title: Direktiva 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994 o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika

text:
                  06/Sv. 1

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  5

            31994L0022

                  L 164/3

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 94/22/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
         od 30. svibnja 1994
         o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika
         EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 57. stavak 2. prvu i treću rečenicu, te članke 66. i 100.a,
         uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
         uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
         u skladu s postupkom predviđenim u članku 189.b Ugovora (3),
         budući da unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe, usluga, osoba i kapitala; budući da se potrebne mjere moraju usvojiti radi njegovog ostvarivanja;
         budući da je u svojoj rezoluciji od 16. rujna 1986. (4) Vijeće prepoznalo kao cilj energetske politike Zajednice i država članica bolju integraciju, bez prepreka u trgovini, na unutarnjem energetskom tržištu koja bi pridonijela povećanju sigurnosti opskrbe, smanjenju troškova i poboljšanju tržišnog natjecanja u gospodarstvu;
         budući da Zajednica uvelike ovisi o uvozu u pogledu vlastite opskrbe ugljikovodicima; budući da je, stoga, korisno poticati najbolje moguće traženje, istraživanje i proizvodnju resursa koji se nalaze u Zajednici;
         budući da države članice imaju suverenitet i suverena prava nad resursima ugljikovodika na svojim teritorijima;
         budući da je Zajednica potpisnica Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora;
         budući da se moraju poduzeti koraci za osiguravanje nediskriminacijskih pristupa i bavljenja aktivnostima koje se odnose na traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika sukladno uvjetima koji potiču veće natjecanje na ovom području i da se time potiče najbolje moguće traženje, istraživanje i proizvodnja resursa u državama članicama kao i daljnja integracija unutarnjeg energetskog tržišta;
         budući da je nužno, s tim ciljem, uspostaviti zajednička pravila kako bi se osiguralo da postupci izdavanja odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika budu otvoreni svim poduzetnicima koji imaju potrebna svojstva; budući da odobrenja moraju biti dana na osnovi objektivnih i objavljenih kriterija; budući da uvjeti na temelju kojih se izdaju odobrenja moraju isto tako biti unaprijed poznati svim poduzetnicima koji sudjeluju u postupku;
         budući da države članice moraju zadržati pravo ograničavanja pristupa i bavljenja ovim aktivnostima iz razloga javnog interesa i podvrgnuti ih plaćanju financijskih doprinosa ili doprinosa u ugljikovodicima, s time da pojedinosti o tom doprinosu moraju biti utvrđene tako da ne zadiru u djelatnost poduzetnika; budući da se ovo pravo mora koristiti bez diskriminacije; budući da se, uz izuzetak uvjeta i obveza koje se odnose na korištenje ovog prava, moraju poduzeti koraci kako bi se izbjeglo nametanje poduzetnicima uvjeta i obveza koje se ne opravdavaju potrebom valjanog provođenja ove aktivnosti; budući da se aktivnosti poduzetnika moraju nadzirati samo do potrebne mjere kako bi se osiguralo njihovo ispunjavanje obveza i uvjeta;
         budući da se veličina područja za koje vrijedi odobrenje i trajanje odobrenja mora ograničiti u svrhu sprečavanja davanja isključivog prava samo za jednog poduzetnika na području na kojem više poduzetnika može učinkovitije tražiti, istraživati i proizvoditi ugljikovodike;
         budući da poduzetnici država članica trebaju u trećim zemljama uživati položaj usporediv s onim koji poduzetnici trećih zemalja uživaju u Zajednici na temelju ove Direktive; budući da je potrebno propisati postupak u tu svrhu;
         budući da bi se ova Direktiva trebala primjenjivati na odobrenja izdana nakon datuma do kojega države članice moraju donijeti zakone i druge propise potrebne radi usklađenja s ovom Direktivom;
         budući da se Direktiva Vijeća 90/531/EEZ od 17. rujna 1990. o postupcima nabave za subjekte u sektorima vodoopskrbe, energetike, prometa i telekomunikacija (5) i Direktiva Vijeća 93/38/EEZ od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru (6) primjenjuju na poslovne subjekte u sektoru u pogledu njihove nabave materijala, radova i usluga; budući da je primjena alternativnih pravila iz članka 3. Direktive 90/531/EEZ posebno podložna uvjetu da se, u državama članicama koje zahtijevaju primjenu tih dogovora, odobrenja izdaju bez diskriminacije i na transparentan način; budući da država članica ispunjava ovaj uvjet od trenutka kada i sve dok god poštuje obveze iz ove Direktive; budući da je zato nužno izmijeniti Direktivu 90/531/EEZ;
         budući da se člankom 36. Direktive 90/531/EEZ propisuje revizija područja primjene te Direktive unutar četiri godine, s obzirom na događanja koja se osobito odnose na napredak u otvaranju tržišta i tržišnog natjecanja. Ova revizija područja primjene uključuje istraživanje i crpljenje ugljikovodika;
         budući da Danska ima posebni položaj, zbog činjenice da je obvezna ući u pregovore u pogledu mogućeg nastavka aktivnosti nakon isteka koncesije odobrene 8. srpnja 1962., koja se odnosi na područja koja se napuštaju dana 8. srpnja 2012. i da će Danskoj stoga biti dozvoljena odstupanja u pogledu ovih područja,
         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

            Članak 1.
            U smislu ove Direktive:

                        1.

                        „nadležna tijela” znači državna tijela iz članka 1. stavka 1. Direktive 90/531/EEZ, koja su nadležna za davanje odobrenja i/ili nadzor njihova korištenja;

                        2.

                        „poduzetnik” znači svaka fizička ili pravna osoba ili svako udruženje takvih osoba koje zatraže, mogu zatražiti ili već jesu nositelji odobrenja;

                        3.

                        „odobrenje” znači svaki zakon, propis, upravna ili ugovorna odredba ili instrument izdani u skladu s njima, kojim nadležna tijela države članice ovlašćuju poduzetnika da koristi, za svoj račun i na vlastitu odgovornost, isključivo pravo na traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika na određenom geografskom području. Odobrenje se može izdati za svaku radnju pojedinačno ili za nekoliko radnji istodobno;

                        4.

                        „javna poduzeća” znači javna poduzeća kako je definirano u članku 1. stavku 2. Direktive 90/531/EEZ.

            Članak 2.

               1.   Države članice zadržavaju pravo da odrede područja unutar svojeg državnog teritorija koja se stavljaju na raspolaganje za provođenje traženja, istraživanja i proizvodnje ugljikovodika.

               2.   Kad područje stoji na raspolaganju za provođenje aktivnosti navedenih u stavku 1., države članice će osigurati da ne dođe do diskriminacije između poduzetnika u pogledu pristupa i provođenja ovih aktivnosti.
               Međutim, države članice mogu iz razloga nacionalne sigurnosti odbiti pristup i provođenje ovih aktivnosti svakom poduzetniku koji je pod stvarnom kontrolom trećih zemalja ili državljana trećih zemalja.

            Članak 3.

               1.   Države članice će poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da su odobrenja izdana u skladu s postupkom u kojem svi zainteresirani poduzetnici mogu podnijeti prijave u skladu sa stavkom 2. ili 3.

               2.   Ovaj se postupak pokreće:

                           (a)

                           ili na inicijativu nadležnih tijela u obliku obavijesti u kojoj se potiče poziv na podnošenje prijave i koja se treba objaviti u Službenom listu Europskih zajednica najkasnije 90 dana prije isteka roka za podnošenje prijava;

                           (b)

                           ili po obavijesti kojom se poziva na podnošenje prijave, koja se treba objaviti u Službenom listu Europskih zajednica, nakon podnošenja prijave od strane poduzetnika ne dovodeći u pitanje odredbe članka 2. stavka 1. Drugi zainteresirani poduzetnici imaju rok od najmanje 90 dana od dana objave u kojem moraju podnijeti prijavu.

                     Obavijesti će sadržavati vrstu odobrenja, geografsko područje ili područja za koja su dijelom ili u cijelosti podnesene ili mogu biti podnesene prijave, te predloženi datum odnosno rok za izdavanje odobrenja.
               Kada se daje prednost prijavama poduzetnika koji su pojedinačne fizičke ili pravne osobe, obavijest treba sadržavati taj podatak.

               3.   Države članice mogu izdati odobrenja bez pokretanja postupka sukladno stavku 2. kada je područje za koje se traži odobrenje:

                           (a)

                           trajno na raspolaganju; ili

                           (b)

                           je bilo predmet prethodnog postupka sukladno stavku 2. koji nije doveo do izdavanja odobrenja;
                           ili

                           (c)

                           je napušteno od strane poduzetnika, a ne spada automatski pod (a).

                     Država članica koja želi primijeniti ovaj stavak dužna je unutar tri mjeseca od donošenja ove Direktive, ili u slučaju država članica koje još nisu uvele odgovarajuće postupke, bez odlaganja objaviti obavijesti u Službenom listu Europskih zajednica, navodeći područja unutar njezinog teritorija koja su raspoloživa na temelju ovog stavka, te gdje se mogu dobiti odgovarajuće detaljne informacije u tom smislu. Svaka značajna promjena ovih informacija predmet je dodatne obavijesti. Međutim, nijedna prijava za odobrenje na temelju ovog stavka se ne može razmatrati prije objave odgovarajuće obavijesti iz ovog stavka.

               4.   Država članica može odlučiti ne primijeniti odredbe stavka 1., ako i u mjeri u kojoj se iz geoloških ili proizvodnih razloga opravdava izdavanje odobrenja za određeno područje nositelju odobrenja za susjedno područje. Određena država članica dužna je nositeljima odobrenja za bilo koja druga susjedna područja osigurati mogućnost podnošenja prijave te dovoljno vremena da to učine.

               5.   Ne smatra se izdavanjem odobrenja u smislu stavka 1.:

                           (a)

                           izdavanje odobrenja isključivo na temelju promjene imena ili vlasništva pravnog subjekta koji je nositelj postojećeg odobrenja, promjene u sastavu takvog poduzetnika ili prijenosa odobrenja;

                           (b)

                           izdavanje odobrenja poduzetniku koji ima drugi oblik odobrenja gdje posjedovanje takvog odobrenja uključuje pravo na izdavanje prethodnog odobrenja;

                           (c)

                           odluka nadležnih tijela donesena unutar okvira odobrenja (neovisno o tome je li takvo odobrenje bilo izdano prije datuma određenog u članku 14.) koja se odnosi na dobivanje, prekid, produženje ili prestanak aktivnosti ili produženje samog odobrenja.

               6.   Neovisno o započinjanju postupaka iz stavka 2., države članice zadržavaju pravo na mogućnost odbijanja izdavanja odobrenja, istodobno osiguravajući da provođenje tog prava ne daje povoda diskriminaciji između poduzetnika.

            Članak 4.
            Države članice su dužne poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da:

                        (a)

                        ako površina geografskih područja nije razgraničena u skladu s postojećom geodetskom podjelom teritorija, prostiranje svakog područja se određuje tako da ono ne premašuje područje opravdano najboljom mogućom provedbom aktivnosti s tehničkog i gospodarskog stajališta. U slučaju odobrenja danih na temelju postupaka prema članku 3. stavku 2. bit će u tu svrhu uspostavljeni objektivni kriteriji i učinit će se dostupnima poduzetnicima prije podnošenja prijava;

                        (b)

                        trajanje odobrenja ne premašuje rok potreban za provođenje aktivnosti za koje je odobrenje izdano. Međutim, nadležna tijela mogu produžiti odobrenje kad određeno trajanje nije dostatno za završetak odnosne aktivnosti i ako je aktivnost bila provedena u skladu s odobrenjem;

                        (c)

                        poduzetnici zadržavaju isključiva prava na geografskom području za koje su dobili odobrenje samo toliko dugo koliko je nužno za valjanu provedbu aktivnosti.

            Članak 5.
            Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da:

                        1.

                        odobrenja, u svakom slučaju, budu izdana na osnovi sljedećih kriterija:

                                    (a)

                                    tehničke i financijske mogućnosti poduzetnika; i

                                    (b)

                                    načina na koji oni predlažu traženje, istraživanje i/ili proizvodnju u odnosnom geografskom području;
                                    te, po potrebi:

                                    (c)

                                    ako je odobrenje ponuđeno na prodaju, cijena koju je poduzetnik spreman platiti kako bi dobio odobrenja;

                                    (d)

                                    ako, nakon procjene na temelju kriterija pod točkama (a), (b) i, po potrebi, pod točkom (c), dvije ili više prijava imaju jednak značaj i jednako ispunjavaju druge relevantne objektivne i kriterije koji nisu diskriminirajući, kako bi donijeli konačnu odluku među ovim prijavama.

                              Nadležna tijela mogu također uzeti u obzir, prilikom odluke o prijavama, nedostatak učinkovitosti i odgovornosti prikazane od strane podnositelja prijava u okviru prethodnih odobrenja.
                        Kada nadležna tijela određuju sastav poduzetnika kojem mogu izdati odobrenje, to će odrediti na temelju objektivnih i nediskriminirajućih kriterija.
                        Kada nadležna tijela određuju upravitelja poduzetnika kojem mogu odobriti odobrenje, to će odrediti na osnovi objektivnih i nediskriminirajućih kriterija.
                        Kriteriji se izrađuju i objavljuju u Službenom listu Europskih zajednica prije početka roka za podnošenje prijava. Države članice koje su već objavile kriterije u svojim službenim listovima mogu ograničiti objavu u Službenom listu Europskih zajednica na upućivanje na objavu u svojim službenim listovima. Međutim, svaka promjena kriterija objavljuje se u cijelosti u Službenom listu Europskih zajednica;

                        2.

                        uvjeti i zahtjevi u pogledu provođenja ili okončanja aktivnosti koji se primjenjuju na svaku vrstu odobrenja na temelju zakona i drugih propisa na snazi u vrijeme podnošenja prijava, neovisno o tome jesu li sadržani u odobrenju ili su jedan od uvjeta koji se trebaju prihvatiti prije izdavanja takvog odobrenja, budu ustanovljeni i stalno dostupni zainteresiranim poduzetnicima. U slučaju predviđenom u članku 3. stavku 2. točki (a) oni mogu postati dostupni samo od datuma od kojeg se mogu podnijeti prijave za odobrenja;

                        3.

                        sve promjene uvjeta i zahtjeva tijekom postupka šalju se svim zainteresiranim poduzetnicima;

                        4.

                        kriteriji, uvjeti i zahtjevi koji se navode u ovom članku primjenjuju se na nediskriminirajući način;

                        5.

                        svakoga se poduzetnika čija je prijava za odobrenje odbijena, ako poduzetnik želi, obavješćuje o razlozima odluke.

            Članak 6.

               1.   Države članice osiguravaju da se uvjeti i zahtjevi koji se navode u članku 5. stavku 2. kao i posebne obveze koje se odnose na korištenje specifičnih odobrenja, opravdaju isključivo potrebom osiguravanja pravilne provedbe aktivnosti na području za koje se traži odobrenje, primjenom stavka 2. ili plaćanjem u novcu ili u ugljikovodicima.

               2.   Države članice mogu, iz razloga nacionalne sigurnosti, javne sigurnosti, javnog zdravlja, sigurnosti prometa, zaštite okoliša, zaštite bioloških resursa i nacionalnog kulturnog blaga koje ima umjetničku, povijesnu ili arheološku vrijednost, sigurnosti instalacija i radnika, planiranog upravljanja ugljikovodičnim resursima (primjerice stope crpljenja ugljikovodika ili optimizacije njegovog vađenja) ili potrebom osiguravanja poreznih prihoda, nametnuti uvjete i zahtjeve za provođenje aktivnosti navedenih u članku 2. stavku 1.

               3.   Pravila za plaćanje doprinosa navedenih u stavku 1., uključujući zahtjeve za sudjelovanjem države, određuju države članice kako bi se poduzetniku osiguralo očuvanje neovisnosti u upravljanju.
               Međutim, kada izdavanje odobrenja ovisi o sudjelovanju države u aktivnostima i kada je pravnoj osobi povjereno upravljanje ovim sudjelovanjem ili kada država sama upravlja sudjelovanjem, niti pravna osoba niti država neće biti spriječene preuzeti prava i obveze povezane s takvim sudjelovanjem, sukladno važnosti sudjelovanja pod uvjetom da pravna osoba ili država ne dobije informacije niti ostvaruje pravo glasa u odlukama u pogledu izvora nabave za poslovne subjekte i ako pravna osoba ili država zajedno s bilo kojom javnom pravnom osobom ili osobama ne iskoriste većinsko pravo glasa u drugim odlukama i da se bilo koji glas države ili pravne osobe zasniva isključivo na transparentnim, objektivnim i nediskriminirajućim načelima, te da se time ne sprečava da se upravne odluke poduzetnika temelje na uobičajenim trgovinskim načelima.
               Međutim, takve odredbe neće spriječiti pravnu osobu ili državu da se protivi odluci nositelja odobrenja koja ne bi poštivala uvjete i zahtjeve navedene u odobrenju, u pogledu politike crpljenja i zaštite financijskih interesa države.
               Pravo prigovora koristi se na nediskriminirajući način, osobito u vezi s odlukama o ulaganjima ili izvorima upošljavanja poduzetnika. U slučaju gdje sudjelovanjem države u aktivnostima upravlja pravna osoba koja je također nositelj odobrenja, država članica će uspostaviti dogovore koji zahtijevaju da pravna osoba drži odvojene račune za svoju poslovnu aktivnost s jedne strane i svoju aktivnost upravitelja sudjelovanja države s druge strane, uz jamstvo da ne postoji protok informacija od strane pravne osobe odgovorne za upravljanje sudjelovanjem države prema pravnoj osobi koja je ovlašteni nositelj odobrenja. Međutim, u slučaju kada dio pravne osobe koji je odgovoran za upravljanje sudjelovanjem države, zapošljava kao savjetnika dio pravne osobe koja je nositelj odobrenja, on može učiniti dostupnima informacije potrebne za rad savjetnika. Nositelji svih odobrenja na koje se informacije odnose bit će unaprijed obaviješteni o tome koje će se informacije pružiti na ovaj način i dat će im se dovoljno vremena da iznesu prigovore.

               4.   Države članice osiguravaju da se nadzor poduzetnika što se tiče odobrenja ograniči na nadzor nužan za osiguravanje ispunjavanja uvjeta, zahtjeva i obveza navedenih u stavku 1. One će, osobito, poduzeti mjere potrebne za osiguravanje da se niti od jednog poduzetnika ne zatraži, na temelju bilo kojeg zakona ili drugog propisa, ili bilo kojeg ugovora ili dogovora, da pruži informacije o svojim budućim ili postojećim izvorima nabave, izuzev na zahtjev nadležnih tijela i isključivo radi ciljeva iznesenih u članku 36. Ugovora.

            Članak 7.
            Ne dovodeći u pitanje odredbe koje se odnose na pojedinačna odobrenja ili su sadržane u odobrenjima i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 3. stavka 5. točke (b), odnosne države članice prije 1. siječnja 1997. ukidaju zakone i druge propise kojima se za pojedinačnog poduzetnika zadržava pravo na dobivanje odobrenja na specifičnom geografskom području unutar teritorija države članice.

            Članak 8.

               1.   Države članice obavješćuju Komisiju o svim općim poteškoćama s kojima se susreću poduzetnici, de jure ili de facto, prilikom pristupa ili provođenja aktivnosti traženja, istraživanja i proizvodnje ugljikovodika u trećim zemljama, a na koje im bude ukazano. Države članice i Komisija osiguravaju poštivanje poslovne tajne.

               2.   Komisija prije 31. prosinca 1994. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, a nakon toga redovito, o situaciji poduzetnika u trećim zemljama kao i o stanju pregovora poduzetih sukladno stavku 3. s tim državama ili u okviru međunarodnih organizacija.

               3.   Kad Komisija ustanovi, bilo na temelju izvješća navedenih u stavku 2. ili na temelju drugih informacija, da treća zemlja ne jamči poduzetnicima Zajednice, u pogledu pristupa i provedbe aktivnosti navedenih u stavku 1. položaj usporediv s onim kojeg Zajednica jamči poduzetnicima iz te treće zemlje, Komisija može podnijeti prijedlog Vijeću za odgovarajućim mandatom za pregovore s ciljem dobivanja usporedivih mogućnosti tržišnog natjecanja za poslovne subjekte Zajednice. Vijeće će donijeti odluku kvalificiranom većinom.

               4.   U okolnostima navedenima u stavku 3. Komisija može u bilo koje doba predložiti da Vijeće ovlasti jednu ili više država članica da odbiju izdati odobrenje poduzetniku nad kojim odnosna treća zemlja i/ili pak državljani te treće zemlje imaju učinkovitu kontrolu.
               Komisija može iznijeti takve prijedloge na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice.
               Vijeće će odlučiti kvalificiranom većinom što je prije moguće.

               5.   Mjere poduzete sukladno ovom članku neće utjecati na obveze Zajednice iz međunarodnih ugovora koji su mjerodavni za pristup i provođenje aktivnosti traženja, istraživanja i proizvodnje ugljikovodika.

            Članak 9.
            Svaka država članica objavljuje i dostavlja Komisiji godišnje izvješće koje sadržava informacije o geografskim područjima koja su otvorena za traženje, istraživanje i proizvodnju, izdanim odobrenjima, nositeljima odobrenja i njihovom sastavu te procijenjenim rezervama koja se nalaze na njezinom teritoriju.
            Ova odredba ne pretpostavlja obvezu države članice da objavi poslovne informacije povjerljive prirode.

            Članak 10.
            Države članice najkasnije do 1. svibnja 1995. obavješćuju Komisiju o nadležnim tijelima. Države članice obavješćuju Komisiju bez odgađanja o svim naknadnim promjenama. Komisija objavljuje popis nadležnih tijela i bilo koje promjene istoga u Službenom listu Europskih zajednica.

            Članak 11.
            Ova se Direktiva primjenjuje na odobrenja dana od datuma propisanog u članku 14.

            Članak 12.
            Sljedeći stavak dodaje se članku 3. Direktive 90/531/EEZ:

                  „5.   U pogledu iskorištavanja geografskih područja u svrhu traženja ili crpljenja ulja ili plina, stavci 1. do 4. primjenjuju se kako slijedi od datuma od kojeg odnosna država članica ispuni odredbe Direktive 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika (*1):

                              (a)

                              uvjeti izneseni u stavku 1. smatrat će se ispunjenima s učinkom od tog datuma ne dovodeći u pitanje stavak 3.;

                              (b)

                              s učinkom od tog datuma, od države članice navedene u stavku 4. će se tražiti priopćenje samo onih odredaba koje se odnose na udovoljavanje uvjeta navedenih u stavcima 2. i 3.

            Članak 13.
            Odredbe članaka 3. i 5. ne primjenjuju se na odobrenja koja će izdati Danska prije 31. prosinca 2012., u pogledu područja koja budu prepuštena 8. srpnja 2012. po isteku odobrenja danog 8. srpnja 1962. Nova će se odobrenja izdati na temelju objektivnih i nediskriminirajućih načela.
            Stoga ovaj članak ne predstavlja presedan za države članice.

            Članak 14.
            Države članice donose potrebne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. srpnja 1995. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
            Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.

            Članak 15.
            Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

            Članak 16.
            Ova je Direktiva upućena državama članicama.

            Sastavljeno u Bruxellesu 30. svibnja 1994.

                  Za Europski parlament

                  Predsjednik

               E. KLEPSCH

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               C. SIMITIS

            (1)  SL C 139, 2.6.1992., str. 12.

            (2)  SL C 19, 25.1.1993., str. 128.

            (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 18. studenoga 1992. (SL C 337, 21.12.1992., str. 145.). Zajedničko stajalište Vijeća od 22. prosinca 1993. (SL C 101, 9.4.1994., str. 14.) i Odluka Europskog parlamenta od 9. ožujka 1994. (još nije objavljeno u Službenom listu).

            (4)  SL C 241, 25.9.1986., str. 1.

            (5)  SL L 297, 29.10.1990., str. 1.

            (6)  SL L 199, 9.8.1993., str. 84.


title: Direktiva Vijeća 92/33/EEZ od 28. travnja 1992. o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, osim sjemena

text:
               03/Sv. 65

               HR

               Službeni list Europske unije

               14

         31992L0033

               L 157/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA 92/33/EEZ
   od 28. travnja 1992.
   o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, osim sjemena
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da proizvodnja povrća zauzima važno mjesto u poljoprivredi Zajednice;
   budući da zadovoljavajući rezultati u uzgoju povrća u velikoj mjeri ovise o kakvoći i zdravlju biljke, i to ne samo sjemena koje je već pokriveno Direktivom Vijeća 70/458/EEZ od 29. rujna 1970. o stavljanju na tržište sjemena povrća (4), već i sadnog materijala povrća koji se upotrebljava za njegovo razmnožavanje; budući da su neke države članice zbog toga uvele pravila čija je namjena da jamče kakvoću i zdravlje reprodukcijskog sadnog materijala povrća koji se stavlja na tržište;
   budući da postoji mogućnost da različito tretiranje koje se priznaje za reprodukcijski sadni materijal povrća u različitim državama članicama stvori prepreke za trgovinu i tako ometa slobodno kretanje tih proizvoda unutar Zajednice; budući da s ciljem ostvarenja unutarnjeg tržišta te prepreke treba ukloniti usvajanjem odredaba Zajednice koje će zamijeniti one koje su utvrdile države članice;
   budući da će uspostavljanje usklađenih uvjeta na razini Zajednice osigurati da kupci diljem Zajednice dobivaju reprodukcijski sadni materijal povrća koji je zdrav i dobre kakvoće;
   budući da, u mjeri u kojoj se odnose na zdravlje bilja, takvi usklađeni uvjeti moraju biti u skladu s Direktivom Vijeća 77/93/EEZ od 21. prosinca 1976. o zaštitnim mjerama protiv unošenja organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode u države članice (5);
   budući da, ne dovodeći u pitanje odredbe o zdravlju bilja iz Direktive 77/93/EEZ, nije primjereno primjenjivati pravila Zajednice na stavljanje na tržište reprodukcijskog i sadnog materijala povrća kada se pokaže da su takvi proizvodi namijenjeni izvozu u treće zemlje, budući da pravila koja se tamo primjenjuju mogu biti različita od onih sadržanih u ovoj Direktivi;
   budući da utvrđivanje standarda za zdravlje i kakvoću bilja za svaki rod i svaku vrstu biljke povrća zahtijeva dugotrajno i detaljno tehničko i znanstveno razmatranje; budući da bi zato trebalo utvrditi postupak s tim ciljem;
   budući da je u prvom redu odgovornost dobavljača reprodukcijskog sadnog materijala povrća da osiguraju da njihovi proizvodi ispunjavaju uvjete utvrđene u ovoj Direktivi;
   budući da nadležna tijela država članica moraju, prilikom vršenja kontrola i inspekcija, osigurati da dobavljači ispunjavaju te uvjete;
   budući da se trebaju uvesti kontrolne mjere na razini Zajednice kako bi se osigurala jedinstvena primjena standarda utvrđenih u ovoj Direktivi u svim državama članicama;
   budući da je u interesu kupaca reprodukcijskog sadnog materijala povrća da su poznati nazivi sorata i da se čuva njihov identitet;
   budući da se s tim ciljem treba, što je moguće bolje, pripremiti za primjenu pravila u pogledu sorata utvrđenih za stavljanje na tržište sjemena povrća;
   budući da se radi osiguravanja identiteta i urednog stavljanja na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća trebaju utvrditi pravila na razini Zajednice u pogledu odvajanja serija i njihovoga označivanja; budući da oznake koje se primjenjuju trebaju sadržati detaljne podatke koji su potrebni za službene kontrole i kao informacija za korisnika;
   budući da se trebaju utvrditi pravila koja će dozvoljavati, u slučajevima privremenih teškoća u opskrbi, stavljanje na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća prema manje strogim uvjetima od onih koji su sadržani u ovoj Direktivi;
   budući da se, kao prvi korak prema usklađenim uvjetima, u slučaju rodova i vrsta iz Priloga II. za koje će se sastaviti specifikacija podataka, državama članicama treba zabraniti uvođenje novih uvjeta ili ograničenja stavljanja na tržište, osim onih predviđenih u ovoj Direktivi;
   budući da treba sastaviti odredbe za odobravanje stavljanja na tržište unutar Zajednice reprodukcijskog sadnog materijala povrća proizvedenoga u trećim zemljama, uvijek pod uvjetom da on pruža ista jamstva kao i reprodukcijski sadni materijal povrća koji je proizveden u Zajednici i koji je u skladu s pravilima Zajednice;
   budući da se, s ciljem usklađivanja tehničkih metoda ispitivanja koje se primjenjuju u državama članicama i uspoređivanja reprodukcijskog sadnog materijala povrća proizvedenog u Zajednici s onim koji je proizveden u trećim zemljama, trebaju obavljati usporedna ispitivanja kako bi se provjerila usklađenost takvih proizvoda sa zahtjevima iz ove Direktive;
   budući da bi, s ciljem omogućavanja učinkovite primjene ove Direktive, Komisiji trebalo povjeriti zadaću da usvoji mjere za njezinu provedbu i za izmjenu njezinog Priloga te da s tim ciljem predvidi postupak koji će uključivati blisku suradnju između Komisije i država članica u okviru Stalnoga odbora za sjeme i reprodukcijski materijal, poljoprivredu, hortikulturu i šumarstvo,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na stavljanje na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, osim sjemena, unutar Zajednice.
   2.   Članci od 2. do 20. i 24. odnose se na rodove i vrste, kao i njihove hibride, navedene u Prilogu II.
   Podloge i drugi dijelovi biljaka drugih rodova ili vrsta ili njihovih hibrida također podliježu gore navedenim člancima ako se materijal jednoga od navedenih rodova ili vrsta ili njihovih hibrida cijepi ili mora cijepiti na njih.
   3.   Izmjene popisa rodova i vrsta u Prilogu II. usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 22.
   Članak 2.
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na reprodukcijski sadni materijal povrća za koji se pokaže da je namijenjen izvozu u treće zemlje ako je kao takav odgovarajuće označen i ako se drži dovoljno izoliranim, ne dovodeći u pitanje pravila u pogledu zaštite zdravlja utvrđena u Direktivi 77/93/EEZ.
   Mjere za provođenje prvog podstavka, posebno s obzirom na označivanje i izolaciju, usvaja se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
   Članak 3.
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               :

               reprodukcijski materijal

               :

               dijelovi biljaka i sav biljni materijal, uključujući podloge, koji je namijenjen razmnožavanju i proizvodnji povrća;

               (b)

               :

               sadni materijal

               :

               cijele biljke i dijelovi biljaka, uključujući, za cijepljene biljke, cijepljene dijelove, koji su namijenjeni sadnji i proizvodnji povrća;

               (c)

               :

               dobavljač

               :

               svaka fizička ili pravna osoba koja profesionalno obavlja najmanje jednu od sljedećih aktivnosti vezanih uz reprodukcijski sadni materijal: reprodukciju, proizvodnju, čuvanje i/ili tretiranje i stavljanje na tržište;

               (d)

               :

               stavljanje na tržište

               :

               držanje na raspolaganju ili na skladištu, izlaganje ili nuđenje na prodaju, prodaja i/ili dostava drugoj osobi, u bilo kojemu obliku, reprodukcijskog ili sadnog materijala;

               (e)

               :

               nadležno službeno tijelo

               :

                           i.

                           jedino središnje tijelo koje su uspostavile ili odredile države članice pod nadzorom nacionalne vlade, koje je nadležno za pitanja koja se odnose na kakvoću;

                           ii.

                           bilo koje državno tijelo uspostavljeno:

                                       —

                                       bilo na državnoj razini

                                       —

                                       ili na regionalnoj razini pod nadzorom državnih tijela, u okviru granica utvrđenih nacionalnim zakonodavstvom predmetne države članice.

                     Tijela iz točaka i. i ii. mogu, u skladu s njihovim nacionalnim zakonodavstvima, povjeriti izvršenje zadataka predviđenih u ovoj Direktivi, pod njihovim ovlaštenjem i nadzorom, bilo kojoj pravnoj osobi uređenoj javnim ili privatnim pravom, koja se, na temelju svoga službeno odobrenog ustrojstva, zadužuje isključivo za određene javne funkcije, pod uvjetom da takva osoba nema privatnog interesa u rezultatima mjera koje poduzima.
               Države članice osiguravaju tijesnu suradnju između tijela iz točke ii. i tijela iz točke i.
               Osim toga, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21., odobrenje se može dati i nekoj drugoj pravnoj osobi koja je uspostavljena u ime bilo kojeg od tijela iz točaka i. i ii. i djeluje pod ovlaštenjem takvoga tijela, pod uvjetom da takva osoba nema privatnog interesa u rezultatima mjera koje poduzima.
               Države članice obavješćuju Komisiju o svojim nadležnim službenim tijelima. Komisija te informacije prosljeđuje drugim državama članicama;

               (f)

               :

               službene mjere

               :

               mjere koje poduzima nadležno službeno tijelo;

               (g)

               :

               službena inspekcija

               :

               inspekcija koju vrši nadležno službeno tijelo;

               (h)

               :

               službena izjava

               :

               izjava koju izdaje nadležno službeno tijelo ili koja je izdana pod odgovornošću nadležnog službenog tijela;

               (i)

               :

               serija

               :

               više jedinica jedne robe koje su prepoznatljive po homogenosti sastava i podrijetla;

               (j)

               :

               laboratorij

               :

               javna osoba ili pravna osoba privatnog prava koja provodi analize i daje odgovarajuće dijagnoze, omogućujući proizvođaču praćenje kakvoće proizvodnje.

         Članak 4.
   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 22., u Prilogu I. utvrđuje se plan za svaki rod i vrstu iz Priloga II. i za podloge drugih rodova i vrsta ako se materijal iz toga roda ili vrste cijepi ili se mora na njih cijepiti, uz uputu na uvjete u pogledu zdravlja bilja utvrđene u Direktivi 77/93/EEZ koji se primjenjuju na predmetni rod i/ili vrstu i koji utvrđuje:

               i.

               uvjete koje mora ispunjavati sadni materijal povrća, posebno one koji se odnose na kakvoću i čistoću usjeva i, prema potrebi, na svojstva sorata. Ti se uvjeti dodaju Prilogu I. dijelu A;

               ii.

               uvjete koje mora ispunjavati reprodukcijski materijal, posebno one koji se odnose na primijenjeni reprodukcijski sustav, na čistoću rastuće kulture i, prema potrebi, na sortna svojstva. Ti su uvjeti određeni u Prilogu I. dijelu B;

         Članak 5.
   1.   Države članice osiguravaju da dobavljači poduzmu sve potrebne mjere kako bi jamčili usklađenost sa standardima određenima ovom Direktivom u svim fazama proizvodnje i stavljanja na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća.
   2.   Za potrebe primjene stavka 1., navedeni dobavljači sami provode ili prepuštaju ovlaštenom dobavljaču ili nadležnom službenom tijelu da provodi kontrole koje se temelje na sljedećim načelima:

               —

               utvrđivanje kritičnih točaka u njihovom proizvodnom procesu na temelju proizvodnih metoda koje se koriste,

               —

               uspostavljanje i provedba metoda nadzora i provjera kritičnih točaka iz prve alineje,

               —

               uzorkovanje za analizu u laboratoriju koji je ovlastilo nadležno službeno tijelo, radi provjere usklađenosti sa standardima uspostavljenima ovom Direktivom,

               —

               vođenje pisane evidencije ili drugih oblika zapisa zabilježenih na neizbrisiv način o podacima iz prve, druge i treće alineje, kao i zapisa o proizvodnji i stavljanju na tržište sadnog reprodukcijskog materijala, koji su na raspolaganju nadležnom službenom tijelu. Ti se dokumenti moraju čuvati najmanje godinu dana.
               Međutim, dobavljači čija je aktivnost u skladu s gore navedenim ograničena samo na distribuciju reprodukcijskog sadnog materijala povrća koji se proizvodi i pakira na prostoru koji njima ne pripada moraju voditi samo pisanu evidenciju ili zapise zabilježene na neizbrisiv način o kupovini i prodaji i/ili isporuci takvih proizvoda.
               Ovaj se stavak na primjenjuje na dobavljače čija je aktivnost u skladu s gore navedenim ograničena samo na isporuku malih količina reprodukcijskog sadnog materijala povrća neprofesionalnim krajnjim potrošačima.

         3.   Ako rezultati njihovih vlastitih kontrola ili bilo kakve informacije kojima raspolažu dobavljači iz stavka 1. otkriju prisutnost jednog ili više štetnih organizama iz Direktive 77/93/EEZ ili ako se otkriju u količinama koje su veće od onih koje su obično dozvoljene standardima ili ako se otkrije prisutnost organizama navedenih u odgovarajućim planovima sastavljenima u skladu s člankom 4., dobavljači o tome odmah obavješćuju nadležno službeno tijelo i poduzimaju mjere na koje ukaže to tijelo ili bilo kakve druge mjere potrebne za smanjivanje rizika od širenja takvih štetnih organizama. Dobavljač vodi evidenciju o svakoj pojavi štetnih organizama na njegovom prostoru i o svim mjerama poduzetim u vezi s takvim pojavama.
   4.   Detaljna pravila za primjenu drugog podstavka stavka 2. utvrđuju se u skladu s proizvodima utvrđenima u članku 21.
   Članak 6.
   1.   Nadležno službeno tijelo ovlašćuju dobavljače nakon što potvrdi da njihove proizvodne metode i objekti udovoljavaju zahtjevima iz ove Direktive s obzirom na prirodu aktivnosti koje obavljaju. Ovlaštenje se mora obnoviti ako dobavljač odluči provoditi aktivnosti drukčije od onih za koje je ovlašten.
   2.   Nadležno službeno tijelo ovlašćuje laboratorije nakon što potvrdi da ti laboratoriji, njihove metode i objekti udovoljavaju zahtjevima ove Direktive u pogledu ispitnih aktivnosti koje oni provode, koji se određuju u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. Ovlaštenje se mora obnoviti ako laboratorij odluči provoditi aktivnosti drukčije od onih za koje je ovlašten.
   3.   Nadležno službeno tijelo poduzima sve potrebne mjere ako se više ne udovoljava zahtjevima iz stavaka 1. i 2. S tim se ciljem posebno uzimaju u obzir zaključci provjera izvršenih u skladu s člankom 7.
   4.   Nadzor i praćenje dobavljača, objekata i laboratorija vrši redovito nadležno službeno tijelo ili se vrši pod odgovornošću nadležnog službenog tijela, koje u svakom trenutku slobodan pristup svim dijelovima objekata kako bi osigurali usklađenost sa zahtjevima iz ove Direktive. Provedbene mjere koje se odnose na nadzor i praćenje usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
   Ako takav nadzor i praćenje otkriju da zahtjevima iz ove Direktive nije udovoljeno, nadležno službeno tijelo poduzima odgovarajuće mjere.
   Članak 7.
   1.   Stručnjaci Komisije mogu, u suradnji s nadležnim službenim tijelima država članica, vršiti provjere na licu mjesta ako je to potrebno kako bi se osigurala ujednačena primjena ove Direktive, a posebno kako bi se potvrdilo da dobavljači zaista udovoljavaju zahtjevima iz ove Direktive. Država članica na čijem se državnom području vrši takva provjera pruža tim stručnjacima svu potrebnu pomoć u obavljanju njihovih dužnosti. Komisija obavješćuje države članice o rezultatima takvih ispitivanja.
   2.   Detaljna pravila za primjenu stavka 1. usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
   Članak 8.
   1.   Reprodukcijski sadni materijal povrća mogu prodavati samo ovlašteni dobavljači, i to pod uvjetom da udovoljavaju zahtjevima utvrđenima u planu iz članka 4.
   2.   Ne dovodeći u pitanje odredbe Direktive 77/93/EEZ, stavak 1. ne primjenjuje se na reprodukcijski sadni materijal namijenjen za:

               (a)

               pokusne ili znanstvene svrhe; ili

               (b)

               rad na selekciji; ili

               (c)

               mjere čiji je cilj očuvanje genetske raznolikosti.

         Detaljna pravila za primjenu točaka (a) i (b) usvajaju se prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. Pravila za primjenu točke (c) usvajaju se, po mogućnosti, prije 1. siječnja 1993., u skladu s istim postupkom.
   Članak 9.
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 2., reprodukcijski sadni materijal povrća rodova ili vrsta navedenih u Prilogu II., koji također pokriva Direktiva 70/458/EEZ, ne smije se stavljati na tržište unutar Zajednice ako ne pripada sorti koja je odobrena u skladu s Direktivom 70/458/EEZ.
   2.   Ne dovodeći u pitanje članak 2. i stavke 3. i 4. ovog članka, reprodukcijski sadni materijal povrća rodova ili vrsta navedenih u Prilogu II., ali koji ne pokriva Direktiva 70/458/EEZ ne smije se stavljati na tržište unutar Zajednice ako ne pripada sorti koja je službeno prihvaćena u najmanje jednoj državi članici.
   Odredbe utvrđene u člancima 4., 5. i članku 10. stavku 3. Direktive 70/458/EEZ primjenjuju se na uvjete za odobravanje.
   Članak 3. stavci 2. i 4., članci 6., 7., 8., članak 10. stavci 1., 2. i 4. i članci od 11. do 15. navedene Direktive primjenjuju se mutatis mutandis na postupke i formalnosti za odobravanje i održavanje proizvodnje.
   Rezultati neslužbenih ispitivanja i praktične informacije prikupljene tijekom uzgoja mogu se uzeti u obzir u svakom slučaju.
   3.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da najkasnije 30. lipnja 1998. istekne službeno odobrenje za uzgoj sorata rodova ili vrsta iz stavka 2., koje je dano prije 1. siječnja 1993. u skladu s načelima koja nisu utvrđena u Direktivi 70/458/EEZ ili na temelju činjenice da se materijal tih sorata stavljao na tržište na njihovom državnom području prije tog datuma, osim ako su na taj datum predmetne sorte odobrene u skladu sa stavkom 1.
   4.   Sorte koje su službeno prihvaćene u skladu sa stavcima 2. i 3. unose se u Zajednički katalog sorata povrtnih vrsta iz članka 17. Direktive 70/458/EEZ. Članak 16. stavci 2. i 3. i članci 17., 18. i 19. primjenjuju se mutatis mutandis.

   U predmetnoj se publikaciji sorte koje se odobre u skladu sa stavkom 3. označavaju posebnom oznakom.
   Članak 10.
   1.   Za vrijeme rasta i tijekom skidanja ili uklanjanja s osnovnog materijala, reprodukcijski sadni materijal povrća drži se u odvojenim serijama.
   2.   Ako se reprodukcijski sadni materijal povrća različitog podrijetla stavi zajedno ili se pomiješa za vrijeme pakiranja, skladištenja, prijevoza ili prilikom predaje, dobavljač vodi evidenciju koja sadrži sljedeće podatke: sastav serije i podrijetlo pojedinačnih komponenti.
   3.   Države članice osiguravaju poštovanje zahtjeva iz stavaka 1. i 2. obavljajući službene inspekcije.
   Članak 11.
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 10. stavak 2., reprodukcijski sadni materijal povrća označava se samo ako su serije dovoljno homogene i ako je priznato da su u skladu s ovom Direktivom i popraćene dokumentom koji je dobavljač izradio u skladu s uvjetima utvrđenima u tablici utvrđenoj u skladu s člankom 4. Ako se u ovom dokumentu nalazi službena izjava, ona mora biti jasno odijeljena od ostalog sadržaja dokumenta.
   Zahtjevi vezani uz reprodukcijski sadni materijal povrća s obzirom na označivanje naljepnicom i/ili pečatom i pakiranje određeni su u tablici iz članka 4.
   2.   U slučaju da trgovac na malo isporučuje reprodukcijski sadni materijal povrća krajnjem potrošaču koji ga ne koristi profesionalno, zahtjevi u pogledu označivanja mogu se ograničiti samo na odgovarajuće informacije o proizvodu.
   Članak 12.
   Države članice mogu izuzeti:

               —

               od primjene članka 11. male proizvođače čija je cijela proizvodnja i prodaja reprodukcijskog sadnog materijala povrća namijenjena lokalnom tržištu, za krajnju uporabu od strane osoba koje se ne bave proizvodnjom biljaka profesionalno („lokalni promet”),

               —

               od kontrola i službene inspekcije predviđenih člankom 18. lokalni promet reprodukcijskog sadnog materijala povrća koji proizvedu tako izuzete osobe.

         U skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. usvajaju se provedbene mjere vezane uz druge zahtjeve koji se odnose na izuzeća iz gore navedene prve i druge alineje, posebno s obzirom na pojmove „mali proizvođač” i „lokalno tržište” te odgovarajuće postupke.
   Članak 13.
   U slučaju privremenih teškoća u opskrbi reprodukcijskim sadnim materijalom povrća koji udovoljava zahtjevima ove Direktive, mogu se usvojiti mjere u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. u pogledu stavljanja na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća koji udovoljava manje strogim zahtjevima, ne dovodeći u pitanje pravila o zdravlju bilja utvrđena u Direktivi 77/93/EEZ.
   Članak 14.
   1.   Stavljanje na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća koji je u skladu sa zahtjevima i uvjetima ove Direktive ne podliježe nikakvim ograničenjima u pogledu dobavljača, zdravlja bilja, uzgojnog supstrata i inspekcijskih postupaka, osim onih utvrđenih u ovoj Direktivi.
   2.   Stavljanje na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća čije su sorte unesene u Zajednički katalog sorata povrtnih vrsta ne podliježe nikakvim drugim ograničenjima u pogledu sorata, osim onih utvrđenih ili navedenih u ovoj Direktivi.
   Članak 15.
   Što se tiče proizvoda iz Priloga II., države članice se suzdržavaju od uvođenja strožih uvjeta ili ograničenja stavljanja na tržište, osim uvjeta utvrđenih u tablicama iz članka 4. ili, ako ne tih, onda onih uvjeta koji postoje na dan donošenja ove Direktive.
   Članak 16.
   1.   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 21., odlučuje se je li reprodukcijski sadni materijal povrća koji je proizveden u nekoj trećoj zemlji i pruža iste garancije u pogledu obveza dobavljača, identiteta, svojstava, zdravlja bilja, uzgojnog supstrata, pakiranja, inspekcijskih postupaka, oznaka i pečata jednakovrijedan s obzirom na sve to reprodukcijskim sadnom materijalu povrća koji je proizveden u Zajednici i udovoljava zahtjevima i uvjetima ove Direktive.
   2.   Do donošenja odluke iz stavka 1., države članice mogu do 1. siječnja 1993. na uvoz reprodukcijskog sadnog materijala povrća iz trećih zemalja primjenjivati uvjete koji moraju biti barem jednaki onima koji su privremeno ili trajno utvrđeni u tablicama iz članka 4., ne dovodeći u pitanje odredbe Direktive 77/93/EEZ. U slučajevima kada su takvi uvjeti utvrđeni u navedenim tablicama, uvjeti za uvoz moraju biti najmanje jednaki onima koji se primjenjuju na proizvodnju u predmetnim državama članicama.
   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 21., datum iz prvog podstavka može se za različite treće zemlje odgoditi do donošenja odluke iz stavka 1.
   Reprodukcijski sadni materijal povrća koji uveze država članica u skladu s odlukom koju donese ta država članica u skladu s prvim podstavkom ne podliježe nikakvim ograničenjima stavljanja na tržište u drugoj državi članici s obzirom na pitanja iz stavka 1.
   Članak 17.
   Države članice osiguravaju da se obavljaju službene inspekcije pregledavanjem uzoraka reprodukcijskog sadnog materijala tijekom proizvodnje i stavljanja na tržište, s ciljem provjere usklađenosti sa zahtjevima i uvjetima ove Direktive.
   Članak 18.
   Detaljni provedbeni postupci za kontrole predviđene u članku 5. i za službene inspekcije predviđene u člancima 10. i 17., uključujući metode uzorkovanja, usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom predviđenim u članku 21.
   Članak 19.
   1.   Ako se tijekom nadzora i praćenja predviđenog u članku 6. stavku 4., tijekom službene inspekcije predviđene u članku 17. ili tijekom probnog uzgoja predviđenog u članku 20. otkrije da reprodukcijski sadni materijal povrća ne udovoljava zahtjevima ove Direktive, nadležno službeno tijelo predmetne države članice poduzima odgovarajuće mjere kako bi osiguralo da je u skladu s odredbama ove Direktive ili, ako to nije moguće, zabranjuje stavljanje na tržište tog reprodukcijskog sadnog materijala u Zajednici.
   2.   Ako se otkrije da reprodukcijski sadni materijal povrća koji na tržište stavlja određeni dobavljač nije u skladu sa zahtjevima i uvjetima ove Direktive, predmetna država članica osigurava poduzimanje odgovarajućih mjera protiv tog dobavljača. Ako se dobavljaču zabrani stavljanje na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća, država članica o tome obavješćuje Komisiju i nadležna državna tijela u državama članicama.
   3.   Sve mjere koje se poduzmu u skladu sa stavkom 2. povlače se čim se s odgovarajućom sigurnošću dokaže da će reprodukcijski sadni materijal povrća koji dobavljač namjerava stavljati na tržište u budućnosti biti u skladu sa zahtjevima i uvjetima ove Direktive.
   Članak 20.
   1.   U državama članicama vrše se ispitivanja ili, prema potrebi, pokusi na uzorcima kako bi se provjerilo je li reprodukcijski sadni materijal povrća u skladu sa zahtjevima i uvjetima ove Direktive, uključujući one koji se odnose na zdravlje bilja. Komisija može organizirati inspekcije takvog ispitivanja koje provode predstavnici država članica i Komisije.
   2.   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. može se odlučiti da je ispitivanje potrebno na razini Zajednice u istu svrhu koja je navedena u stavku 1. Komisija može organizirati inspekcije takvog ispitivanja koje provode predstavnici država članica i Komisije.
   3.   Ispitivanja ili pokusi iz stavaka 1. i 2. upotrebljavaju se za usklađivanje tehničkih metoda pregledavanja reprodukcijskog sadnog materijala povrća. Izvještaji o napredovanju ispitivanja i pokusa izrađuju se i šalju u povjerenju državama članicama i Komisiji.
   4.   U odgovarajućim slučajevima Komisija osigurava da se unutar odbora osnovanog člankom 21. utvrde mehanizmi za koordinaciju, izvođenje i inspekciju probnog uzgoja iz stavaka 1. i 2. i za ocjenjivanje postignutih rezultata. Kada se pojave problemi sa zdravljem bilja, Komisija obavješćuje Stalni odbor za biljno zdravstvo. Ako bude potrebno, donose se posebna rješenja. Reprodukcijski sadni materijal povrća proizveden u trećim zemljama također je uključen u ispitivanja.
   Članak 21.
   1.   Komisiji pomaže odbor pod nazivom „Stalni odbor za poljoprivredno, hortikulturno i šumsko sjeme i bilje”, čiji je predsjednik predstavnik Komisije.
   2.   Predstavnik Komisije Odboru dostavlja nacrt mjera koje se moraju poduzeti. Odbor dostavlja svoje mišljenje o nacrtu u roku koji može odrediti predsjednik, ovisno o žurnosti predmeta. Mišljenje dostavlja većina utvrđena u članku 148. stavku 2. Ugovora kada se radi o odlukama koje Vijeće mora usvojiti na prijedlog Komisije. Glasovi predstavnika država članica u odboru ponderiraju se na način utvrđen u tom članku. Predsjednik ne glasuje.
   3.   Komisija donosi mjere koje se primjenjuju odmah.
   Međutim, ako te mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora, Komisija o tome odmah obavješćuje Vijeće. U tom slučaju Komisija može odgoditi primjenu mjera za koje se odlučila za najviše mjesec dana od datuma slanja takve obavijesti.
   Vijeće kvalificiranom većinom može donijeti drukčiju odluku unutar roka iz prethodnog stavka.
   Članak 22.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu, čiji je predsjednik predstavnik Komisije.
   2.   Predstavnik Komisije odboru dostavlja nacrt mjera koje se moraju poduzeti. Odbor dostavlja svoje mišljenje o nacrtu u roku koji može utvrditi predsjednik, ovisno o žurnosti predmeta. Mišljenje dostavlja većina utvrđena u članku 148. stavku 2. Ugovora u slučaju odluka koje Vijeće mora usvojiti na prijedlog Komisije. Glasovi predstavnika država članica u odboru ponderiraju se na način određen u tom članku. Predsjednik ne glasuje.
   3.   Komisija usvaja predviđene mjere u skladu s mišljenjem odbora.
   Ako predviđene mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora, ili ako mišljenje nije dostavljeno, Komisija bez odgađanja podnosi Vijeću prijedlog u pogledu mjera koje se moraju poduzeti. Vijeće djeluje kvalificiranom većinom.
   Ako po isteku razdoblja od tri mjeseca od obraćanja Vijeću ono ne donese odluku, predložene mjere usvaja Komisija.
   Članak 23.
   Izmjene tablica iz članka 4. i uvjeta i detaljnih pravila usvojenih za provedbu ove Direktive usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21.
   Članak 24.
   1.   Države članice osiguravaju da reprodukcijski sadni materijal povrća, koji se proizvodi na njihovom državnom području i namijenjen je stavljanju na tržište, udovoljava zahtjevima ove Direktive.
   2.   Ako se tijekom službene inspekcije utvrdi da se reprodukcijski sadni materijal povrća ne može stavljati na tržište zbog neusklađenosti s uvjetima koji se odnose na zdravlje bilja, predmetna država članica mora poduzeti odgovarajuće službene mjere kako bi uklonila svaki posljedični rizik za zdravlje bilja.
   Članak 25.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 1992. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadrže uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Što se tiče članaka od 5. do 11., 14., 15., 17., 19., i 24., datum primjene za svaki rod ili vrstu iz Priloga II. utvrđuju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 21., kada se izradi plan iz članka 4.
   Članak 26.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 28. travnja 1992.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Arlindo MARQUES CUNHA

      (1)  SL C 46, 27.2.1990., str. 4. i SL C 296, 15.11.1991., str. 10.

      (2)  SL C 240, 16.9.1991., str. 193.

      (3)  SL C 182, 23.7.1990., str. 19.

      (4)  SL L 225, 12.10.1970., str. 7.; Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 90/654/EEZ (SL L 353, 17.12.1990., str. 48.).

      (5)  SL L 26, 31.1.1977., str. 20.; Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije br. 92/10/EEZ (SL L 70., 17.3.1992., str. 27.).
   PRILOG I.

      Uvjeti koji se moraju utvrditi u skladu s člankom 4.

      Točka A

   Uvjeti koje mora ispunjavati sadni materijal.

      Točka B

   Planovi za rodove i vrste koji nisu navedeni u Direktivi 70/458/EEZ, koja sadrži uvjete koje mora ispunjavati reprodukcijski materijal.
   PRILOG II.

      Popis rodova i vrsta iz članka 1. stavka 2.

                           —

                           Allium ascalonicum

               ljutika

                           —

                           Allium cepa

               L. luk

                           —

                           Allium fistulosum

               L. vlasac

                           —

                           Allium porrum

               L. poriluk

                           —

                           Allium sativum

               češnjak

                           —

                           Anthriscus cerefolium

               (L.) Hoffm. krasuljica

                           —

                           Apium graveolens

               L. celer

                           —

                           Asparagus officinalis

               L. šparoga

                           —

                              Beta vulgaris L. sorta vulgaris

               blitva

                           —

                              Beta vulgaris L. sorta conditiva Alef.

               cikla

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. sorta sabellica L.

               kovrčavi kelj

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. sorta botrytis L.

               karfiol

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. sorta cymosa Duch.

               brokola

                           —

                              Brassica oleracea L. convar.sorta grammifera DC

               prokulice

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. sorta sabauda L.

               kelj

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. sorta alba DC

               kupus

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. sorta rubra DC

               crveni kupus

                           —

                              Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. sorta gongylodes

               koraba

                           —

                              Brassica pekinesis L.

               kineski kupus

                           —

                              Brassica rapa L. sorta rapa

               repa

                           —

                              Capiscum annuum L.

               paprika

                           —

                              Chicorium endivia L.

               endivija

                           —

                              Chicorium intybus L. (partim)

               Witloof cikorija

                           —

                              Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. i Nakai

               lubenica

                           —

                              Cucumis melo L.

               dinja

                           —

                              Chicorium sativus L.

               mali krastavac (za kiseljenje)

                           —

                              Cucurbita maxima Duchesne

               buča

                           —

                              Cucurbita pepo L.

               talijanska tikvica

                           —

                           Cynara cardunculus

               španjolska artičoka

                           —

                           Cynara scolymus

               artičoka

                           —

                              Daucus carota L.

               mrkva

                           —

                              Foeniculum vulgare P. Mill.

               komorač

                           —

                              Lactuca sativa L.

               zelena salata

                           —

                              Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.

               rajčica

                           —

                              Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. hill

               peršin

                           —

                              Phaseolus coccineus L.

               mahuna

                           —

                              Phaseolus vulgaris L.

               mahuna

                           —

                              Raphanus sativus L.

               radič

                           —

                           Rheum

               rabarbara

                           —

                              Scorzonera hispanica L.

               skorzonera

                           —

                              Solanum melongena L.

               patlidžan

                           —

                              Spinacia oleracea L.

               špinat

                           —

                              Valerianalle locusta (L.) Laterr.

               salata

                           —

                              Vicia faba L. (partim)

               bob


title: Direktiva Komisije 95/17/EZ od 19. lipnja 1995. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Direktive Vijeća 76/768/EEZ s obzirom na izostavljanje jednog ili više sastojaka s popisa koji se koristi za označivanje kozmetičkih proizvoda  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 010

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31995L0017

               L 140/26

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.06.1995.

      DIREKTIVA KOMISIJE 95/17/EZ
   od 19. lipnja 1995.
   o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Direktive Vijeća 76/768/EEZ s obzirom na izostavljanje jednog ili više sastojaka s popisa koji se koristi za označivanje kozmetičkih proizvoda
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/768/EEZ od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kozmetičke proizvode (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 94/32/EZ (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1. točku (g),
   budući da je potrebno odrediti kriterije i uvjete pod kojima proizvođač može zbog poslovne tajne zahtijevati izostavljanje jednog ili više sastojaka s minimalnog popisa sastojaka koji se mora nalaziti na ambalaži kozmetičkih proizvoda, ili, ako je to iz praktičnih razloga nemoguće, na priloženom listiću, etiketi, traci ili kartici;
   budući da odobrenje tajnosti ne smije utjecati na druge obveze u skladu s Direktivom 76/768/EEZ i na odgovornosti koje proizlaze iz članaka koji se odnose na sigurnost kozmetičkih proizvoda, iz priloga i iz odredbi u pogledu informacija potrebnih za odgovarajuću medicinsku obradu i spis o predmetu koji mora biti dostupan nacionalnim nadzornim tijelima;
   budući da odobrenje tajnosti na smije štetiti sigurnosti potrošača;
   budući da se zahtjev za tajnošću mora podnijeti u državi članici proizvodnje ili početnog uvoza na tržište Zajednice, koja zbog nadzora mora također imati pristup informacijama navedenim u članku 7.a Direktive 76/768/EEZ, kako je izmijenjena Direktivom 93/35/EEZ (3);
   budući da zbog primjerene procjene i nadzora zahtjev mora sadržavati sve pojedinosti potrebne za identifikaciju podnositelja, za identifikaciju i procjenu utjecaja na ljudsko zdravlje sastojka uporabljenog u kozmetičkom proizvodu (proizvodima) i za utvrđivanje predviđene uporabe dotičnog sastojka, kao i utemeljenost tajnosti i imena proizvoda koji sadrži (sadrže) sastojak;
   budući da je iz gospodarskih razloga i zbog poštivanja njegovih prava na pravne lijekove potrebno da nadležno tijelo obavijesti podnositelja zahtjeva u kratkom roku, koji samo u iznimnim slučajevima može prijeći rok od četiri mjeseca o odluci u ovom slučaju; budući da svako odbijanje odobrenja tajnosti mora biti valjano obrazloženo, a načini žalbe i vremenski rokovi jasno naznačeni;
   budući da zbog transparentnosti i nadzora nadležno tijelo mora svakom zahtjevu koji zaprimi dodijeliti registracijski broj; budući da taj broj treba zamijeniti sastojak na popisu sastojaka navedenih u članku 6. stavku 1. točki (g) Direktive 76/768/EEZ;
   budući da podnositelj zahtjeva mora sve izmjene pojedinosti koje sadrži početni zahtjev dostaviti nadležnom tijelu koje zbog tih promjena može povući svoje odobrenje o tajnosti, ili ukoliko nove informacije takvu mjeru čine nužnom zbog razloga javnog zdravlja;
   budući da pravo na tajnost ne treba trajati dulje od pet godina, a u izuzetnim okolnostima se može produljiti na najviše još tri godine;
   budući da se zbog nadzora sigurnosti proizvoda i primjerenog osiguranja provedbe Direktive, Komisiju i druge države članice treba na primjeren način obavijestiti o odlukama nadležnog tijela; budući da je s druge strane te odluke potrebno priznati na području cijele Zajednice, osim zbog izuzetnih razloga;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu direktiva tehničkom napretku radi uklanjanja tehničkih prepreka u trgovanju kozmetičkim proizvodima,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje ostale obveze koje proizlaze iz Direktive 76/768/EEZ i odgovornosti koje iz toga proizlaze, posebno iz njezinih članaka 2., 4., 5., članka 7. stavka 3. i članka 7.a.
   Članak 2.
   Svaki proizvođač ili njegov zastupnik ili osoba za čiji račun je kozmetički proizvod proizveden, ili bilo koja osoba odgovorna za stavljanje uvezenog kozmetičkog proizvoda na tržište Zajednice, koja zbog poslovne tajne ne želi uvrstiti jedan ili više sastojaka kozmetičkog proizvoda na popis naveden u članku 6. stavku 1. točki (g) Direktive 76/768/EEZ, podnosi za to zahtjev nadležnom tijelu, navedenom u članku 10. te Direktive, države članice mjesta proizvodnje ili početnog uvoza, prije stavljanja proizvoda na tržište Zajednice.
   Članak 3.
   Zahtjev naveden u članku 2. mora sadržavati sljedeće pojedinosti:

               (a)

               ime ili tvrtku i adresu ili sjedište podnositelja zahtjeva;

               (b)

               detaljnu identifikaciju sastojka za koji se zahtjev tajnosti podnosi; i to:

                           —

                           CAS, EINECS i indeksne brojeve bojila, kemijsko ime, ime prema nomenklaturi IUPAC, INCI (4) ime, ime prema Europskoj farmakopeji, međunarodno nezaštićeno ime koje preporuča Svjetska zdravstvena organizacija i ime prema zajedničkoj nomenklaturi navedenoj u članku 7. stavku 2. Direktive 76/768/EEZ, tamo gdje to ime postoji,

                           —

                           ELINCS ime i njemu dodijeljeni službeni broj ako je prijavljen na temelju Direktive Vijeća 67/548/EEZ (5) i navod odobrenja ili odbijanja zahtjeva za tajnošću na temelju članka 19. te Direktive,

                           —

                           tamo gdje imena ili brojevi iz prve i druge alineje ne postoje, kao u slučaju određenih sastojaka prirodnog podrijetla, ime osnovnog materijala, ime uporabljenog dijela biljke ili životinje i imena komponenata sastojka, kao što su otapala;

               (c)

               ocjenu sigurnosti za ljudsko zdravlje sastojka uporabljenog u konačnom proizvodu (proizvodima), uzimajući u obzir toksikološki profil sastojka, kemijsku strukturu i stupanj izlaganja, kao što je utvrđeno u članku 7.a stavku 1. točkama (d) i (e) i članku 7.a stavku 2. Direktive 76/768/EEZ;

               (d)

               predviđenu uporabu sastojka, posebno različite kategorije proizvoda u kojima će se sastojak rabiti;

               (e)

               detaljno opravdanje zašto se izuzimanjem traži tajnost, na primjer:

                           —

                           činjenica da identitet sastojka ili njegovo djelovanje u kozmetičkom proizvodu koji se stavlja na tržište nije opisano u literaturi i da je nepoznato drugima u trgovinskoj djelatnosti,

                           —

                           činjenica da informacija nije još javna, iako se već predao zahtjev za patentiranjem sastojka ili njegove uporabe,

                           —

                           činjenica da bi se informacija, ako je poznata, lako reproducirala na štetu podnositelja zahtjeva;

               (f)

               ako je poznato, ime svakog proizvoda koji će sadržavati sastojak (sastojke) i ako će se na tržištu Zajednice rabiti različita imena, potanko opisane pojedinosti o svakom od njih.
               Ako ime proizvoda još nije poznato, može se dostaviti kasnije, ali najkasnije 15 dana prije stavljanja proizvoda na tržište.
               Ako se sastojak rabi u nekoliko proizvoda, dovoljan je jedan zahtjev, pod uvjetom da su proizvodi jasno predstavljeni nadležnom tijelu;

               (g)

               izjavu u kojoj je navedeno je li zahtjev u vezi sa sastojkom za koji se traži tajnost podnesen nadležnom tijelu neke druge države članice i podaci o rezultatu svakog takvog zahtjeva.

         Članak 4.
   1.   Nakon primitka zahtjeva za tajnošću u skladu s člankom 3., nadležno tijelo dužno je najkasnije u razdoblju od četiri mjeseca razmotriti zahtjev i o svojoj odluci pisanim putem obavijestiti podnositelja zahtjeva. U slučaju odobrenja, tijelo također dostavlja registracijski broj koji je dodijelilo proizvodu u skladu s postupkom propisanim u Prilogu. Međutim, ako za to postoje izuzetni razlozi, nadležno tijelo može u pisanom obliku obavijestiti podnositelja zahtjeva da je za razmatranje zahtjeva potrebno dodatno razdoblje od dva mjeseca.
   2.   Svako odbijanje zahtjeva za tajnošću mora sadržavati izjavu o razlozima; podnositelju zahtjeva moraju biti jasno objašnjeni žalbeni postupci i njihovi vremenski rokovi.
   Članak 5.
   Registracijski broj naveden u članku 4. stavku 1. zamjenjuje predmetni sastojak na popisu navedenom u članku 6. stavku 1. točki (g) Direktive 76/768/EEZ.
   Članak 6.
   1.   Sve izmjene informacija predviđenih sukladno članku 3., moraju se dostaviti u što kraćem roku nadležnom tijelu koje je odobrilo zahtjev za tajnošću. Sve promjene u nazivima kozmetičkih proizvoda koji sadrže sastojak moraju se dostaviti nadležnom tijelu najkasnije 15 dana prije stavljanja tih proizvoda na tržište pod novim nazivom.
   2.   Uzimajući u obzir izmjene navedene u stavku 1. ili ako to nalažu nove informacije, posebno iz razloga nužnih zbog javnog zdravlja, nadležno tijelo može povući svoje odobrenje. U tom slučaju, ono će obavijestiti podnositelja zahtjeva o svojoj novoj odluci u roku i u skladu s postupkom navedenim u članku 4.
   Članak 7.
   Odluka koja odobrava pravo na tajnost vrijedi u vremenskom razdoblju od pet godina.
   Ako korisnik te odluke smatra da postoje izuzetni razlozi koji opravdavaju produljenje tog vremenskog razdoblja, može podnijeti obrazloženi zahtjev nadležnom tijelu koje je odobrilo prvotni zahtjev za tajnošću.
   Nadležno tijelo odlučuje o novom zahtjevu u vremenskom roku i pod uvjetima navedenim u članku 4.
   Razdoblje tajnosti ne može se produljiti više od tri godine.
   Članak 8.
   1.   Države članice obavješćuju Komisiju i ostale države članice o svojim odlukama o odobrenju zahtjeva za tajnošću ili produljenju takvog odobrenja, navodeći ime ili tvrtku i adresu ili sjedište podnositelja zahtjeva, nazive kozmetičkih proizvoda koji sadrže sastojak zbog kojega je zahtjev za tajnošću odobren, i registracijski broj naveden u članku 4. stavku 1.
   Na zahtjev, Komisija i ostale države članice mogu dobiti presliku spisa koji sadrži zahtjev za tajnošću, zajedno s odlukom nadležnog tijela. Posebno u tom okviru, nadležna tijela država članica i Komisije dogovaraju se kako bi se osigurala primjerena suradnja.
   2.   Države članice obavješćuju Komisiju i ostale države članice o svojim obrazloženim odlukama za odbijanje ili opoziv odobrenja o tajnosti ili za odbijanje produljenja roka tajnosti.
   3.   Države članice i Komisija poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se povjerljivi podaci s kojima su upoznate nepropisno ne otkriju.
   Članak 9.
   Države članice će priznati odluke koje je donijelo nadležno tijelo vezano za odobrenje tajnosti ili produljenje roka tajnosti.
   Međutim, ako nakon što je obaviještena ili nakon što je dobila presliku spisa u skladu s postupkom iz članka 8. stavka 1., država članica dovodi u pitanje odluku koju je donijelo nadležno tijelo druge države članice, ona može tražiti od Komisije da donese odluku sukladno postupku navedenom u članku 10. Direktive 76/768/EEZ.
   Članak 10.
   Države članice imenuju nadležna tijela navedena u ovoj Direktivi i obavješćuju o tome Komisiju koja ih objavljuje u Službenom listu Europskih zajednica. Država članica može također imenovati nadležno tijelo druge države članice, koje je u svrhu ispitivanja u izuzetnim slučajevima voljno prihvatiti zahtjeve navedene u članku 2.
   Članak 11.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. studenoga 1995. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Postupak za takvu uputu donose države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 12.
   Ova Direktiva stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 13.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. lipnja 1995.

            Za Komisiju

         Emma BONINO

            Članica Komisije

      (1)  SL L 262, 27.9.1976., str. 169.

      (2)  SL L 181, 15.7.1994., str. 31.

      (3)  SL L 151, 23.6.1993., str. 32.

      (4)  Prije naziv CTFA.

      (5)  SL 196, 16.8.1967., str. 1.
   PRILOG
   POSTUPAK ZA ODOBRENJE REGISTRACIJSKOG BROJA NAVEDENOG U ČLANKU 4.
   1.   Registracijski broj naveden u članku 4. sastoji se od sedam brojeva, prva dva odgovaraju godini odobrenja tajnosti, druga dva oznaci dodijeljenoj svakoj državi članici sukladno točki 2., a tri posljednja broja dodjeljuje nadležno tijelo.
   2.   Državama članicama dodijeljene su sljedeće oznake:

               01

               Francuska

               02

               Belgija

               03

               Nizozemska

               04

               Njemačka

               05

               Italija

               06

               Ujedinjena Kraljevina

               07

               Irska

               08

               Danska

               09

               Luksemburg

               10

               Grčka

               11

               Španjolska

               12

               Portugal

               13

               Finska

               14

               Austrija

               15

               Švedska


title: 75/33/EEZ: Direktiva Vijeća od 17. prosinca 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na vodomjere za hladnu vodu

text:
               13/Sv. 064

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31975L0033

               L 014/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.12.1974.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 17. prosinca 1974.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na vodomjere za hladnu vodu
   (75/33/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da u državama članicama izrada i metode nadzora vodomjera za hladnu vodu podliježu obveznim odredbama koje se razlikuju od jedne države članice do druge i stoga ometaju trgovinu takvim instrumentima; budući da je stoga neophodno uskladiti te odredbe;
   budući da su u Direktivi Vijeća 71/316/EEZ (3) od 26. srpnja 1971. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zajedničke odredbe za mjerne instrumente i za metode mjeriteljskog nadzora, kako je izmijenjena Aktom o pristupanju (4), utvrđeni postupci za EEZ tipno odobrenje i EEZ prvu ovjeru; budući da u skladu s tom Direktivom treba utvrditi tehničke zahtjeve za dizajn i funkcioniranje vodomjera za hladnu vodu; budući da se prije slobodnog uvoza, stavljanja na tržište i uporabe navedenih instrumenata moraju ispuniti navedenih zahtjevi, mora se provesti nadzor i moraju se pričvrstiti odgovarajući znakovi i oznake,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva primjenjuje na vodomjere za hladnu vodu koji su integrirani mjerni instrumenti za stalno određivanje količine vode (i nijedne druge tekućine) koja kroz njih prolazi i koji sadržavaju mjerni uređaj povezan s pokaznim uređajem. Voda se smatra „hladnom” ako je njezina temperatura između 0° i 30 °C.
   Članak 2.
   Vodomjeri za hladnu vodu koji mogu nositi EEZ oznake i znakove opisani su u Prilogu ovoj Direktivi. Oni podliježu EEZ tipnom odobrenju i dostavljaju se na prvu EEZ ovjeru.
   Članak 3.
   Nijedna država članica ne smije na temelju njihovih mjernih svojstava odbiti, zabraniti ili ograničavati stavljanje na tržište ili u uporabu vodomjera za hladnu vodu koji nose znak EEZ tipnog odobrenja ili oznaku EEZ prve ovjere.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku od 18 mjeseci od njezina priopćenja i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice osiguravaju da se Komisiji dostave tekstovi glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 1974.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. DURAFOUR

      (1)  SL C 2, 9.1.1974., str. 62.

      (2)  SL C 8, 31.1.1974., str. 6.

      (3)  SL L 202, 6.9.1971., str. 1.

      (4)  SL L 73, 27.3.1972., str. 14.
   PRILOG
   I.   NAZIVLJE I DEFINICIJE
   1.0   Ovaj se Prilog primjenjuje samo na vodomjere za hladnu vodu temeljene na izravnom mehaničkom procesu koji uključuje volumetrijske komore s pokretnim stijenkama ili djelovanje brzine vode na rotaciju pokretnih dijelova (turbina, propelera itd.).
   1.1   Protok

   Protok je količina vode koja proteče kroz vodomjer u jedinici vremena, pri čemu se količina izražava u kubičnim metrima ili litrama, a vrijeme u satima, minutama ili sekundama.
   1.2   Količina protekle vode

   Količinom protekle vode smatra se ukupna količina vode koja je protekla kroz vodomjer u određenom vremenu.
   1.3   Najveći protok (Qmax)
   Najveći protok, Qmax, najveća je vrijednost protoka vode pri kojoj vodomjer može funkcionirati u ograničenim vremenskim razdobljima bez oštećenja i bez prekoračenja najvećih dopuštenih pogrešaka i najveće dopuštene vrijednosti za pad tlaka.
   1.4   Nazivni protok (Qn)
   Nazivni protok, Qn, jednak je polovici najvećeg protoka, Qmax. Izražava se u kubičnim metrima na sat i koristi se označivanje vodomjera.
   Pri nazivnom protoku, Qn, vodomjer u uobičajenoj uporabi, odnosno u neprekidnoj uporabi ili uporabi s prekidima treba funkcionirati tako da ne dođe do prekoračenja najvećih dopuštenih pogrešaka.
   1.5   Najmanji protok (Qmin)
   Najmanji protok (Qmin) najmanja je vrijednost protoka iznad koje vodomjer ne smije prelaziti najveće dopuštene pogreške i određen je kao funkcija Qn.
   1.6   Područje protoka

   Područje protoka vodomjera ograničeno je najvećim i najmanjim protokom, Qmax i Qmin. Podijeljeno je na dva područja, gornje i donje, s različitim najvećim dopuštenim pogreškama.
   1.7   Prijelazni protok (Qt)
   Prijelazni protok, Qt, je protok koji dijeli gornje i donje područje protoka s različitim najvećim dopuštenim pogreškama.
   1.8   Najveća dopuštena pogreška

   Najveća dopuštena pogreška granična je vrijednost pogreške dopuštene ovom Direktivom za EEZ tipno odobrenje i EEZ prvu ovjeru vodomjera.
   1.9   Pad tlaka

   Pad tlaka znači pad uzrokovan prisutnošću vodomjera u vodovodnoj cijevi.
   II.   MJERNE ZNAČAJKE
   2.1   Najveće dopuštene pogreške

   Najveća dopuštena pogreška u donjem području, od uključivo Qmin do Qt, je ± 5 %.
   Najveća dopuštena pogreška u gornjem području, od uključivo Qt do uključivo Qmax, je ± 2 %.
   2.2   Mjerni razredi

   U sljedećoj su tablici vodomjeri razvrstani u tri mjerna razreda u skladu s gore definiranim vrijednostima Qmin i Qt:

               Razredi

               Qn

               < 15 m3/h

               ≥ 15 m3/h

               Razred A

               Vrijednost: Qmin

               0,08 Qn

               0,04 Qn

               Vrijednost: Qt

               0,10 Qn

               0,30 Qn

               Razred B

               Vrijednost: Qmin

               0,03 Qn

               0,02 Qn

               Vrijednost: Qt

               0,08 Qn

               0,20 Qn

               Razred C

               Vrijednost: Qmin

               0,006 Qn

               0,01 Qn

               Vrijednost: Qt

               0,015 Qn

               0,015 Qn

         III.   TEHNOLOŠKE ZNAČAJKE
   3.1   Izrada - opće odredbe

   Vodomjeri moraju biti izrađeni na način:

               (1)

               da imaju dugi radni vijek i jamče zaštitu od prijevare,

               (2)

               da u uobičajenim uvjetima uporabe rade u skladu s odredbama ove Direktive.

         Ako su vodomjeri izloženi protoku u obrnutom smjeru, moraju biti sposobni to izdržati bez pogoršanja ili promjene mjernih svojstava i istodobno trebaju zabilježiti takav protok u obrnutom smjeru.
   3.2   Materijali

   Vodomjer mora biti izrađen od materijala odgovarajuće čvrstoće i stabilnosti u svrhu za koju je vodomjer namijenjen. Mora u cijelosti biti izrađen od materijala otpornih na unutarnju i uobičajenu vanjsku koroziju i prema potrebi zaštićen odgovarajućom površinskom obradom. Razlike u temperaturi vode unutar raspona radne temperature ne smiju imati negativan učinak na materijale koji se upotrebljavaju u izradi vodomjera.
   3.3   Izdržljivost - nepropusnost pod tlakom

   Vodomjer mora moći neprekidno raditi pod stalnim tlakom vode za koji je namijenjen, odnosno pod najvišim radnim tlakom, bez kvarova u radu, ispuštanja, istjecanja kroz stijenke ili trajne deformacije. Najmanja vrijednost tog tlaka je 10 bara.
   3.4   Pad tlaka

   Pad tlaka u vodomjeru utvrđuje se ispitivanjima za EEZ tipno odobrenje i ne smije prelaziti 0,25 bara pri nazivnom protoku i jedan bar pri najvećem protoku.
   Na temelju rezultata ispitivanja vodomjeri se razvrstavaju u jednu od četiri skupine sa sljedećim najvećim vrijednostima za pad tlaka: 1, 0,6, 0,3 i 0,1 bar. Relevantna vrijednost mora biti navedena u certifikatu za EEZ tipno odobrenje.
   3.5   Pokazni mehanizmi

   Pokazni uređaj mora, putem jednostavnog kombiniranja njegovih različitih sastavnih elemenata, omogućiti pouzdano, jednostavno i nedvosmisleno očitavanja izmjerene količine vode izražene u kubičnim metrima. Količina se očitava na temelju:

               (a)

               položaja jedne ili više kazaljki na kružnom brojčaniku;

               (b)

               niza uzastopnih brojeva u retku u jednom ili više otvora;

               (c)

               kombinacije tih dvaju sustava.

         Kubični metar i njegovi višekratnici navedeni su crnom bojom, a nižekratnici kubičnog metra crvenom bojom.
   Stvarna ili vidljiva visina brojki ne smije biti manja od 4 mm.
   Na digitalnim pokaznim uređajima (tipovi (b) i (c)) vidljivo pomicanje svih brojki mora biti uzlazno prema vrijednosti. Kretanje bilo koje digitalne jedinice mora se završiti dok brojka neposredne sljedeće niže vrijednosti pokazuje zadnju desetinu svog puta; u slučaju tipa (c) kotačić koji pokazuje brojke najniže vrijednosti može se neprestano kretati. Cijeli broj kubičnih metara mora biti jasno naznačen.
   Pokazni uređaji s kazaljkama (tipovi (a) i (c)) trebaju se okretati u smjeru kazaljke na satu. Vrijednost u kubičnim metara za svaki podjeljak na ljestvici treba se izražavati kao 10n, pri čemu je n pozitivan ili negativan cijeli broj ili nula, čime se uspostavlja sustav uzastopnih dekada. U blizini svakog dijela ljestvice treba biti navedeno sljedeće: × 1000 — × 100 — × 10 — × 1 — × 0,1 — × 0,01 — × 0,001.
   U oba slučaja (brojčani i digitalni pokazni uređaji):

               —

               simbol jedinice m3 treba biti naveden na brojčaniku ili u neposrednoj blizini digitalnog prikaza;

               —

               vidljivi gradirani element s najvećom brzinom kretanja, kontrolni element, čiji je razmak na ljestvici poznat kao „ispitni razmak”, treba se neprekidno kretati. Taj kontrolni element može biti trajan ili se može privremeno ugraditi dodavanjem odvojivih dijelova. Ti dijelovi ne smiju imati nikakav značajan utjecaj na mjerna svojstva vodomjera.

         Duljina ispitnog razmaka ne bi trebala biti manja od 1 mm ni veća od 5 mm. Ljestvica se sastoji od:

               —

               crta jednake debljine koja ne prelazi jednu četvrtinu udaljenosti između osi dvaju susjednih crta koje se razlikuju jedino u duljini;

               —

               ili kontrastnih pojaseva stalne širine jednake duljini podjeljka na ljestvici.

         Međutim, u razdoblju od 6 ½ godina od priopćenja ove Direktive:

               (a)

               dopustit će se silazno kretanje brojki koje je naznačeno strelicom;

               (b)

               duljina podjeljka na ljestvici može biti 0,8 mm.

         3.6   Broj brojki u ispitnom razmaku i njihove vrijednosti

   Pokazni uređaj mora imati mogućnost bilježenje količine, izražene u kubičnim metrima, koja odgovara najmanje 1 999 sati rada pri nazivnom protoku bez vraćanja na nulu.
   Veličina ispitnog razmaka mora se temeljiti na formuli 1 × 10n ili 2 × 10n ili 5 × 10n. Tijekom provjere on mora biti dovoljno mali kako bi se osigurala netočnost u mjerenju koja nije veća od 0,5 % (uz dopuštenu moguću pogrešku u očitavanju od najviše polovice duljine najmanjeg podjeljka na ljestvici) i dovoljno mali tako da pri najmanjem protoku ispitivanje ne traje dulje od 1 ½ sata.
   Međutim, u razdoblju od 6 ½ godina od priopćenja ove Direktive dopušteno je najdulje trajanje od sedam sati.
   Može se ugraditi dodatni uređaj (zvjezdica, kotačić s referentnom oznakom itd.) kako bi se pokazalo kretanje mjernog uređaja prije no što ono postane jasno vidljivo na pokaznom uređaju.
   3.7   Uređaj za podešavanje

   Vodomjeri mogu biti opremljeni uređajem za podešavanje kojim se omogućuje promjena odnosa između naznačene količine i količine vode koja je stvarno protekla. Uređaj je obvezan za vodomjere koji se u radu koriste djelovanjem brzine vode na rotaciju pokretnog dijela.
   3.8   Uređaj za ubrzavanje

   Zabranjena je uporaba uređaja za ubrzavanje kojim se povećava brzina vodomjera ispod Qmin.
   IV.   OZNAKE I NATPISI
   4.1   Identifikacijski natpisi

   Na svim vodomjerima jasno čitljivo i neizbrisivo te zasebno ili zajedno na jednom mjestu na kućištu vodomjera, brojčaniku pokaznog uređaja ili natpisnoj pločici moraju biti navedene sljedeće informacije:

               (a)

               naziv ili trgovački naziv proizvođača ili njegov žig;

               (b)

               mjerni razred i nazivni protok Qn u kubičnim metrima na sat;

               (c)

               godina proizvodnje i zaseban serijski broj;

               (d)

               jedna ili dvije strelice koje pokazuju smjer protoka;

               (e)

               znak EEZ tipnog odobrenja;

               (f)

               najveći radni tlak u barima ako može biti veći od 10 bara;

               (g)

               slovo „V” ili „H” ako vodomjer može pravilno raditi samo u uspravnom (V) ili vodoravnom (H) položaju.

         4.2   Postavljanje znakova ovjere

   Prostor za oznake EEZ ovjere treba se osigurati na bitnom dijelu (obično na kućištu vodomjera) koji je vidljiv i bez demontiranja vodomjera.
   4.3   Plombiranje

   Vodomjeri imaju zaštitne uređaje koji se mogu plombirati tako da se nakon plombiranja, a prije i nakon pravilnog postavljanja vodomjera, ne mogu demontirati ili izmijeniti vodomjer ili njegov uređaj za podešavanje bez oštećenja zaštitnih uređaja.
   V.   EEZ TIPNO ODOBRENJE
   5.1   Postupak

   Postupak za EEZ tipno odobrenje provodi se u skladu s Direktivom br. 71/361/EEZ.
   5.2   Tipna ispitivanja

   Kada se na temelju dokumentacije iz zahtjeva utvrdi usklađenost tipa s odredbama ove Direktive, provest će se laboratorijska ispitivanja na izvjesnom broju instrumenata pod dolje navedenim uvjetima.
   5.2.1   Broj vodomjera za ispitivanje

   Broj vodomjera koje treba dostaviti proizvođač naveden je u sljedećoj tablici:

               Nazivni protok, Qn, m3/h

               Broj vodomjera

               Do uključivo 5

               10

               Više od 50 i do uključivo 1 000

               6

               Više od 5 i do uključivo 50

               2

               Više od 1 000

               1

         5.2.2   Tlak

   Za mjerna ispitivanja (točka 5.2.4.) tlak na izlazu iz vodomjera treba biti dovoljno visok kako bi se spriječila kavitacija.
   5.2.3   Ispitna oprema

   Vodomjeri se općenito ispituju pojedinačno i u svakom slučaju na način kojim se demonstriraju pojedinačne značajke svakog vodomjera.
   Mjeriteljska služba države članice poduzet će potrebne korake kako bi se osiguralo da najveća relativna netočnost u mjerenju količine protekle vode ne prelazi 0,2 %, uključujući različite uzroke pogreške pri postavljanju.
   Najveća dopuštena netočnost je 5 % u slučaju mjerenja tlaka i 2,5 % u slučaju mjerenja pada tlaka.
   Tijekom svakog ispitivanja relativne promjene u protoku ne bi trebale prelaziti 2,5 % između Qmin i Qt i 5 % između Qt i Qmax.
   Opremu mora odobriti mjeriteljska služba predmetne države članice bez obzira na mjesto provođenja ispitivanja.
   5.2.4   Postupak ispitivanja

   Ispitivanja se sastoje od sljedećih aktivnosti koje se provode redoslijedom kojim su navedene:

               1.

               ispitivanja nepropusnosti pod tlakom;

               2.

               određivanja krivulja pogrešaka na temelju protoka utvrđivanjem učinka tlaka i uzimajući u obzir uobičajene uvjete postavljanja za taj tip vodomjera (ravni dijelovi cjevovoda uzvodno i nizvodno od vodomjera, suženja, prepreke itd.) koje propisuje proizvođač;

               3.

               određivanja pada tlaka;

               4.

               ubrzanog ispitivanja izdržljivosti.

         Ispitivanje izdržljivosti pod tlakom sastoji se od dva dijela:

               (a)

               svaki bi vodomjer trebao moći izdržati, bez ispuštanja ili istjecanja kroz stijenke, tlak od 16 bara ili 1,6 puta najveći radni tlak u trajanju od 15 minuta (vidjeti točku 4.1 podtočku (f));

               (b)

               svaki bi vodomjer trebao izdržati, bez oštećenja ili blokade, tlak od 20 bara ili dva puta najveći radni tlak u trajanju od jedne minute (vidjeti točku 4.1 podtočku (f)).

         Rezultatima ispitivanja iz točaka 2. i 3. treba se osigurati dovoljan broj točaka za točno iscrtavanje krivulja u cijelom području.
   Ubrzano ispitivanje izdržljivosti treba se provoditi kako slijedi:

               Nazivni protok
               Qn u m3/h

               Ispitni protok

               Vrsta ispitivanja

               Broj prekida

               Trajanje stanki (sek.)

               Trajanje rada pri ispitnom protoku

               Trajanje pokretanja i zaustavljanja (sek.)

               Qn ≤ 10

               Qn

               S prekidima

               100 000

               15

               15 sekundi

               0,15 (Qn), ali ne manje od 1 sekunde (1)

               2 Qn

               Neprekidno

               100 h

               Qn > 10

               Qn

               Neprekidno

               800 h

               2 Qn

               neprekidno

               200 h

         Prije prvog ispitivanja i nakon svake serije ispitivanja moraju se, kao minimalni zahtjev, utvrditi pogreške u mjerenju pri sljedećim protocima:

               Qmin, Qt, 0,3 Qn, 0,5 Qn, 1 Qn, 2 Qn

         U svakom ispitivanju kroz vodomjer se mora propustiti dovoljna količina vode kako bi kazaljka ili kotačić na ispitnoj ljestvici napravili jedan ili više punih okretaja i kako bi se uklonili učinci cikličke distorzije.
   5.2.5   Uvjeti za EEZ tipno odobrenje

   Tip vodomjera odobrit će se ako ispunjava sljedeće uvjete:

               (a)

               u skladu je s upravnim, tehničkim i mjernim odredbama ove Direktive i njezina Priloga;

               (b)

               ispitivanja 1., 2. i 3. iz točke 5.2.4. pokazuju da je usklađen s dijelovima II. i III. ovog Priloga u pogledu mjernih i tehnoloških značajki;

               (c)

               nakon svakog ubrzanog ispitivanja izdržljivosti:

                           1.

                           nije zapaženo odstupanje u odnosu na početnu krivulju veće od 1,5 % između Qt i Qmax ili veće od 3 % između Qmin i Qt;

                           2.

                           najveća pogreška vodomjera između Qmin i Qt je ± 6 %, a između Qt i Qmax ± 2,5 %.

         VI.   EEZ PRVA OVJERA
   Provodi se na mjestu koje odobrava mjeriteljska služba države članice. Plan prostorija i ispitna oprema moraju biti takvi da omogućuju provedbu ovjere u sigurnim i pouzdanim uvjetima te da osoba koja je odgovorna za kontrolu ne gubi vrijeme. Odredbe točke 5.2.3 trebaju se poštovati, ali se vodomjeri mogu ispitivati u serijama ako se to želi. Kod primjene ove metode, izlazni tlak svih vodomjera trebao bi biti dovoljan za sprečavanje kavitacije i mogu biti potrebne posebne mjere za sprečavanje smetnja između vodomjera.
   Cjelokupna jedinica može uključivati automatske uređaje, zaobilazne ventile, limitatore protoka itd., pod uvjetom da je svaki ispitni krug između vodomjera koje treba ovjeriti i kontrolnih posuda jasno definiran i da se u svakom trenutku može provjeriti njegova unutarnja apsorpcija tlaka.
   Može se upotrebljavati bilo koja vrsta sustava za opskrbu vodom, ali ako se istodobno provodi nekoliko ispitnih krugova, ne bi trebalo doći do pojave smetnja koje su u suprotnosti s odredbama točke 5.2.3.
   Ako je kontrolna posuda podijeljena u nekoliko komora, pregradne stijenke trebaju biti dovoljno čvrste kako bi se osiguralo da razlike u obujmu komore nisu veće od 0,2 % ovisno o tome jesu li susjedne komore pune ili prazne.
   Ovjera uključuje ispitivanje točnosti pri najmanje trima protocima:

               (a)

               između 0,9 Qmax i Qmax;

               (b)

               između Qt i 1,1 Qt;

               (c)

               između Qmin i 1,1 Qmin.

         Prvo od navedenih ispitivanja uključuje određivanje pada tlaka koji treba biti manji od vrijednosti navedene u certifikatu za EEZ tipno odobrenje.
   Najveće dopuštene pogreške navedene su u točki 2.1.
   Pri svakom se ispitivanju kroz vodomjer treba propustiti dovoljna količina vode kako bi kazaljka ili kotačić na ispitnoj ljestvici napravili jedan ili više punih okretaja i kako bi se uklonili učinci cikličke distorzije.
   Ako se utvrdi da sve pogreške leže u jednom smjeru, vodomjer treba podesiti tako da sve pogreške zajedno ne prelaze jednu polovicu najveće dopuštene pogreške.

      (1)  (Qn) je broj jednak vrijednosti Qn izraženoj u m3/h.