članak 5.
   Otisnute površine regenerirane celulozne folije ne smiju doći u dodir s hranom.
   Članak 6.
   1.   U svim fazama stavljanja na tržište, osim u fazi maloprodaje, materijali i predmeti izrađeni od regenerirane celulozne folije moraju biti popraćeni deklaracijom u pisanom obliku u skladu s člankom 16. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1935/2004.
   2.   Stavak 1. ne primjenjuje se na materijale i predmete izrađene od regenerirane celulozne folije za koje je prema njihovoj prirodi jasno da su namijenjeni za dodir s hranom.
   3.   Ako su predviđeni posebni uvjeti uporabe, materijali ili predmeti izrađeni od regenerirane celulozne folije moraju biti tako označeni.
   Članak 7.
   Direktiva 93/110/EEZ, kako je izmijenjena direktivama iz dijela A Priloga III. stavlja se izvan snage, ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu direktiva kako je utvrđeno u dijelu B Priloga III.
   Upute na Direktivu stavljenu izvan snage tumače se kao upute na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga IV.
   Članak 8.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 9.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. lipnja 2007.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 338, 13.11.2004., str. 4.

      (2)  SL L 93, 17.4.1993., str. 27. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2004/14/EZ (SL L 27, 30.1.2004., str. 48.).

      (3)  Vidjeti Prilog III. Dio A.

      (4)  SL L 220, 15.8.2002., str. 18. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2007/19/EZ (SL L 91, 31.3.2007., str. 17.).

      (5)  SL L 297, 23.10.1982., str. 26. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/48/EZ (SL L 222, 12.8.1997., str. 10.).

      (6)  SL L 372, 31.12.1985., str. 14. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2007/19/EZ.
   PRILOG I.

      OPIS REGENERIRANE CELULOZNE FOLIJE

   Regenerirana celulozna folija je tanak materijal u listovima koji se izrađuje od rafinirane celuloze dobivene iz nerecikliranog drva ili pamuka. Kako bi se udovoljilo tehničkim uvjetima, mogu se dodati potrebne tvari, bilo u samu masu ili na površinu. Regenerirana celulozna folija može biti obložena premazom s jedne ili s obiju strana.
   PRILOG II.

      POPIS TVARI ODOBRENIH ZA PROIZVODNJU REGENERIRANE CELULOZNE FOLIJE

      Napomena:

               —

               Postoci u prvom i drugom dijelu ovog Priloga izraženi su u masenom omjeru (w/w) i izračunani u odnosu na količinu anhidrirane regenerirane celulozne folije bez premaza.

               —

               Uobičajeni tehnički nazivi navedeni su između uglatih zagrada.

               —

               Korištene tvari moraju biti dobre kvalitete u pogledu kriterija čistoće.

         PRVI DIO

      Regenerirana celulozna folija bez premaza

               Nazivi

               Ograničenja

                           A.

                           Regenerirana celuloza

               Ne manje od 72 % (w/w)

               B.   Dodaci

                           1.

                           Omekšavala

               Ne više od ukupno 27 % (w/w)

                           —

                           Bis(2-hidroksietil)eter [= dietilenglikol]

               Samo za folije koje će se oblagati premazom i zatim koristiti za hranu koja nije vlažna, tj. koja ne sadrži vodu koja je fizički slobodna na površini. Ukupna količina bis(2-hidroksietil)etera i etanediola prisutnih u hrani koji su bili u kontaktu s ovakvom folijom ne smije premašivati 30 mg/kg hrane.

                           —

                           Etanediol [= monoetilenglikol]

                           —

                           1,3-butandiol

                           —

                           Glicerol

                           —

                           1,2-propandiol [= 1,2 propilenglikol]

                           —

                           Polietilen oksid [= polietilenglikol]

               Prosječna molekularna težina između 250 i 1 200.

                           —

                           1,2-propilen oksid [= 1,2 polipropilenglikol]

               Prosječna molekularna težina ne veća od 400 i prosječni sadržaj 1,3-propanediola ne veći od 1 % (w/w) u tvari.

                           —

                           Sorbitol

                           —

                           Tetraetilenglikol

                           —

                           Trietilenglikol

                           —

                           Urea

                           2.

                           Drugi dodaci

               Ne više od ukupno 1 % (w/w).

                  Prva klasa

               Količina tvari ili skupine tvari u svakoj alineji ne smije premašivati 2 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Octena kiselina te njezine NH4, Ca, Mg, K i Na soli

                           —

                           Askorbinska kiselina te njezine NH4, Ca, Mg, K i Na soli

                           —

                           Benzoeva kiselina i natrijev benzoat

                           —

                           Mravlja kiselina te njezine NH4, Ca, Mg, K i Na soli

                           —

                           Linearne masne kiseline, zasićene ili nezasićene, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20, te behenska i ricinolna kiselina i NH4, Ca, Mg, K, Na, Al i Zn soli tih kiselina

                           —

                           Limunska, d- i l-mliječna, maleinska, l-vinska kiselina i njihove Na i K soli

                           —

                           Sorbinska kiselina i njezine NH4, Ca, Mg, K i Na soli

                           —

                           Amidi linearnih masnih kiselina, zasićenih ili nezasićenih, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20, te amidi behenske i ricinolne kiseline

                           —

                           Prirodni jestivi škrobovi i brašna

                           —

                           Jestivi škrobovi i brašna modificirani kemijskom obradom

                           —

                           Amiloza

                           —

                           Kalcijevi i magnezijevi karbonati i kloridi

                           —

                           Esteri glicerola s linearnim masnim kiselinama, zasićenim ili nezasićenim, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20 i/ili s adipinskom, limunskom, 12-hidroksistearinskom (oksistearin), ricinolnom kiselinom

                           —

                           Esteri polioksietilena (8 do 14 oksietilenskih skupina) s linearnim masnim kiselinama, zasićenim ili nezasićenim, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20

                           —

                           Esteri sorbitola s linearnim masnim kiselinama, zasićenim ili nezasićenim, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20

                           —

                           Mono- i/ili di-esteri stearinske kiseline s etanediolom i/ili bis (2-hidroksietil) eterom i/ili trietilen glikolom

                           —

                           Oksidi i hidroksidi aluminija, kalcija, magenzija i silicija te silikati i hidratizirani silikati aluminija, kalcija, magnezija i kalija

                           —

                           Polietilenov oksid [= polietilenglikol]

               Prosječna molekularna težina između 1 200 i 4 000.

                           —

                           Natrijev propionat

                  Druga klasa

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 1 mg/dm2 folije bez premaza, a količina tvari ili skupine tvari u svakoj alineji ne smije premašivati 0,2 mg/dm2 (ili niži prag ako je naveden) folije bez premaza.

                           —

                           Natrij alkil (C8-C18) benzen sulfonat

                           —

                           Natrij izopropil naftalen sulfonat

                           —

                           Natrij alkil (C8-C18) sulfat

                           —

                           Natrij alkil (C8-C18) sulfonat

                           —

                           Natrij dioktilsulfosukcinat

                           —

                           Distearat dihidroksietil dietilen triamin monoacetata

               Ne više od 0,05 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Amonijak, magnezij i kalij lauril sulfati

                           —

                           N,N’-distearoil diaminoetan, – N,N’-dipalmitoil diaminoetan i – N,N’-dioleoil diaminoetan

                           —

                           2-heptadecil-4,4-bis(metilen-stearat) oksazolin

                           —

                           Polietilen-aminostearamid etilsulfat

               Ne više od 0,1 mg/dm2 folije bez premaza.

                  Treća klasa — Sredstva za učvršćivanje

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 1 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Kondenzacijski produkt melamin-formaldehida, nemodificiran ili koji može biti modificiran jednim ili više sljedećih proizvoda:
                           butanol, dietilenetriamin, etanol, trietilen-tetramin, tetraetilenpentamin, tri-(2-hidroksietil) amin, 3,3’-diaminodipropilamin, 4,4’-diaminodibutilamin

               Slobodni sadržaj formaldehida ne smije biti veći od 0,5 mg/dm2 folije bez premaza.
               Slobodni sadržaj melamina ne smije biti veći od 0,3 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Kondenzacijski produkt melamin-urea-formaldehida, modificiran tris-(2-hidroksietil)aminom

               Slobodni sadržaj formaldehida ne smije biti veći od 0,5 mg/dm2 folije bez premaza.
               Slobodni sadržaj melamina ne smije biti veći od 0,3 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Unakrsno povezani kationski polialkilenamini:

                                       (a)

                                       poliamid-epiklorhidrinska smola na osnovi diaminopropilmetilamina i epiklorhidrina;

                                       (b)

                                       poliamid-epiklorhidrinska smola na osnovi epiklorhidrina, adipinske kiseline, kaprolaktama, dietilentriamina i/ili etilendiamina;

                                       (c)

                                       poliamid-epiklorhidrinska smola na osnovi adipinske kiseline, dietilentriamina i epiklorhidrina, ili smjesa epiklorhidrina i amonijaka;

                                       (d)

                                       poliamid-poliamin-epiklorhidrinska smola na osnovi epiklorhidrina, dimetil adipata i dietilentriamina;

                                       (e)

                                       poliamid-poliamin-epiklorhidrinska smola na osnovi epiklorhidrina, adipamida i diaminopropilmetilamina

               U skladu s direktivama Zajednice, a u njihovoj odsutnosti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom do usvajanja direktiva Zajednice.

                           —

                           Polietilenamini i polietilenimini

               Ne više od 0,75 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Kondenzacijski produkt urea-formaldehida, nemodificiran ili koji može biti modificiran jednim ili više sljedećih proizvoda:
                           aminometilsulfonska kiselina, sulfanilska kiselina, butanol, diaminobutan, diaminodietilamin, diaminodipropilamin, diaminopropan, dietilentriamin, etanol, gvanadin, metanol, tetraetilenpentamin, trietilentetramin, natrijev sulfit

               Slobodni sadržaj formaldehida ne smije biti veći od 0,5 mg/dm2 folije bez premaza.

                  Četvrta klasa

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 0,01 mg/dm2 folije bez premaza.

                           —

                           Produkti reakcije amina jestivih ulja s polietilen oksidom

                           —

                           Monoetanolamin lauril sulfat

   DRUGI DIO

      Regenerirana celulozna folija s premazom

               Nazivi

               Ograničenja

                           A.

                           Regenerirana celuloza

               Vidjeti prvi dio.

                           B.

                           Dodaci

               Vidjeti prvi dio.

               C.   Premaz

                           1.

                           Polimeri

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 50 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Etil, hidroksietil, hidroksipropil i metil eteri celuloze

                           —

                           Celulozni nitrat

               Ne više od 20 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom; sadržaj dušika između 10,8 % (w/w) i 12,2 % (w/w) u celuloznom nitratu.

                           2.

                           Smole

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 12,5 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom, i to samo za pripremu regeneriranih celuloznih folija s premazima na osnovi celuloznog nitrata.

                           —

                           Kazein

                           —

                           Kolofonij i/ili njegovi produkti polimerizacije, hidrogenacije ili disproporcionacije te njihovi esteri metila, etila ili C2 do C6polivalentnih alkohola, ili mješavine tih alkohola

                           —

                           Kolofonij i/ili njegovi produkti polimerizacije, hidrogenacije ili disproporcionacije, kondenzirani akriličnom, maleinskom, limunskom, fumarnom i/ili ftalnom kiselinom i/ili 2,2 bis (4-hidroksifenil) propan formaldehidom i esterificirani metil etilom ili C2 do C6polivalentnim alkoholima, ili mješavinama tih alkohola

                           —

                           Esteri dobiveni od bis(2-hidorksietil) etera uz dodatak produkata betapinena i/ili depentena i/ili diterpena i maleinskog anhidrida

                           —

                           Jestiva želatina

                           —

                           Ricinusovo ulje i njegovi produkti dehidracije ili hidrogenacije te njegovi kondenzacijski produkti s poliglicerolom, adipinskom, limunskom, maleinskom, ftalnom i sebacinskom kiselinom

                           —

                           Prirodne gume [= damar]

                           —

                           Poli-beta-pinen [= terpenske smole]

                           —

                           Urea-formaldehidne smole (vidjeti sredstva za učvršćivanje)

                           3.

                           Omekšavala

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 6 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Acetil tributil citrat

                           —

                           Acetil tri(2-etilheksil) citrat

                           —

                           Di-izobutil adipat

                           —

                           Di-n-butil adipat

                           —

                           Di-n-heksil azelat

                           —

                           Dicikloheksil ftalat

               Ne više od 4,0 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           2-etilheksil difenil fosfat (sinonim: difenil 2 etilheksil ester fosforne kiseline)

               Količina 2-etilheksil difenil fosfata ne smije premašivati:

                           (a)

                           2,4 mg/kg prehrambenog proizvoda u kontaktu s ovim tipom folije; ili

                           (b)

                           0,4 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Glicerol monoacetat [= monoacetin]

                           —

                           Glicerol diacetat [= diacetin]

                           —

                           Glicerol triacetat [= triacetin]

                           —

                           Di-butil sebacat

                           —

                           Di-n-butil tartarat

                           —

                           Di-izobutil tartarat

                           4.

                           Drugi dodaci

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 6 mg/dm2 u regeneriranoj celuloznoj foliji bez premaza, uključujući premaz na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           4.1.

                           Dodaci navedeni u prvom dijelu

               Ista ograničenja kao i u prvome dijelu (međutim, količine u mg/dm2 odnose se na regeneriranu celuloznu foliju bez premaza, uključujući premaz na strani koja je u kontaktu s hranom).

                           4.2.

                           Posebni dodaci za premaz

               Količina tvari ili skupine tvari ne smije premašivati 2 mg/dm2 (ili niži prag ako je naveden) premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           1-heksadekanol i 1-oktadekanol

                           —

                           Esteri linearnih masnih kiselina, zasićenih ili nezasićenih, s parnim brojem atoma ugljika od 8 do uključivo 20, te ricinolne kiseline s etil, butil, amil i oleil linearnim alkoholima

                           —

                           Montanski voskovi, koji sadrže pročišćene montanske (C26 do C32) kiseline i/ili njihove estere s etanediolom i/ili 1,3 butanediolom i/ili njihovim kalcijevim i kalijevim solima

                           —

                           Karnauba vosak

                           —

                           Pčelinji vosak

                           —

                           Esparto vosak

                           —

                           Kandelila vosak

                           —

                           Dimetilpolisiloksan

               Ne više od 1 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Epoksidirano sojino ulje (sadržaj oksirana 6 % do 8 %)

                           —

                           Rafinirani parafin i mikrokristalni voskovi

                           —

                           Pentaeritritol tetrastearat

                           —

                           Mono i bis(oktadecildietilenoksid)-fosfati

               Ne više od 0,2 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Alifatske kiseline (C8 do C20) esterificirane mono- ili di-(2-hidroksietil)aminom

                           —

                           2 i 3-terc.butil-4-hidroksianizol [= butilizirani hidroksinanizol – BHA]

               Ne više od 0,06 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           2,6-di-terc.butil-4-metilfenol [= butilizirani hidroksitoluen – BHT]

               Ne više od 0,06 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Di-n-oktiltin-bis(2-etilheksil) maleat

               Ne više od 0,06 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           5.

                           Otapala

               Ukupna količina tvari ne smije premašivati 0,6 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

                           —

                           Butil acetat

                           —

                           Etil acetat

                           —

                           Izobutil acetat

                           —

                           Izopropil acetat

                           —

                           Propil acetat

                           —

                           Aceton

                           —

                           1-butanol

                           —

                           Etanol

                           —

                           2-butanol

                           —

                           2-propanol

                           —

                           1-propanol

                           —

                           Cikloheksan

                           —

                           Etilenglikol mononbutil eter

                           —

                           Etilenglikol mononbutil eter acetat

                           —

                           Metil etil keton

                           —

                           Metil izobutil keton

                           —

                           Tetrahidrofuran

                           —

                           Toluen

               Ne više od 0,06 mg/dm2 premaza na strani koja je u kontaktu s hranom.

         PRILOG III.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage i njezine naknadne izmjene

   (iz članka 7.)

               Direktiva Komisije 93/10/EEZ

               (SL L 93, 17.4.1993., str. 27.).

               Direktiva Komisije 93/111/EZ

               (SL L 310, 14.12.1993., str. 41.).

               Direktiva Komisije 2004/14/EZ

               (SL L 27, 30.1.2004., str. 48.).

         DIO B

      Popis rokova za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu

   (iz članka 7.)

               Direktiva

               Rok za prijenos

               Datum početka primjene

               93/10/EEZ

               1. siječnja 1994.

               1. siječnja 1994. (1)

               1. siječnja 1994. (2)

               1. siječnja 1995. (3)

               93/111/EZ

               —

               —

               2004/14/EZ

               29. srpanj 2005.

               29. srpanj 2005. (4)

               29. siječnja 2006. (5)

      (1)  U skladu s prvom alinejom članka 5. stavka 1. Direktive 93/10/EEZ: „Od 1. siječnja 1994. države članice će dozvoliti trgovinu i uporabu regenerirane celulozne folije koja dolazi u dodir s hranom ako je u skladu s odredbama ove Direktive.”

      (2)  U skladu s drugom alinejom članka 5. stavka 1. Direktive 93/10/EEZ: „Od 1. siječnja 1994. države članice će zabraniti trgovinu i uporabu regenerirane celulozne folije koja dolazi u dodir s hranom ako nije u skladu s odredbama ove Direktive niti Direktive 83/229/EEZ, osim folije koja je od 1. srpnja 1994. zabranjena u skladu s Direktivom 92/15/EEZ.”

      (3)  U skladu s trećom alinejom članka 5. stavka 1. Direktive 93/10/EEZ: „Od 1. siječnja 1995. države članice će zabraniti trgovinu i uporabu regenerirane celulozne folije koja dolazi u dodir s hranom ako nije u skladu s odredbama ove Direktive, ali je bila u skladu s odredbama Direktive 83/229/EEZ.”

      (4)  U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (a) Direktive 2004/14/EZ: „Države članice primjenjuju te odredbe tako da će od 29. srpnja 2005. dozvoliti trgovinu i uporabu regenerirane celulozne folije koja dolazi u dodir s hranom ako je u skladu s odredbama ove Direktive.”

      (5)  U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2004/14/EZ: „Države članice primjenjuju te odredbe tako da će od 29. siječnja 2006. zabraniti trgovinu i uporabu regenerirane celulozne folije koja dolazi u dodir s hranom ako nije u skladu s odredbama ove Direktive.”
   PRILOG IV.

      Korelacijska tablica

               Direktiva 93/10/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1. stavci 1. i 2.

               Članak 1. stavci 1. i 2.

               Članak 1. stavak 3. uvodni tekst točka (b)

               Članak 1. stavak 3.

               Članak 1.a

               Članak 2.

               Članak 2.

               Članak 3.

               Članak 2a

               Članak 4.

               Članak 3.

               Članak 5.

               Članak 4.

               Članak 6.

               Članak 5.

               —

               Članak 6.

               —

               —

               Članak 7.

               —

               Članak 8.

               Članak 7.

               Članak 9.

               Prilog I.

               Prilog I.

               Prilog II.

               Prilog II.

               Prilog III.

               —

               —

               Prilog III.

               —

               Prilog IV.


title: Direktiva Komisije 1999/14/EZ od 16. ožujka 1999. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 77/538/EEZ u odnosu na stražnja svjetla za maglu za motorna vozila i njihove prikolice  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 044

               HR

               Službeni list Europske unije

               55

         31999L0014

               L 097/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.03.1999.

      DIREKTIVA KOMISIJE 1999/14/EZ
   od 16. ožujka 1999.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 77/538/EEZ u odnosu na stražnja svjetla za maglu za motorna vozila i njihove prikolice
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 77/538/EEZ od 28. lipnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na stražnja svjetla za maglu za motorna vozila i njihove prikolice (3), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, a posebno njezin članak 10.,

               (1)

               Budući da je Direktiva 77/538/EEZ jedna od posebnih Direktiva o EZ postupku homologacije tipa utvrđenog Direktivom 70/156/EEZ; budući da se stoga odredbe iz Direktive 70/156/EEZ o sustavima, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama vozila primjenjuju na Direktivu 77/538/EEZ.

               (2)

               Budući da posebno članak 3. stavak 4. i članak 4. stavak 3. Direktive 70/156/EEZ zahtijevaju da svaka posebna Direktiva sadrži i priloženi opisni dokument i potvrdu o homologaciji tipa na temelju Priloga VI. Direktivi 70/156/EEZ kako bi ta homologacija mogla biti računalno obrađena; budući da potvrda o homologaciji tipa predviđena Direktivom 77/538/EEZ treba biti na odgovarajući način izmijenjena.

               (3)

               Budući da postupci trebaju biti pojednostavljeni kako bi zadržali istovjetnost, predviđenu člankom 9. stavkom 2. Direktive 70/156/EEZ, između određenih posebnih direktiva i odgovarajućih pravilnika Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) kada se navedeni pravilnici izmijene; budući da, kao prvi korak, tehnički zahtjevi Direktive 77/538/EEZ trebaju biti zamijenjeni onima iz Pravilnika 38. putem uzajamnog upućivanja.

               (4)

               Budući da je potrebno osigurati da zahtjevi Direktive Vijeća 76/756/EEZ (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/28/EZ (5) i Direktivom Vijeća 76/761/EEZ (6), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 1999/17/EZ (7) budu ispunjeni.

               (5)

               Budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku osnovanog Direktivom 70/156/EEZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 77/538/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 1. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „1.   Svaka država članica dodjeljuje EZ homologaciju tipa sastavnih dijelova za svaki tip stražnjeg svjetla za maglu koji zadovoljava zahtjeve sastavljanja i ispitivanja navedene u odgovarajućim prilozima.”

               2.

               Prvi stavak članka 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „Države članice izdaju proizvođaču EZ oznaku homologacije sastavnog dijela koja je u skladu s modelom prikazanim u Dodatku 3. Priloga I. za svaki tip stražnjeg svjetla za maglu koji odobre u skladu s člankom 1.”

               3.

               Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 4.
               Nadležna tijela država članica obavješćuju se međusobno, putem postupaka određenih u članku 4. stavku 6. Direktive 70/156/EEZ, o svakom odobrenju koje su dodijelili, odbili ili povukli na temelju ove Direktive.”

               4.

               Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 9.
               Za potrebe ove Direktive, pojam ‚vozilo’ znači svako motorno vozilo namijenjeno uporabi na cesti, sa ili bez nadogradnje, s najmanje četiri kotača i najvećom brzinom većom od 25 km na sat i njegovim prikolicama, s iznimkom vozila koja voze po tračnicama te traktorima za poljoprivredu i šumarstvo i svim pokretnim strojevima.”

               5.

               Prilozi se zamjenjuju tekstom u Prilogu ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   Od 1. listopada 1999., ili u slučaju da je objavljivanje tekstova na koje se upućuje u članku 3. odgođeno za razdoblje nakon 1. travnja 1999., šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave tih tekstova, države članice ne smiju, zbog razloga koji se odnose na stražnja svjetla za maglu:

               —

               odbiti, s obzirom na tip vozila ili tip stražnjih svjetala za maglu, dodjeljivanje EZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije, niti

               —

               zabraniti registraciju, prodaju ni stavljanje u upotrebu vozila, niti prodaju ni stavljanje u upotrebu stražnjih svjetala za maglu,

         pod uvjetom da stražnja svjetla za maglu ispunjavaju zahtjeve Direktive 77/538/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom te da su, što se tiče vozila, postavljena u skladu sa zahtjevima iz Direktive 76/756/EEZ.
   2.   Države članice od 1. travnja 2000.:

               —

               ne dodjeljuju EZ homologaciju tipa te

               —

               mogu odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa

         za svaki tip vozila s obzirom na stražnja svjetla za maglu te za svaki tip stražnjih svjetala za maglu ako nisu ispunjeni zahtjevi Direktive 77/538/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   3.   Od 1. travnja 2001. zahtjevi Direktive 77/538/EEZ u odnosu na stražnja svjetla za maglu kao sastavnih dijelova, kako je izmijenjena ovom Direktivom, primjenjuju se za potrebe članka 7. stavka 2. Direktive 70/156/EEZ.
   4.   Neovisno o stavcima 2. i 3., za potrebe zamjenskih dijelova, države članice nastavljaju dodjeljivati EZ homologaciju tipa stražnjih svjetala za maglu te dozvoljavaju njihovu prodaju i stavljanje u upotrebu, u skladu s prethodnim inačicama Direktive 77/538/EEZ pod uvjetom da su ta svjetla

               —

               namijenjena za ugrađivanje u vozila koja su već u upotrebi i

               —

               da ispunjavaju zahtjeve one Direktive koja se primjenjivala kada je vozilo bilo prvi put registrirano.

         Članak 3.
   Stavci i prilozi Pravilnika UNECE br. 38 na koje se upućuje u Prilogu II. točki 1. objavljeni su u Službenom listu Europskih zajednica prije 1. travnja 1999.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. listopada 1999.; no ako se objavljivanje tekstova koji se navode u članku 3. odgađa za razdoblje nakon 1. travnja 1999., države članice pridržavaju se ove obaveze šest mjeseci od stvarnog datuma objave ovih tekstova. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Države članice primjenjuju te odredbe od 1. listopada 1999., ili u slučaju da je objavljivanje tekstova navedenihu članku 3. odgođeno za razdoblje iza 1. travnja 1999., šest mjeseci od stvarnog datuma objave tih tekstova.
   Kada države članice donose ove propise, oni prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. ožujka 1999.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 11, 16.1.1999., str. 25.

      (3)  SL L 220, 29.8.1977., str. 60.

      (4)  SL L 262, 27.9.1976., str. 1.

      (5)  SL L 171, 30.6.1997., str. 1.

      (6)  SL L 262, 27.9.1976., str. 96.

      (7)  Vidjeti str. 45. ovog Službenog lista.
   PRILOG
   „
         POPIS PRILOGA

                     PRILOG I.:

                  Administrativne odredbe za homologaciju

                        Dodatak 1.:

                  Opisni dokument

                        Dodatak 2.:

                  Certifikat o homologaciji

                        Dodatak 3.:

                  Modeli oznaka EZ homologacije tipa sastavnih dijelova

                     PRILOG II.:

                  Tehnički zahtjevi

         PRILOG I.
         ADMINISTRATIVNE ODREDBE ZA HOMOLOGACIJU
         1.   ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA SASTAVNOG DIJELA
         1.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa sastavnog dijela u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 70/156/EEZ za tip stražnjih svjetala za maglu podnosi proizvođač.
         1.2.   Primjer opisnog dokumenta nalazi se u Dodatku 1.
         1.3.   Tehničkoj službi odgovornoj za provođenje homologacijskih ispitivanja dostavlja se sljedeće:

                     1.3.1.

                     Preporučuju se dva uzorka sa svjetlom ili svjetlima. Ako uređaji nisu istovjetni, ali su simetrični i prikladni za postavljanje jednog na lijevu i jednog na desnu stranu vozila, mogu se predati dva istovjetna uzorka prikladna za postavljanje samo na desnoj ili samo na lijevoj strani vozila.

               2.   OZNAČIVANJE
         2.1.   Uređaji podneseni na EZ homologaciju tipa sastavnih dijelova imaju:

                     2.1.1.

                     trgovački naziv ili oznaku proizvođača;

                     2.1.2.

                     kada se radi o svjetlima sa zamjenjivim izvorima svjetlosti: tip(ove) propisanih žarulja s nitima;

                     2.1.3.

                     kada se radi o svjetlima s nezamjenjivim izvorima svjetlosti: nominalnu voltažu i potrošnju u vatima.

               2.2.   Ove oznake jasno su čitljive i neizbrisive te pričvršćene na svjetleću površinu ili na jednu od svjetlećih površina uređaja. Vidljive su na vanjskoj strani kada se uređaj postavlja na vozilo.
         2.3.   Svaki uređaj ima dovoljno prostora za oznaku homologacije tipa sastavnih dijelova. Taj prostor naveden je u crtežima u Dodatku 1.
         3.   DODJELJIVANJE EZ HOMOLOGACIJE TIPA SASTAVNOG DIJELA
         3.1.   Ako su zadovoljeni odgovarajući zahtjevi EZ homologacija tipa dodjeljuje se u skladu s člankom 4. stavkom 3. te, ako je primjenjivo, člankom 4. stavkom 4. Direktive 70/156/EEZ.
         3.2.   Primjer certifikata o EZ homologaciji tipa nalazi se u Dodatku 2.
         3.3.   U skladu s Prilogom VII. Direktivi 70/156/EEZ svakom odobrenom tipu stražnjih svjetala za maglu dodjeljuje se broj odobrenja. Ista država članica ne dodjeljuje isti broj drugom tipu stražnjih svjetla za maglu.
         3.4.   Kada se zahtjeva EZ homologacija tipa sastavnog dijela za onaj tip uređaja za osvjetljavanje i svjetlosnu signalizaciju koji se sastoji od stražnjih svjetala za maglu i drugih svjetala, može se dodijeliti jedan broj EZ homologacije tipa sastavnih dijelova pod uvjetom da su stražnja svjetla za maglu u skladu sa zahtjevima ove Direktive te da je svako od drugih svjetala koje čini dio uređaja za osvjetljavanje i svjetlosnu signalizacijuza koje se traži EZ homologacija tipa sastavnih dijelova u skladu s odvojenom Direktivom koja se na njega odnosi.
         4.   OZNAKA EZ HOMOLOGACIJE TIPA SASTAVNOG DIJELA
         4.1.   Uz oznake navedene u stavci 2.1. svako stražnje svjetlo za maglu koje odgovara tipu odobrenom u skladu s ovom Direktivom nosi oznaku EZ homologacije tipa sastavnog dijela.
         4.2.   Ta se oznaka sastoji od:

                     4.2.1.

                     pravokutnika oko slova ‚e’ te razlikovnog broja ili slova države članice koja je dodijelila homologaciju tipa:

                                 1

                                 za Njemačku

                                 2

                                 za Francusku

                                 3

                                 za Italiju

                                 4

                                 za Nizozemsku

                                 5

                                 za Švedsku

                                 6

                                 za Belgiju

                                 9

                                 za Španjolsku

                                 11

                                 za Ujedinjenu Kraljevinu

                           12za Austriju13za Luksemburg17za Finsku18za Dansku21za Portugal23za GrčkuIRLza Irsku

                     4.2.2.

                     ,osnovnog homologacijskog broja’ u blizini pravokutnika, navedenog u odjeljku 4. homologacijskog brojatipa navedenog u Prilogu VII. Direktivi 70/156/EEZ, kojem prethode dvije brojke koje označavaju redni broj dodijeljen posljednjoj glavnoj tehničkoj izmjeni Direktive 77/538/EEZ na datum kada je dodijeljena EEZ homologacija tipa. U ovoj Direktivi redni broj je 00;

                     4.2.3.

                     dodatnog simbola sastavljenog od slova ‚F’.

               4.3.   Oznaka EZ homologacije tipa sastavnog dijela postavlja se na leću ili na jednu od leća svjetla tako da bude neizbrisiva i jasno čitljiva čak i kada su svjetla postavljena na vozilo.
         4.4.   Primjeri EZ homologacije tipa sastavnog dijela prikazani su u dodatku 3, slika 1.
         4.5.   Ako je dodijeljen jedinstveni homologacijski broj sastavnog dijela, kako je prethodno navedeno u stavku 3.4., za tip uređaja za osvjetljavanje i svjetlosnu signalizaciju koji obuhvaća stražnje svjetlo za maglu ili druga svjetla, postavlja se jedinstvena oznaka EZ homologacije tipa sastavnog dijela koja se sastoji od:

                     4.5.1.

                     pravokutnika oko slova ‚e’ iza kojeg se nalazi razlikovni broj ili slova države članice koja je dodijelila homologaciju tipa (vidjeti stavak 4.2.1);

                     4.5.2.

                     osnovnog homologacijskog broja (vidjeti stavku 4.2.2., prvu polovicu rečenice);

                     4.5.3.

                     ako je potrebno, zahtijevanu strelicu, ako se odnosi na sklop svjetla kao cjelinu.

               4.6.   Ova se oznaka može nalaziti bilo gdje na udruženim, spojenim ili uzajamno povezanim svjetlima pod uvjetom da:

                     4.6.1.

                     je vidljiva nakon ugradbe svjetala;

                     4.6.2.

                     ni jedan element koji emitira svjetlo, a koji je sastavni dio udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala, ne može biti uklonjen bez istodobnog uklanjanja homologacijske oznake.

               4.7.   Identifikacijski simbol za svako svjetlo koje odgovara svakoj direktivi u skladu s kojom je dodijeljena EZ homologacija tipa sastavnog dijela, zajedno s rednim brojem (vidjeti stavku 4.2.2., druga polovica rečenice) i, ako je potrebno, slovo ‚D’ i zahtijevana strelica trebaju biti označeni:

                     4.7.1.

                     ili na odgovarajućoj površini emitiranja svjetlosti;

                     4.7.2.

                     ili u skupini tako da svako od udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala može biti jasno prepoznato.

               4.8.   Dimenzije sastavnih dijelova ove oznake ne smiju biti manje od minimalnih dimenzija određenih za pojedinačne oznake prema raznim Direktivama u skladu s kojima je dodijeljena EZ homologacija tipa sastavnih dijelova.
         4.9.   Primjeri oznake EZ homologacije tipa sastavnih dijelova za svjetlo koje je udruženo, spojeno ili uzajamno povezano s drugim svjetlima prikazani su na slici 2. u dodatku 3.
         5.   PREINAKE TIPA I IZMJENE HOMOLOGACIJA
         5.1.   U slučaju preinaka tipa koji je homologiran prema ovoj Direktivi, primjenjuju se odredbe članka 5. Direktive 70/156/EEZ.
         6.   SUKLADNOST PROIZVODNJE
         6.1.   U pravilu, mjere za osiguravanje sukladnosti proizvodnje poduzimaju se u skladu s odredbama navedenima u članku 10. Direktive 70/156/EEZ.
         6.2.   Svako stražnje svjetlo za maglu zadovoljava fotometrijske uvjete određene u stavcima 6. i 9. (1). Ipak, u slučaju stražnjeg svjetla za maglu odabranih nasumično iz serijske proizvodnje, zahtjevi za najmanju jačinu emitirane svjetlosti (mjereno standardnim svjetlom sa žaruljom s nitima kako je navedeno u stavku 7.(*) ograničeni su u svakom odgovarajućem smjeru na 80 % najmanje vrijednosti propisane u stavku 6.(*).

         Dodatak 1.

         Dodatak 2.

         Dodatak 3.
         PRIMJERI OZNAKE EZ HOMOLOGACIJE TIPA SASTAVNOG DIJELA

            Slika 1.

         Uređaj koji ima oznaku EZ homologacije tipa sastavnih dijelova prikazanu gore je stražnje svjetlo za maglu, homologiran u Njemačkoj (e1) u skladu s ovom Direktivom (00) pod osnovnim homologacijskim brojem 1471.

            Slika 2.

            Pojednostavljeno označivanje udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala kada dva ili više svjetla čine dio istog sklopa

         (Uspravne i vodoravne linije shematski prikazuju oblik uređaja za svjetlosnu signalizaciju. One nisu dio homologacijske oznake.)
         PRIMJER A

         PRIMJER B

         PRIMJER C

                        Napomena:

                     Tri primjera homologacijskih oznaka, primjeri A, B i C predstavljaju tri mogućnosti označivanja uređaja za osvjetljavanje i svjetlosnu signalizaciju kad su dva ili više svjetala dio iste jedinice (sklopa) udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala. Te homologacijske oznake pokazuju da je uređaj homologiran u Njemačkoj (e1) pod osnovnim homologacijskim brojem 1712 i da obuhvaća:

                                 katadiopter razreda I.A homologiran u skladu s Direktivom 76/757/EEZ, redni broj 02;

                                 stražnji pokazivač smjera kategorije 2.a homologiran u skladu s Direktivom Vijeća 76/759/EEZ, redni broj 01;

                                 crvenog stražnje pozicijsko svjetla (R) homologirano u skladu s Prilogom II. Direktivi Vijeća 76/758/EEZ, redni broj 02;

                                 stražnje svjetlo za maglu (F) homologirano u skladu s Direktivom Vijeća 77/538/EEZ, redni broj 02;

                                 svjetla za vožnju unatrag (AR) homologirano u skladu s Direktivom 77/539/EEZ, redni broj 00;

                                 kočno svjetlo s dvije razine jakosti (S2) homologirano u skladu s Prilogom II. Direktivi 76/758/EEZ, redni broj 02;

                                 svjetlo stražnje registarske pločice (L) homologirano u skladu s Direktivom Vijeća 76/760/EEC, redni broj 00.

         PRILOG II.
         TEHNIČKI ZAHTJEVI
         1.   Tehnički zahtjevi navedeni su u stavcima 1., od 5. do 9. i Prilogu 3. UNECE Pravilnika br. 38 koji se sastoji od sljedećih dokumenata:

                     —

                     Pravilnika u svojem izvornom obliku (00) (2);

                     —

                     dopune 1. Pravilnika br. 38 (3);

                     —

                     dopuna 2. i 3. Pravilnika br. 38 koje uključuju preinake (4);

                     —

                     dopune 4. Pravilnika br. 38 (5);

                     —

                     dopune 5. Pravilnika br. 38 (6),

               Osim:
         1.1   kada se upućuje na ‚Pravilnik br. 48’, to se tumači kao ‚Direktiva 76/756/EEZ’.
         1.2   kada se upućuje na ‚Pravilnik br. 37’, to se tumači kao ‚Prilog VII. Direktivi 76/761/EEZ’.
      ”

      (1)  Dokumenti na koje se poziva u točki 1.Priloga II. ovoj Direktivi.

      (2)

               E/ECE/324

               Rev. 1/Dopuna 37.

               E/ECE/TRANS/505

      (3)

               E/ECE/324

               Rev. 1/Dopuna 37/Izmjena 1.

               E/ECE/TRANS/505

      (4)

               E/ECE/324

               Rev. 1/Dopuna 37/Izmjena 2.

               E7ECE/TRANS/505

      (5)

               E/ECE/324

               Rev. 1/Dopuna 37/Izmjena 3.

               E7ECE/TRANS/505

      (6)  TRANS/WP.29/524.


title: Direktiva Komisije 96/63/EZ od 30. rujna 1996. o izmjeni Direktive Vijeća 76/432/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kočne uređaje traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 016

               HR

               Službeni list Europske unije

               66

         31996L0063

               L 253/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               30.09.1996.

      DIREKTIVA KOMISIJE 96/63/EZ
   od 30. rujna 1996.
   o izmjeni Direktive Vijeća 76/432/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kočne uređaje traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 100a.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 74/150/EEZ od 4. ožujka 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica o homologaciji tipa traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 88/297/EEZ (2), a posebno njezine članke 12. i 13.,
   budući da se ispitivanje kočenja može poboljšati tako da se prosječno usporavanje zamijeni jednadžbom koja definira put kočenja kao funkciju brzine; budući da će ovu izmjenu slijediti i druge promjene čiji je cilj poboljšanje sigurnosti traktora i dijelova koji su uključeni u njihovu uporabu;
   budući da su odredbe ove Direktive u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku, uspostavljenog Direktivom 74/150/EEZ,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I. i II. Direktivi Vijeća 76/432/EEZ (3) mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice od 1. listopada 1997. ne smiju:

               —

               odbiti, s obzirom na tip traktora, dodjelu EZ homologacije tipa, ni izdavanje dokumenta navedenog u zadnjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive 74/150/EEZ niti dodjelu nacionalne homologacije, ni

               —

               zabraniti registraciju, prodaju ili stavljanje traktora u uporabu,

         zbog razloga koji se odnose na kočne uređaje, ako traktori zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/432/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   Države članice od 1. ožujka 1998.:

               —

               ne smiju više dodjeljivati EZ homologaciju ni dokument naveden u zadnjoj alineji članka 10 stavka 1. Direktive 74/150/EEZ, i

               —

               mogu odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije

         za tip traktora, zbog razloga koji se odnose na kočne uređaje, ako ne zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/432/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   Članak 3.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. listopada 1997. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Kad države članice donesu ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. rujna 1996.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Član Komisije

      (1)  SL L 84, 28.3.1974., str. 10.

      (2)  SL L 126, 20.5.1988., str. 52.

      (3)  SL L 122, 8.5.1976., str. 1.
   PRILOG
   Direktiva 76/432/EEZ mijenja se kako slijedi:

               „1.

               U točki 4.2.6. Priloga I. na kraju prvog podstavka dodaje se sljedeća rečenica:
               ‚Ako se koči više osovina, jedna od njih može se odspojiti uz uvjet da pri aktiviranju radne kočnice dolazi do automatskog spajanja te osovine, te da u slučaju zakazivanja uređaja za spajanje do toga dolazi automatski.’.

               2.

               U točki 1.1.1. Priloga II. prva se rečenica zamjenjuje se sljedećim:
               ‚Učinkovitost propisana za kočne uređaje temelji se na zaustavnom putu izračunanom prema jednadžbi navedenoj u točki 2.1.1.1.’,

                           točka 1.2.2.2. briše se,

                           a točka 2.1.1.1. mijenja se i glasi:

                                       ‚2.1.1.1.

                                       pod uvjetima ispitivanja tipa 0 ostvariti zaustavni put koji se izračunava na sljedeći način:

                                                   pri čemu je
                                                   V= najveća konstrukcijska brzina u km/h, i
                                                   Smax= najduži zaustavni put u metrima.’

                                 ”


title: Direktiva 94/63/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 1994. o kontroli emisija hlapivih organskih spojeva (HOS-a) koje proizlaze iz skladištenja benzina i njegove distribucije od terminala do benzinskih postaja

text:
               12/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               15

         31994L0063

               L 365/24

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.12.1994.

      DIREKTIVA 94/63/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 20. prosinca 1994.
   o kontroli emisija hlapivih organskih spojeva (HOS-a) koje proizlaze iz skladištenja benzina i njegove distribucije od terminala do benzinskih postaja
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 100.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom iz članka 189.b Ugovora (3),
   budući da su uzastopni programi djelovanja Europskih zajednica za zaštitu okoliša (4) naglašavali važnost sprečavanja i smanjenja onečišćenja zraka;
   budući da bi emisije hlapivih organskih spojeva (HOS-a) iz benzina i otapala u Zajednici iznosile oko 10 milijuna tona godišnje da se ne poduzimaju nikakve kontrolne mjere; budući da emisije HOS-a pridonose stvaranju fotokemijskih oksidanata kao što je ozon, koji u visokim koncentracijama mogu naškoditi ljudskom zdravlju i oštetiti vegetaciju i materijale; budući da su neke emisije HOS-a iz benzina svrstane u kategoriju toksičnih, kancerogenih ili teratogenih;
   budući da je 2. travnja 1992. Zajednica potpisala Protokol o nadzoru emisija hlapljivih organskih spojeva ili njihovih prekograničnih strujanja uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979. godine, kojim se predviđa znatno smanjenje emisija HOS-a;
   budući da je značajan korak u strategiji ukupnog smanjenja emisija HOS-a učinjen Direktivom Vijeća 91/441/EEZ od 26. lipnja 1991. o izmjeni Direktive 70/220/EEZ o usklađivanju propisa država članica o mjerama protiv onečišćenja zraka emisijama iz motornih vozila (5), čiji je cilj tijekom razdoblja od 10 do 15 godina smanjiti za oko 80 do 90 % emisije HOS-a iz ispušnih plinova iz ispušnih cijevi i isparavanja iz motornih vozila koji predstavljaju oko 40 % sadašnjih emisija HOS-a u atmosferu koje proizvodi čovjek; budući da je u trenutku donošenja te Direktive od Komisije zatraženo da podnese prijedlog direktive o mjerama za smanjenje gubitaka pri isparavanju u svakoj fazi postupka skladištenja i distribucije motornih goriva;
   budući da emisije HOS-a iz sustava za skladištenje i distribuciju benzina iznose otprilike 500 000 tona godišnje ili oko 5 % ukupnih emisija HOS-a u Zajednici koje proizvodi čovjek; budući da takve emisije značajno pridonose onečišćenju zraka, posebno u urbanim područjima;
   budući da se dostupnim tehnologijama može osigurati značajno smanjenje gubitaka pri isparavanju u sustavu za distribuciju benzina, pri čemu nije zanemarivo ponovno prikupljanje para koje se oslobađaju;
   budući da se, radi međunarodne normizacije i sigurnosti za vrijeme punjenja brodova, na razini Međunarodne pomorske organizacije moraju odrediti norme za sustave kontrole i prikupljanja para tako da se primjenjuju i na uređaje za punjenje i na brodove; budući da Zajednica stoga mora nastojati osigurati uvođenje potrebnih odredaba u Konvenciju Marpol tijekom revizije te Konvencije koja je u tijeku i čije se dovršenje predviđa 1996. godine; budući da bi, u slučaju da Konvencija Marpol ne bude revidirana na taj način, Komisija trebala, nakon rasprave sa svojim najvažnijim trgovačkim partnerima, predložiti odgovarajuće mjere koje bi se primjenjivale na brodove i lučka servisna postrojenja za brodove;
   budući da će biti potrebno daljnje djelovanje kako bi se smanjile emisije para za vrijeme opskrbe gorivom na benzinskim postajama, koje u ovom trenutku iznose oko 200 000 tona godišnje, čime bi se kontrolirale sve emisije para za vrijeme distribucije benzina;
   budući da je, kako bi se izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja i osiguralo funkcioniranje unutarnjeg tržišta, potrebno uskladiti određene mjere povezane s distribucijom benzina na temelju visoke razine zaštite okoliša;
   budući da bi ipak trebalo voditi računa o prednostima i opterećenjima do kojih može dovesti djelovanje ili izostanak djelovanja; budući da je stoga primjereno predvidjeti mogućnost odstupanja i ponekad izuzeća u određenim slučajevima; budući da bi nekim državama članicama također trebalo omogućiti dulja razdoblja prilagodbe kako bi se uzelo u obzir sve važne okolišne mjere različitih vrsta koje su one možda već usvojile u tom području ili posebno opterećenje koje nameću mjere iz ove Direktive zbog strukture njihovih mreža;
   budući da Zajednica u svojem djelovanju mora uzeti u obzir uvjete okoliša u različitim regijama Zajednice; budući da s tim u vezi države članice moraju biti u stanju zadržati ili uvesti strože mjere povezane s gubicima pri isparavanju iz fiksnih postrojenja na cijelom svojem državnom području ili u geografskim područjima za koja je ustanovljeno da su takve mjere potrebne za zaštitu ljudskog zdravlja ili okoliša zbog posebnih uvjeta;
   budući da se odredbe stavka 1. u člancima 3., 4. i 6. ove Direktive primjenjuju ne dovodeći u pitanje Direktivu Vijeća 83/189/EEZ od 28. ožujka 1983. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa (6);
   budući da je potrebno uvesti usklađene specifikacije za opremu za donje punjenje vozila cisterni kako bi se osigurala mogućnost slobodne trgovine benzinom i opremom unutar Zajednice i visoka razina sigurnosti; budući da bi trebalo osigurati normizaciju tih specifikacija i njihovu prilagodbu tehničkom napretku;
   budući da bi trebalo ustanoviti odbor za pomoć Komisiji pri prilagođavanju priloga ovoj Direktivi tehničkom napretku,
   DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na postupke, uređaje, vozila i plovila koji se koriste za skladištenje, pretakanje i prijevoz benzina od jednog terminala do drugog ili od terminala do benzinske postaje.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „benzin” znači svaki naftni derivat, s aditivima ili bez njih, koji ima isparni tlak od 27,6 kilopaskala ili više, namijenjen uporabi kao gorivo za motorna vozila, osim tekućeg naftnog plina (LPG);

               (b)

               „pare” znači svaki plinoviti spoj koji isparava iz benzina;

               (c)

               „uređaj za skladištenje” znači svaki nepokretni spremnik na terminalu koji se koristi za skladištenje benzina;

               (d)

               „terminal” znači svaki objekt koji se koristi za skladištenje i pretakanje benzina u vozila cisterne, željezničke vagone-cisterne ili plovila, uključujući sve uređaje za skladištenje na lokaciji objekta;

               (e)

               „pokretni spremnik” znači svaki spremnik koji se prevozi cestom, željeznicom ili plovnim putovima, a koristi se za prijenos benzina od jednog terminala do drugog ili od terminala do benzinske postaje;

               (f)

               „benzinska postaja” znači svaki objekt u kojem se benzin distribuira iz nepokretnih spremnika za skladištenje u spremnike za gorivo motornih vozila;

               (g)

               „postojeći” uređaji za skladištenje benzina, uređaji za punjenje, benzinske postaje i pokretni spremnici znači takve uređaje, benzinske postaje i pokretne spremnike koji su bili u funkciji prije datuma iz članka 10. ili za koje je, kada to zahtijeva nacionalno zakonodavstvo, izdana pojedinačna građevinska ili uporabna dozvola prije datuma iz članka 10.;

               (h)

               „novi”, u vezi s uređajima za skladištenje benzina, uređajima za punjenje, benzinskim postajama i pokretnim spremnicima, znači takve uređaje, benzinske postaje i pokretne spremnike koji nisu obuhvaćeni točkom (g);

               (i)

               „protok” znači najveću godišnju količinu benzina pretočenog iz uređaja za skladištenje na terminalu ili iz benzinske postaje u pokretne spremnike tijekom tri prethodne godine;

               (j)

               „uređaj za rekuperiranje para” znači uređaj za rekuperiranje benzina iz para, uključujući svaki sustav za prikupljanje i pohranu na terminalu;

               (k)

               „plovilo” znači plovilo na unutarnjim plovnim putovima kako je definirano u poglavlju 1. Direktive Vijeća 82/714/EEZ od 4. listopada 1982. o utvrđivanju tehničkih zahtjeva za plovila na unutarnjim plovnim putovima (7);

               (l)

               „ciljna referentna vrijednost” znači smjernicu za sveobuhvatnu procjenu prikladnosti tehničkih mjera u prilozima i ne predstavlja graničnu vrijednost prema kojoj se mjeri rad pojedinih uređaja, terminala i benzinskih postaja;

               (m)

               „prijelazno skladištenje para” znači prijelazno skladištenje para u spremniku s fiksnim krovom na terminalu do kasnijeg prijevoza na drugi terminal i njihove rekuperacije. Prebacivanje para iz jednog uređaja za skladištenje u drugi na istom terminalu ne predstavlja prijelazno skladištenje para u smislu ove Direktive;

               (n)

               „uređaj za punjenje” znači svaki objekt na terminalu na kojem se benzin može puniti u pokretne spremnike. Uređaji za punjenje vozila cisterni opremljeni su jednim ili s više „utovarnih mostova”;

               (o)

               „utovarni most” znači svaku konstrukciju na terminalu gdje se benzin može pretakati istodobno samo u jedno vozilo cisternu.

         Članak 3.
   Uređaji za skladištenje na terminalima
   1.   Uređaji za skladištenje na terminalima projektiraju se i njima se rukuje u skladu s tehničkim odredbama Priloga I.
   Cilj je tih odredaba smanjenje ukupnog godišnjeg gubitka benzina koji proizlazi iz punjenja i skladištenja u svakom uređaju za skladištenje na terminalima ispod ciljne referentne vrijednosti od 0,01 % m/m (masa/masa) protoka.
   Države članice mogu zadržati ili zahtijevati strože mjere na cijelom svojem državnom području ili u geografskim područjima za koja je ustanovljeno da su takve mjere potrebne za zaštitu ljudskog zdravlja ili okoliša zbog posebnih uvjeta.
   Države članice mogu usvojiti tehničke mjere za smanjenje gubitaka benzina različite od onih navedenih u Prilogu I. ako se pokaže da su te alternativne mjere barem jednako djelotvorne.
   Države članice obavješćuju ostale države članice i Komisiju o svim postojećim mjerama ili svim posebnim mjerama iz ovog stavka koje namjeravaju poduzeti te o razlozima za njihovo poduzimanje.
   2.   Odredbe stavka 1. primjenjuju se:

               (a)

               od datuma iz članka 10. na nove uređaje;

               (b)

               nakon isteka tri godine od datuma iz članka 10. na postojeće uređaje ako protok na terminalu prelazi 50 000 tona godišnje;

               (c)

               nakon isteka šest godina od datuma iz članka 10. na postojeće uređaje ako protok na terminalu prelazi 25 000 tona godišnje;

               (d)

               nakon isteka devet godina od datuma iz članka 10. na sve ostale postojeće uređaje za skladištenje na terminalima.

         Članak 4.
   Punjenje i pražnjenje pokretnih spremnika na terminalima
   1.   Oprema za punjenje i pražnjenje projektira se i njome se rukuje u skladu s tehničkim odredbama Priloga II.
   Cilj je tih odredaba smanjenje ukupnog godišnjeg gubitka benzina koji proizlazi iz punjenja i pražnjenja pokretnih spremnika na terminalima ispod ciljne referentne vrijednosti od 0,005 % m/m (masa/masa) protoka.
   Države članice mogu zadržati ili zahtijevati strože mjere na cijelom svojem državnom području ili u geografskim područjima za koja je ustanovljeno da su takve mjere potrebne za zaštitu ljudskog zdravlja ili okoliša zbog posebnih uvjeta.
   Države članice mogu usvojiti tehničke mjere za smanjenje gubitaka benzina različite od onih navedenih u Prilogu II. ako se pokaže da su te alternativne mjere barem jednako djelotvorne.
   Države članice obavješćuju ostale države članice i Komisiju o svim postojećim mjerama ili svim posebnim mjerama iz ovog stavka koje namjeravaju poduzeti te o razlozima za njihovo poduzimanje. Komisija provjerava usklađenost tih mjera s odredbama Ugovora i ovog stavka.
   Svi terminali s uređajima za punjenje vozila cisterni opremljeni su najmanje jednim utovarnim mostom koji je u skladu sa specifikacijama za opremu za donje punjenje utvrđenima u Prilogu IV. Te se specifikacije preispituju u redovitim vremenskim razmacima te se prema potrebi revidiraju u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8.
   2.   Odredbe stavka 1. primjenjuju se:

               (a)

               od datuma iz članka 10. na nove terminale za punjenje vozila cisterni, željezničkih vagona-cisterni i/ili plovila;

               (b)

               nakon isteka tri godine od datuma iz članka 10. na postojeće terminale za punjenje vozila cisterni, željezničkih vagona-cisterni i/ili plovila ako protok prelazi 150 000 tona godišnje;

               (c)

               nakon isteka šest godina od datuma iz članka 10. na postojeće terminale za punjenje vozila cisterni i željezničkih vagona-cisterni ako protok prelazi 25 000 tona godišnje;

               (d)

               nakon isteka devet godina od datuma iz članka 10. na sve ostale postojeće uređaje za punjenje na terminalima za punjenje vozila cisterni i željezničkih vagona-cisterni.

         3.   Nakon isteka devet godina od datuma iz članka 10. zahtjevi za opremu za donje punjenje navedeni u Prilogu IV. primjenjuju se na sve utovarne mostove za punjenje vozila cisterni na svim terminalima, osim onih izuzetih prema odredbama stavka 4.
   4.   Odstupajući od navedenog, stavci 1. i 3. ne primjenjuje se na:

               (a)

               postojeće terminale s protokom manjim od 10 000 tona godišnje; i

               (b)

               nove terminale s protokom manjim od 5 000 tona godišnje, smještene na malim udaljenim otocima.

         Države članice u okviru postupaka izvješćivanja iz članka 9. obavješćuju Komisiju o terminalima na koje se odnosi takvo odstupanje.
   5.   Kraljevina Španjolska može odobriti jednogodišnje odstupanje od roka navedenog u stavku 2. točki (b).
   Članak 5.
   Pokretni spremnici
   1.   Pokretni spremnici projektiraju se i njima se rukuje u skladu sa sljedećim zahtjevima:

               (a)

               pokretni spremnici projektiraju se i njima se rukuje tako da se pare zadrže u spremniku nakon istovara benzina;

               (b)

               pokretni spremnici koji benzinom opskrbljuju benzinske postaje i terminale projektiraju se i njima se rukuje tako da prihvate i zadrže povratne pare iz uređaja za skladištenje na benzinskim postajama ili terminalima. Za željezničke vagone-cisterne to se zahtijeva samo ako benzinom opskrbljuju benzinske postaje ili terminale na kojima se obavlja prijelazno skladištenje para;

               (c)

               pare navedene u točkama (a) i (b) zadržavaju se u pokretnom spremniku dok se ne izvrši ponovno punjenje na terminalu, izuzev para ispuštenih kroz sigurnosni ventil.
               Ako se nakon istovara benzina pokretni spremnik koristi za druge proizvode osim benzina te u mjeri u kojoj nije moguća rekuperacija ili prijelazno skladištenje para, ventilacija se može dopustiti na geografskom području gdje emisije ne bi trebale u znatnijoj mjeri utjecati na okoliš ili zdravlje;

               (d)

               nadležna tijela država članica moraju osigurati da se vozila cisterne redovito ispituju u pogledu nepropusnosti pare te da se periodično provjerava ispravno funkcioniranje vakuumsko-tlačnih odušnih ventila na svim pokretnim spremnicima.

         2.   Odredbe stavka 1. primjenjuju se:

               (a)

               od datuma iz članka 10. na nova vozila cisterne, željezničke vagone-cisterne i plovila;

               (b)

               nakon isteka tri godine od datuma iz članka 10. na postojeća vozila cisterne i plovila ako se pune na terminalu na koji se primjenjuje zahtjev iz članka 4. stavka 1.;

               (c)

               na postojeća vozila cisterne ako su naknadno prilagođeni za donje punjenje u skladu sa specifikacijama utvrđenima u Prilogu IV.

         3.   Odstupajući od navedenog, odredbe stavka 1. točaka (a), (b) i (c) ne primjenjuju se na gubitak para koji je posljedica mjerenja pomoću uranjajućih mjernih šipki, i to na:

               (a)

               postojeće pokretne spremnike; i

               (b)

               nove pokretne spremnike koji počinju s radom u roku od četiri godine od datuma iz članka 10.

         Članak 6.
   Punjenje uređaja za skladištenje na benzinskim postajama
   1.   Oprema za punjenje i skladištenje projektira se i njome se rukuje u skladu s tehničkim odredbama Priloga III.
   Cilj je tih odredaba smanjenje ukupnog godišnjeg gubitka benzina koji proizlazi iz punjenja uređaja za skladištenje na benzinskim postajama ispod ciljne referentne vrijednosti od 0,01 % m/m (masa/masa) protoka.
   Države članice mogu zadržati ili zahtijevati strože mjere na cijelom svojem državnom području ili u geografskim područjima za koja je ustanovljeno da su takve mjere potrebne za zaštitu ljudskog zdravlja ili okoliša zbog posebnih uvjeta.
   Države članice mogu usvojiti tehničke mjere za smanjenje gubitaka benzina različite od onih navedenih u Prilogu III. ako se pokaže da su te alternativne mjere barem jednako djelotvorne.
   Države članice obavješćuju ostale države članice i Komisiju o svim postojećim mjerama ili svim posebnim mjerama iz ovog stavka koje namjeravaju poduzeti te o razlozima za njihovo poduzimanje.
   2.   Odredbe stavka 1. primjenjuju se:

               (a)

               od datuma iz članka 10. na nove benzinske postaje;

               (b)

               nakon isteka tri godine od datuma iz članka 10.:

                           —

                           na postojeće benzinske postaje s protokom većim od 1 000 m3 godišnje,

                           —

                           na postojeće benzinske postaje, bez obzira na njihov protok, koje se nalaze unutar stalnih stambenih ili radnih područja;

               (c)

               nakon isteka šest godina od datuma iz članka 10. na postojeće benzinske postaje s protokom većim od 500 m3 godišnje;

               (d)

               nakon isteka devet godina od datuma iz članka 10. na sve ostale postojeće benzinske postaje.

         3.   Odstupajući od navedenog, stavci 1. i 2. ne primjenjuju se na benzinske postaje s protokom manjim od 100 m3 godišnje.
   4.   Za benzinske postaje s godišnjim protokom manjim od 500 m3 države članice mogu odobriti odstupanje od zahtjeva iz stavka 1. ako se benzinska postaja nalazi na geografskom području ili na lokaciji gdje emisije para ne bi trebale u znatnijoj mjeri utjecati na okoliš ili zdravlje.
   Države članice, u okviru postupaka izvješćivanja iz članka 9., Komisiji dostavljaju detaljne podatke o područjima na kojima namjeravaju odobriti takva odstupanja te nakon toga o svim promjenama na tim područjima.
   5.   Kraljevina Nizozemska može odobriti odstupanje od vremenskog rasporeda iz stavka 2., podložno sljedećim uvjetima:

               —

               mjere koje se zahtijevaju u skladu s ovim člankom provode se kao dio šireg postojećeg nacionalnog programa za benzinske postaje koji istodobno rješava različite probleme u vezi s okolišem kao što su onečišćenje vode, zraka i tla te onečišćenje otpadom i čija je provedba precizno isplanirana,

               —

               vremenski se raspored smije izmijeniti za najviše dvije godine, pri čemu svi programi moraju biti dovršeni u roku navedenom u stavku 2. točki (d),

               —

               Komisiji se priopćuje odluka o odstupanju od rasporeda iz stavka 2., kao i svi podaci o opsegu i roku odstupanja.

         6.   Kraljevina Španjolska i Portugalska Republika mogu odobriti jednogodišnje odstupanje od roka navedenog u stavku 2. točki (b).
   Članak 7.
   Izmjene prilogâ
   Izmjene potrebne za prilagodbu prilogâ ovoj Direktivi tehničkom napretku donose se u skladu s postupkom propisanim u članku 8., uz izuzetak graničnih vrijednosti iz Priloga II. točke 2.
   Članak 8.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže odbor sastavljen od predstavnika država članica kojim predsjedava predstavnik Komisije.
   2.   Predstavnik Komisije odboru podnosi nacrt mjera koje treba poduzeti. Odbor daje svoje mišljenje o nacrtu u roku koji predsjedatelj može utvrditi s obzirom na hitnost predmeta. Mišljenje se usvaja većinom utvrđenom u članku 148. stavku 2. Ugovora za donošenje odluka koje Vijeće donosi na prijedlog Komisije. Glasovi predstavnika država članica u odboru ponderiraju se na način propisan u tom članku. Predsjedatelj ne sudjeluje u glasovanju.
   3.   Komisija usvaja predviđene mjere ako su one u skladu s mišljenjem odbora.
   Ako predviđene mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora ili ako odbor nije dao nikakvo mišljenje, Komisija bez odlaganja podnosi Vijeću prijedlog u vezi s mjerama koje treba poduzeti. Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom.
   4.   Ako Vijeće ne odluči u roku od tri mjeseca od dana podnošenja prijedloga, Komisija usvaja predložene mjere.
   Članak 9.
   Praćenje i izvješćivanje
   Izvješća o provedbi ove Direktive sastavljaju se prema postupku utvrđenom u članku 5. Direktive Vijeća 91/692/EEZ od 23. prosinca 1991. o standardiziranju i racionaliziranju izvješća o provedbi određenih direktiva koje se odnose na okoliš (8). Komisija je pozvana da svojem prvom izvješću, ako je to potrebno, priloži prijedloge za izmjenu ove Direktive, uključujući osobito proširenje područja njezine primjene kako bi se obuhvatili sustavi za kontrolu i rekuperiranje para za uređaje za punjenje i brodove.
   Članak 10.
   Prenošenje u nacionalno zakonodavstvo
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 1995. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 11.
   Završna odredba
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 1994.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         K. HÄNSCH

            Za Vijeće

            Predsjednik

         K. KINKEL

      (1)  SL C 227, 3.9.1992., str. 3. i SL C 270, 6.10.1993., str. 12.

      (2)  SL C 73, 15.3.1993., str. 6.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 24. lipnja 1994. (SL C 194, 19.7.1993., str. 325.), Zajedničko stajalište Vijeća od 4. listopada 1993. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Europskog parlamenta od 9. ožujka 1994. (SL 91, 28.3.1994., str. 82.). Potvrđeno 2. prosinca 1994. (SL C 342, 20.12.1993., str 15.). Zajednički tekst Odbora za mirenje od 8. studenoga 1994.

      (4)  SL C 112, 20.12.1973., str. 1.; SL C 139, 13.6.1977., str. 1.; SL C 46, 17.2.1983., str. 1. i SL C 328, 7.12.1987., str. 1.

      (5)  SL L 242, 30.8.1991., str. 1.

      (6)  SL L 109, 26.4.1983., str. 8. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 92/400/EEZ (SL L 221, 6.8.1992., str. 55.).

      (7)  SL L 301, 28.10.1982., str. 1.

      (8)  SL L 377, 31.12.1991., str. 48.
   PRILOG I.
   ZAHTJEVI ZA UREĐAJE ZA SKLADIŠTENJE NA TERMINALIMA
   1.   Vanjski zid i krov spremnika koji se nalaze iznad zemlje moraju biti obojeni bojom koja reflektira 70 % ukupnog toplinskog zračenja ili više. Te se radnje mogu planirati tako da se provode u okviru uobičajenih ciklusa održavanja spremnika u razdoblju od tri godine. Države članice mogu odobriti odstupanje od ove odredbe kada to zahtijeva zaštita područja s posebnim krajolikom koja su kao takva odredila nacionalna tijela.
   Ova se odredba ne primjenjuje na spremnike priključene na uređaj za rekuperiranje para koji ispunjava zahtjeve iz Priloga II. točke 2.
   2.   Spremnici s vanjskim plivajućim pokrovom moraju biti opremljeni primarnom brtvom koja zatvara prstenasti prostor između zida spremnika i vanjskog ruba plivajućeg pokrova te sekundarnom brtvom postavljenom iznad primarne brtve. Brtve moraju biti projektirane tako da ukupno zadrže 95 % ili više para u odnosu na usporedivi spremnik s fiksnim krovom koji nije opremljen uređajima za kontrolu zadržavanja para (to jest spremnik s fiksnim krovom koji ima samo vakuumsko-tlačni odušni ventil).
   3.   Svi novi uređaji za skladištenje na terminalima gdje se rekuperiranje para zahtijeva na temelju članka 4. Direktive (vidjeti Prilog II.) moraju biti:

               (a)

               spremnici s fiksnim krovom priključeni na uređaj za rekuperiranje para koji ispunjava zahtjeve iz Priloga II.; ili

               (b)

               projektirani tako da imaju vanjski ili unutarnji plivajući pokrov, opremljen primarnim i sekundarnim brtvama, kako bi ispunjavali zahtjeve za rad navedene u točki 2.

         4.   Postojeći spremnici s fiksnim krovom moraju:

               (a)

               biti priključeni na uređaj za rekuperiranje para koji ispunjava zahtjeve iz Priloga II.; ili

               (b)

               imati unutarnji plivajući pokrov s primarnom brtvom koja bi trebala biti projektirana tako da ukupno zadrži 90 % para ili više u odnosu na usporedivi spremnik s fiksnim krovom koji nije opremljen uređajima za kontrolu zadržavanja para.

         5.   Zahtjevi za uređaje za kontrolu zadržavanja para navedeni u točkama 3. i 4. ne primjenjuju se na spremnike s fiksnim krovom na terminalima gdje je prijelazno skladištenje para dopušteno na temelju Priloga II. točke 1.
   PRILOG II.
   ZAHTJEVI ZA UREĐAJE ZA PUNJENJE I PRAŽNJENJE NA TERMINALIMA
   1.   Pare koje se oslobađaju tijekom punjenja pokretnog spremnika moraju se vratiti kroz nepropusni priključni cjevovod do uređaja za rekuperiranje para u svrhu regeneriranja na terminalu.
   Ova se odredba ne primjenjuje na cisterne s gornjim punjenjem sve dok je takvo punjenje dopušteno.
   Na terminalima gdje se obavlja punjenje plovila benzinom uređaj za rekuperiranje para može se zamijeniti uređajem za spaljivanje para ako je rekuperiranje para opasno ili tehnički neizvedivo zbog volumena povratnih para. Zahtjevi u pogledu emisija u zrak iz uređaja za rekuperiranje para primjenjuju se i na uređaj za spaljivanje para.
   Na terminalima s protokom manjim od 25 000 tona godišnje izravno rekuperiranje para na terminalu može se zamijeniti prijelaznim skladištenjem para.
   2.   Prosječna koncentracija para u ispustu iz uređaja za rekuperiranje para – ispravljena zbog razrjeđivanja tijekom obrade – ne smije biti veća od 35 g po normalnom kubičnom metru (Nm3) po satu.
   Za uređaje za rekuperiranje para instalirane prije 1. siječnja 1993. Ujedinjena Kraljevina može odobriti odstupanje od granične vrijednosti od 35 g/Nm3 po satu, navedene u ovom Prilogu, podložno sljedećim uvjetima:

               —

               uređaj se pridržava granične vrijednosti od 50 g/Nm3 po satu, izmjerenu sukladno specifikacijama iz ovog Priloga,

               —

               odstupanje istječe najkasnije devet godina od datuma iz članka 10. Direktive,

               —

               Komisiju se obavješćuje o pojedinim uređajima na koje se primjenjuje ovo odstupanje, uključujući podatke o njihovom protoku benzina i emisijama para iz uređaja.

         Nadležna tijela država članica moraju osigurati utvrđivanje metoda mjerenja i analize te njihove učestalosti.
   Mjerenja se moraju provoditi tijekom jednog punog radnog dana (najmanje sedam sati) normalnog protoka.
   Mjerenja se mogu obavljati kontinuirano ili s prekidima. Ako se obavljaju s prekidima, moraju se obaviti najmanje četiri mjerenja po satu.
   Ukupna pogreška u mjerenju uzrokovana korištenom opremom, plinom za kalibriranje i samim postupkom ne smije biti veća od 10 % izmjerene vrijednosti.
   Korištena oprema mora biti u stanju izmjeriti koncentracije barem do donje granice od 3 g/Nm3.
   Pouzdanost mora biti najmanje 95 % mjerene vrijednosti.
   3.   Nadležna tijela država članica moraju osigurati redovitu provjeru nepropusnosti priključnih cjevovoda i opreme na cjevovodima.
   4.   Nadležna tijela država članica moraju osigurati da se u slučaju propuštanja pare punjenje na utovarnom mostu prekine. Oprema za takav prekid punjenja mora biti instalirana na utovarnom mostu.
   5.   Kada je dopušteno gornje punjenje pokretnih spremnika, otvor utovarne ruke mora biti pri dnu pokretnog spremnika kako ne bi došlo do prskanja prilikom punjenja.
   PRILOG III.
   ZAHTJEVI ZA UREĐAJE ZA PUNJENJE I SKLADIŠTENJE NA BENZINSKIM POSTAJAMA I TERMINALIMA NA KOJIMA SE OBAVLJA PRIJELAZNO SKLADIŠTENJE PARA
   Pare koje se oslobađaju prilikom pretakanja benzina u uređaje za skladištenje na benzinskim postajama i u spremnike s fiksnim krovom koji se koriste za prijelazno skladištenje para moraju se vratiti kroz nepropusni priključni cjevovod u pokretni spremnik iz kojeg se toči benzin. Punjenje se ne smije obavljati ako ti uređaji nisu u funkciji i ako ne rade ispravno.
   PRILOG IV.
   SPECIFIKACIJE ZA DONJE PUNJENJE, PRIKUPLJANJE PARA I ZAŠTITU EUROPSKIH VOZILA CISTERNI OD PREPUNJENJA
   1.   Priključci

               1.1.

               Priključak za tekućine na utovarnoj ruci mora biti ženskog tipa i mora odgovarati 4-colnom (101,6 mm) API muškom adapteru koji se nalazi na vozilu, kako je definirano u:

                           —

                           API Recommended Practice 1004
                           Seventh Edition, November 1988

                     Bottom loading and vapour recovery for MC-306 tank motor vehicles (Section 2.1.1.1 – Type of adapter used for bottom loading).

               1.2.

               Priključak za prikupljanje para na cijevi za prikupljanje para na utovarnom mostu mora biti ženskog tipa s izdankom i utorom i mora odgovarati 4-colnom (101,6 mm) muškom adapteru s izdankom i utorom koji se nalazi na vozilu, kako je definirano u:

                           —

                           Seventh Edition, November 1988
                           API Recommended Practice 1004

                     Bottom loading and vapour recovery for MC-306 tank motor vehicles (Section 4.1.1.2 – Vapour-recovery adapter).

         2.   Uvjeti za punjenje

               2.1.

               Normalna brzina punjenja tekućine mora iznositi 2 300 litara u minuti (najviše 2 500 litara u minuti) po utovarnoj ruci.

               2.2.

               Kada terminal radi punim kapacitetom, njegov sustav za prikupljanje para na utovarnom mostu, uključujući uređaj za rekuperiranje pare, smije proizvoditi maksimalni protutlak od 55 milibara na adapteru za prikupljanje para na strani vozila.

               2.3.

               Sva vozila homologirana za donje punjenje moraju na sebi imati identifikacijsku pločicu na kojoj je naveden najveći dopušteni broj utovarnih ruku koje mogu raditi istodobno, a da je pritom sigurno da se pare neće ispustiti kroz ventile P i V u odjeljcima, uz maksimalni povratni tlak postrojenja od 55 milibara kako je navedeno u podtočki 2.2.

         3.   Povezivanje uzemljenja vozila i sustava za otkrivanje prepunjenja.

   Utovarni most mora biti opremljen kontrolnom jedinicom za otkrivanje prepunjenja koja, kada je priključena na vozilo, daje pouzdan signal kojim se dopušta punjenje, pod uvjetom da nijedan od senzora prepunjenja u odjeljcima ne otkrije visoku razinu.

               3.1.

               Vozilo mora biti povezano s kontrolnom jedinicom na utovarnom mostu putem 10-polnog standardnog industrijskog električnog priključka. Muški priključak mora biti montiran na vozilo, a ženski priključak mora biti pričvršćen za kabel povezan s kontrolnom jedinicom postavljenom na utovarnom mostu.

               3.2.

               Detektori visoke razine na vozilu moraju biti dvožilni termistorski senzori, dvožilni optički senzori, peterožilni optički senzori ili kompatibilni ekvivalent, pod uvjetom da je sustav pouzdan. (Napomena: termistori moraju imati negativan temperaturni koeficijent.)

               3.3.

               Kontrolna jedinica na utovarnom mostu mora odgovarati i dvožilnim i peterožilnim sustavima na vozilima.

               3.4.

               Vozilo mora biti povezano s utovarnim mostom zajedničkom povratnom žicom senzora prepunjenja, koja mora biti priključena na deseti pol muškog priključka preko podvozja vozila. Deseti pol ženskog priključka mora biti priključen na kućište kontrolne jedinice, koja mora biti priključena na uzemljenje utovarnog mosta.

               3.5.

               Sva vozila ovlaštena za donje punjenje moraju na sebi imati identifikacijsku pločicu (vidjeti 2.3.) na kojoj je naveden tip instaliranih senzora za otkrivanje prepunjenja (tj. dvožilni ili peterožilni).

         4.   Mjesto priključivanja

               4.1.

               Projektiranje uređaja za punjenje tekućina i uređaja za prikupljanje para na utovarnom mostu mora se temeljiti na sljedećim općim odredbama za priključivanje vozila.

               4.1.1.

               Visina središnje crte adaptera za tekućinu mora biti: najviše 1,4 metra (neutovareno); najmanje 0,5 metra (utovareno) s tim da je poželjna visina između 0,7 i 1,0 metara.

               4.1.2.

               Vodoravni razmak između adaptera ne smije biti manji od 0,25 metara (poželjni minimalni razmak je 0,3 metra).

               4.1.3.

               Svi adapteri za tekućinu moraju biti smješteni unutar omeđenog područja čija duljina ne smije biti veća od 2,5 metara.

               4.1.4.

               Adapter za prikupljanje pare trebao bi biti postavljen po mogućnosti s desne strane adaptera za tekućinu, na visini koja ne prelazi 1,5 metara (neutovareno) i nije manja od 0,5 metara (utovareno).

               4.2.

               Priključak uzemljenja i sustava za otkrivanje prepunjenja mora biti postavljen s desne strane adaptera za tekućinu i prikupljanje pare, na visini koja ne prelazi 1,5 metara (neutovareno) i nije manja od 0,5 metara (utovareno).

               4.3.

               Gore navedeni priključci moraju biti postavljeni isključivo s jedne strane vozila.

         5.   Sigurnosni međuspojevi

   5.1.   Uzemljenje i sustav za otkrivanje prepunjenja

   5.2.   Otkrivanje prikupljanja para