title: Direktiva Komisije 2000/71/EZ od 7. studenoga 2000. o prilagođavanju metoda mjerenja propisanih u prilozima I., II., III. i IV. Direktivi 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća tehničkom napretku u skladu s člankom 10. te Direktive  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 60

               HR

               Službeni list Europske unije

               73

         32000L0071

               L 287/46

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 2000/71/EZ
   od 7. studenoga 2000.
   o prilagođavanju metoda mjerenja propisanih u prilozima I., II., III. i IV. Direktivi 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća tehničkom napretku u skladu s člankom 10. te Direktive
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i o izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EZ (1), a posebno njezin članak 10.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 98/70/EZ određuje specifikacije okoliša za bezolovni benzin i dizelsko gorivo. Prilozi I. do IV. toj Direktivi uključuju probne metode i datume njihova objavljivanja, na temelju kojih se određuje kakvoća benzina i dizelskih goriva u odnosu na ove specifikacije okoliša.

               (2)

               Europska norma 228 i Europska norma 590 također uspostavljaju specifikacije kakvoće benzina i dizelskih goriva kako bi osigurale primjereno djelovanje ovih proizvoda. Te je norme nedavno aktualizirao i usvojio Europski odbor za norme 29. listopada 1999., dok su probne metode za neka mjerila kakvoće, koje su također kao specifikacije okoliša uključene u priloge I. do IV. Direktivi 98/70/EZ, aktualizirane ili promijenjene radi prilagodbe tehničkom napretku. Probne metode u prilogu I. do IV. trebaju biti u skladu s metodama iz Europskih normi 228 i 590 kako bi olakšale provedbu Direktive i osigurale njezino aktualiziranje sukladno tehničkom napretku.

               (3)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 10. kako bi, inter alia, pomagao Komisiji u prilagodbi Direktive 98/70/EZ tehničkom napretku,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I. do IV. Direktivi 98/70/EZ zamjenjuju se prilozima I. do IV. ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 2001. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. studenoga 2000.

            Za Komisiju

         Margot WALLSTRÖM

            Članica Komisije

      (1)  SL L 350, 28.12.1998., str. 58.

      PRILOG I.

         SPECIFIKACIJE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU, NAMIJENJENA VOZILIMA OPREMLJENIM MOTORIMA NA PRISILNO PALJENJE

         Vrsta:
         Benzin

                  Parametar

                  Jedinica

                  Ograničenja (1)

                  Test

                  Minimum

                  Maksimum

                  Metoda

                  Datum objave

                  Istraživački oktanski broj

                  95

                  —

                  EN 25164

                  1993.

                  Motorni oktanski broj

                  85

                  —

                  EN 25163

                  1993.

                  Tlak pare, ljetno razdoblje (2)

                  kPa

                  —

                  60,0

                  Pr. EN- 13016-1 (DVPE)

                  1997.

                  Destilacija:

                  —

                  Pr. EN-ISO 3405

                  1998.

                              —

                              isparavanje pri 100 °C

                  % v/v

                  46,0

                              —

                              isparavanje pri 150 °C

                  % v/v

                  75,0

                  —

                  Analize ugljikovodika

                  % v/v

                              —

                              olefini (3)
                                  (4)
                                  (5)

                  —

                  18,0  (6)

                  ASTM D1319

                  1995.

                              —

                              aromati (3)
                                  (4)
                                  (5)

                  —

                  42,0

                  ASTM D1319

                  1995.

                              —

                              benzen (7)

                  —

                  1,0

                  EN 12177

                  1998.

                  EN 238

                  1996.

                  Udio kisika (8)

                  % m/m

                  —

                  2,7

                  EN 1601

                  1997.

                  Pr. EN 13132

                  1998.

                  Spojevi s kisikom (9)

                  EN 1601

                  1997.

                  Pr. EN 13132

                  1998.

                              —

                              Metanol, treba dodati stabilizator

                  % v/v

                  —

                  3

                              —

                              Etanol, moguća potreba za dodavanjem stabilizatora

                  % v/v

                  —

                  5

                              —

                              Izopropanol

                  % v/v

                  —

                  10

                              —

                              Tercijarni butanol

                  % v/v

                  —

                  7

                              —

                              Izobutanol

                  % v/v

                  —

                  10

                              —

                              Eteri s 5 ili više atoma ugljika u molekuli

                  % v/v

                  —

                  15

                  Drugi organski spojevi s kisikom (9)

                  % v/v

                  —

                  10

                  Sadržaj sumpora (10)

                  mg/kg

                  —

                  150

                  EN ISO 14596

                  1998.

                  EN ISO 8754

                  1995.

                  EN 24260

                  1994.

                  Sadržaj olova

                  g/l

                  —

                  0,005

                  EN 237

                  1996.

         (1)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri određivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su propisi ISO 4259 „Naftni proizvodi – Utvrđivanje i primjena točnih podataka za metode testiranja”, a pri određivanju minimalne vrijednosti uzeta je u obzir minimalna razlika od 2R iznad nule (R = obnovljivost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995).

         (2)  Ljetno razdoblje počinje najkasnije 1. svibnja i ne završava prije 30. rujna. Za države članice s arktičkim uvjetima ljetno razdoblje počinje najkasnije 1. lipnja i ne završava prije 31. kolovoza, a tlak pare po Reidu ograničen je na 70 kPa.

         (3)  Udio spojeva s kisikom određuje se kako bi se napravile ispravke u skladu s klauzulom 13.2 ASTM D 1319:1995.

         (4)  Kada je u uzorku prisutan ETBE (etiltertbutilni eter), aromatska se zona određuje prema ružičastosmeđem prstenu u smjeru toka crvenog prstena koji se inače koristi u odsutnosti ETBE. Prisutnost ili odsutnost ETBE-a može se zaključiti iz analiza opisanih u napomeni 3.

         (5)  Za tu namjenu primjenjuje se norma ASTM D 1319 bez izbornog depentanizacijskog koraka. Stoga se klauzule 6.1., 10.1. i 14.1.1. ne primjenjuju.

         (6)  Osim za obični bezolovni benzin (minimalni oktanski broj po motornoj metodi (MON) 81 i minimalni oktanski broj po istraživačkoj metodi (RON) 91) čiji je maksimalni udio olfeina 21 % v/v. Ova ograničenja ne isključuju uvođenje na tržište neke države članice drugog bezolovnog benzina s manjim brojem oktana nego što je određeno u ovom Prilogu.

         (7)  U slučaju spora primjenjuje se EN 12177:1998.

         (8)  U slučaju spora primjenjuje se EN 1601:1997.

         (9)  Drugi monoalkoholi s krajnjom destilacijskom točkom koja nije viša od krajnje destilacijske točke propisane u nacionalnim specifikacijama ili, ako ove ne postoje, u industrijskim specifikacijama za motorna goriva.

         (10)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 14596:1998.

      PRILOG II.

         EKOLOŠKE SPECIFIKACIJE ZA GORIVA NA TRŽIŠTU NAMIJENJENA VOZILIMA OPREMLJENIM MOTORIMA NA KOMPRESIJSKO PALJENJE

         Vrsta:
         Dizelsko gorivo

                  Parametar

                  Jedinica

                  Ograničenja (1)

                  Test

                  Minimum

                  Maksimum

                  Metoda

                  Datum objave

                  Cetanski broj

                  51,0

                  —

                  EN ISO 5165

                  1998.

                  Gustoća pri 15°C (2)

                  kg/m3

                  —

                  845

                  EN ISO 3575

                  1998.

                  EN ISO 12185

                  1996.

                  Destilacija

                              —

                              95 %-na točka

                  °C

                  —

                  360

                  Pr. EN SO 3405

                  1998.

                  Policiklični aromatski ugljikovodici (3)

                  % m/m

                  —

                  11

                  IP 391

                  1995.

                  Sadržaj sumpora (4)

                  mg/kg

                  —

                  350

                  EN ISO 14596

                  1998.

                  EN ISO 8754

                  1995.

                  EN 24260

                  1994.

         (1)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri određivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su propisi ISO 4259 „Naftni proizvodi – Utvrđivanje i primjena točnih podataka za metode testiranja”, a pri određivanju minimalne vrijednosti uzeta je u obzir minimalna razlika od 2R iznad nule (R = obnovljivost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).

         (2)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 3675:1998.

         (3)  Policiklični aromatski ugljikovodici određuju se kao ukupni sadržaj aromatskih ugljikovodika bez sadržaja monoaromatskih ugljikovodika, oboje kako određuje IP 391.

         (4)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 14596:1998.

      PRILOG III.

         SPECIFIKACIJE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU NAMIJENJENA VOZILIMA OPREMLJENIM MOTORIMA NA PRISILNO PALJENJE

         Vrsta:
         Benzin

                  Parametar

                  Jedinica

                  Ograničenja (1)

                  Test

                  Minimum

                  Maksimum

                  Metoda

                  Datum objave

                  Istraživački oktanski broj

                  95

                  EN 25164

                  1993.

                  Motorni oktanski broj

                  85

                  EN 25163

                  1993.

                  Tlak pare, ljetno razdoblje

                  kPa

                  —

                  pr. EN 13016-1 (DVPE)

                  1997.

                  Destilacija:

                  % v/v

                  pr. EN ISO 3405

                  1988.

                              —

                              isparavanje pri 100 °C

                  —

                  —

                              —

                              isparavanje pr 150 °C

                  —

                  —

                  Analiza ugljikovodika:

                              —

                              olefini (2)
                                  (3)
                                  (4)

                  % v/v

                  —

                  ASTM D1319

                  1995.

                              —

                              aromati (2)
                                  (3)
                                  (4)

                  % v/v

                  —

                  35,0

                  ASTM D1319

                  1995.

                              —

                              benzen (5)

                  % v/v

                  —

                  EN 12177

                  1995.

                  EN 238

                  1996.

                  Sadržaj kisika (6)

                  % m/m

                  —

                  EN 1601

                  1997.

                  Sadržaj sumpora (7)

                  mg/kg

                  —

                  50

                  pr. EN ISO/14596

                  1998.

                  EN ISO 8754

                  1995.

                  EN 24260

                  1994.

                  Sadržaj olova

                  g/l

                  —

                  EN 237

                  1996.

         (1)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri određivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su propisi ISO 4259 „Naftni proizvodi – Utvrđivanje i primjena točnih podataka za metode testiranja”, a pri određivanju minimalne vrijednosti uzeta je u obzir minimalna razlika od 2R iznad nule (R = obnovljivost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).

         (2)  Udio spojeva s kisikom određuje se kako bi se načinile ispravke u skladu s klauzulom 13.2 ASTM D 1319:1995.

         (3)  Kada je u uzorku prisutan ETBE (etiltertbutilni eter), aromatska se zona utvrđuje prema ružičastosmeđem prstenu u smjeru toka crvenog prstena koji se inače koristi u odsutnosti ETBE. Prisutnost ili odsutnost ETBE-a može se zaključiti iz analiza opisanih u napomeni 2.

         (4)  Za tu namjenu primjenjuje se norma ASTM D 1319 bez izbornog depentanizacijskog koraka. Stoga se klauzule 6.1., 10.1. i 14.1.1. ne primjenjuju.

         (5)  U slučaju spora primjenjuje se EN 12177:1998.

         (6)  U slučaju spora primjenjuje se EN 1601:1997.

         (7)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 14596:1998.

      PRILOG IV.

         SPECIFIKACIJE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU NAMIJENJENA VOZILIMA OPREMLJENIM MOTORIMA NA KOMPRESIJSKO PALJENJE

         Vrsta:
         Dizelsko gorivo

                  Parametar

                  Jedinica

                  Ograničenja (1)

                  Test

                  Minimum

                  Maksimum

                  Metoda

                  Datum objave

                  Cetanski broj

                  —

                  EN ISO 5165

                  1998.

                  Gustoća pri 15 °C (2)

                  kg/m3

                  —

                  845

                  EN ISO 3675

                  1998.

                  EN ISO 12185

                  1996.

                  Destilacija

                              —

                              95 %-na točka

                  °C

                  —

                  360

                  Pr. EN SO 3405

                  1998.

                  Policiklični aromatski ugljikovodici (3)

                  % m/m

                  —

                  IP 391

                  1995.

                  Sadržaj sumpora (4)

                  mg/kg

                  —

                  50

                  EN ISO 14596

                  1998.

                  EN ISO 8754

                  1995.

                  EN 24260

                  1994.

         (1)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri određivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su propisi ISO 4259 „Naftni proizvodi – Utvrđivanje i primjena točnih podataka za metode testiranja”, a pri određivanju minimalne vrijednosti uzeta je u obzir minimalna razlika od 2R iznad nule (R = obnovljivost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na osnovi kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).

         (2)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 3675:1998.

         (3)  Policiklični aromatski ugljikovodici određuju se kao ukupni sadržaj aromatskih ugljikovodika bez sadržaja monoaromatskih ugljikovodika, oboje kako određuje IP 391.

         (4)  U slučaju spora primjenjuje se EN ISO 14596:1998.


title: Direktiva Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o utvrđivanju najvećih dopuštenih dimenzija u unutarnjem i međunarodnom prometu te najveće dopuštene mase u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja prometuju unutar Zajednice

text:
               07/Sv. 007

               HR

               Službeni list Europske unije

               51

         31996L0053

               L 235/59

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.07.1996.

      DIREKTIVA VIJEĆA 96/53/EZ
   od 25. srpnja 1996.
   o utvrđivanju najvećih dopuštenih dimenzija u unutarnjem i međunarodnom prometu te najveće dopuštene mase u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja prometuju unutar Zajednice
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 75.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije, (1)

   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora, (2)

   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189.c Ugovora, (3)

               (1)

               budući da su Direktivom Vijeća 85/3/EEZ od 19. prosinca 1984. o masama, dimenzijama i nekim drugim tehničkim karakteristikama određenih cestovnih vozila, (4) u okviru zajedničke prometne politike, utvrđene zajedničke norme koje omogućavaju bolju upotrebu cestovnih vozila u prometu između država članica;

               (2)

               budući da je Direktiva 85/3/EEZ u više navrata znatno izmijenjena; budući da bi se ona prilikom sljedećih izmjena zbog jasnoće i racionalnosti trebala preinačiti u jedan tekst zajedno s Direktivom Vijeća 86/364/EEZ od 24. srpnja 1986. o dokazivanju usklađenosti vozila Direktivi 85/3/EEZ (5);

               (3)

               budući da bi razlike koje postoje između važećih normi država članica u vezi s masama i dimenzijama gospodarskih cestovnih vozila mogle negativno djelovati na uvjete tržišnog natjecanja te predstavljati prepreku u prometu između država članica;

               (4)

               budući da je prema načelu supsidijarnosti potrebno djelovati na razini Zajednice kako bi se uklonila ta prepreka;

               (5)

               budući da gore navedene norme odražavaju ravnotežu između racionalne i ekonomične upotrebe gospodarskih cestovnih vozila te zahtjeva u vezi s održavanjem infrastrukture, sigurnošću prometa na cestama, zaštitom okoliša i životnim uvjetima;

               (6)

               budući da bi zajedničke norme o dimenzijama vozila namijenjenih za prijevoz tereta trebale ostati dugoročno nepromijenjene;

               (7)

               budući da se kod gospodarskih vozila koja su registrirana ili puštena u promet u određenoj državi članici mogu primjenjivati dodatni tehnički uvjeti u vezi s masama i dimenzijama vozila; budući da ti uvjeti ne smiju biti prepreka u prometovanju gospodarskih vozila između država članica;

               (8)

               budući da bi trebalo proširiti definiciju „rashladnih vozila debelih stijenki” iz članka 2. Direktive 85/3/EEZ, kako je zadnje izmijenjena Direktivom 89/388/EEZ, (6) kako bi države članice mogle dopustiti da na njihovom državnom području prometuju one hladnjače koje više ne zadovoljavaju izolacijske uvjete navedene u tom članku;

               (9)

               budući da je potrebno pojasniti pojam „komadni teret” kako bi se osigurala ujednačena primjena ove Direktive što se tiče dozvola za vozila ili skupa vozila kojima se prevozi takav teret;

               (10)

               budući da se tona općenito primjenjuje i shvaća kao mjerna jedinica za masu vozila, ona se upotrebljava i u ovoj Direktivi, no ipak se priznaje da je formalna jedinica mase njutn;

               (11)

               budući da bi se u okviru provođenja unutarnjeg tržišta područje primjene ove Direktive trebalo proširiti na unutarnji promet u pogledu karakteristika koje značajno utječu na uvjete tržišnog natjecanja u sektoru prometa, posebno što se tiče vrijednosti najveće dopuštene duljine i širine vozila i skupova vozila namijenjenih za prijevoz tereta;

               (12)

               budući da, što se tiče ostalih karakteristika vozila, države članice smiju na vlastitom državnom području primjenjivati različite vrijednosti od onih koje su utvrđene u ovoj Direktivi, ali samo za vozila koja se upotrebljavaju u unutarnjem prometu;

               (13)

               budući da skupovi vozila koji imaju rastezljive vučne spojnice u praksi dostižu najveću duljinu od 18,75 m pri najvećoj rastegnutosti; budući da je istu najveću duljinu potrebno odobriti i za skupove vozila koji imaju fiksne vučne spojnice;

               (14)

               budući da, uz najveću dopuštenu širinu od 2,50 m za vozila namijenjena prijevozu tereta, unutar vozila ne ostaje dovoljno prostora za učinkovit utovar paleta, zbog čega je došlo do toga da su države članice, u vlastitom zakonodavstvu koje se tiče unutarnjeg prijevoza, primjenjivale različite tolerancije preko te vrijednosti; budući da je stoga potrebna opća prilagodba trenutnoj situaciji kako bi se postavili jasni tehnički uvjeti, imajući na umu aspekte tih karakteristika koji se tiču sigurnosti prometa na cestama;

               (15)

               budući da, ako se najveća dopuštena širina vozila namijenjenih prijevozu tereta poveća na 2,55 m, tu normu treba također primijeniti na autobuse; budući da je za autobuse, međutim, potrebno predvidjeti prijelazno razdoblje kako bi navedeni proizvođači mogli prilagoditi svoja industrijska postrojenja;

               (16)

               budući da kod registracije i upotrebe vozila treba dati prednost pneumatskim ili istovrijednim ovjesima u odnosu na mehaničke ovjese kako bi se izbjeglo prekomjerno oštećenje ceste te osigurala upravljivost; budući da se ne smiju premašiti određena najveća osovinska opterećenja i da vozilo mora biti u stanju okrenuti se za 360° unutar određenih granica za prijeđenu stazu;

               (17)

               budući da državama članicama treba dopustiti da u domaćem prijevozu stvari na vlastitom državnom području dopuste prometovanje vozila ili skupova vozila čije dimenzije odstupaju od onih koje su navedene u ovoj Direktivi ako, prema definiciji iz ove Direktive, prijevozne usluge koje se obavljaju tim vozilima ne utječu značajno na međunarodno tržišno natjecanje u području prijevoza, tj. ako se radi o prijevozu posebnim vozilima ili o prijevozu po modularnom konceptu;

               (18)

               budući da u slučaju prijevoza po modularnom konceptu treba predvidjeti prijelazno razdoblje kako bi navedena država članica mogla prilagoditi svoju cestovnu infrastrukturu;

               (19)

               budući da u probnom roku unutar kojeg je moguće imati koristi od tehničkog napretka treba dopustiti lokalno pružanje prijevoznih usluga vozilima ili skupovima vozila koji su konstruirani pomoću novih tehnologija ili novih koncepata, no prema normama koje odstupaju od onih utvrđenih ovom Direktivom;

               (20)

               budući da bi u okviru prijelaznog razdoblja trebalo dopustiti da se vozilima koja su puštena u promet prije početka primjene ove Direktive i čije dimenzije ne odgovaraju onim utvrđenim u ovoj Direktivi zbog toga što su prethodni nacionalni propisi ili mjerne metode bili različiti, i dalje obavljaju prijevozne usluge u državi članici gdje je vozilo registrirano ili pušteno u promet;

               (21)

               budući da je postignut napredak u pogledu donošenja Direktiva o homologaciji tipa skupova vozila s pet ili šest osovina; budući da stoga treba brisati zahtjeve o usklađenosti karakteristika drukčijim od masa i dimenzija koje su navedene u Prilogu II. Direktivi 85/3/EEZ;

               (22)

               budući da je takva izmjena također potrebna kako bi se izbjegao sukob s propisima međunarodnih konvencija o cestovnom prometu;

               (23)

               budući da zbog lakšeg praćenja usklađenosti s ovom Direktivom treba osigurati opremljenost vozila dokazom o toj usklađenosti;

               (24)

               budući da ova Direktiva ne utječe na obaveze država članica u vezi s rokovima za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i za primjenu onih Direktiva koje ova Direktiva zamjenjuje,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova Direktiva vrijedi za:

               (a)

               dimenzije motornih vozila kategorija M2, M3, N2 i N3 te njihovih prikolica kategorija 03 i 04 kako je definirano u Prilogu II. Direktivi Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakona država članica u vezi s homologacijom tipa vozila za motorna vozila i njihove prikolice (7);

               (b)

               mase i neke druge karakteristike vozila definiranih u točki (a) i opisanih u Prilogu I. točki 2. ove Direktive.

         2.   Sve vrijednosti za mase navedene u Prilogu I. vrijede kao prometne norme i stoga se odnose na uvjete opterećenja, a ne na proizvodne norme, koje će biti definirane u naknadnoj Direktivi.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               —

               „motorno vozilo” znači svako vozilo na motorni pogon koje se kreće cestom pomoću snage vlastitog motora,

               —

               „prikolica” znači svako vozilo, osim poluprikolice, namijenjeno priključivanju na motorno vozilo te konstruirano i opremljeno za prijevoz tereta,

               —

               „poluprikolica” znači svako vozilo konstruirano i opremljeno za prijevoz tereta te namijenjeno priključivanju na motorno vozilo tako da mu se jedan dio oslanja na motorno vozilo i da se veći dio njegove mase te mase tereta koji se nalazi na njemu prenosi na motorno vozilo,

               —

               „skup vozila” znači:

                           —

                           cestovni vlak koji se sastoji od prikolice priključene na motorno vozilo, ili

                           —

                           zglobno vozilo koje se sastoji od poluprikolice priključene na motorno vozilo,

               —

               „klimatizirano vozilo” znači svako vozilo čija je fiksna ili pokretna nadogradnja posebno opremljena za prijevoz stvari pri kontroliranoj temperaturi i čija debljina bočne stijenke, uključujući izolaciju, iznosi barem 45 mm,

               —

               „autobus” znači vozilo s više od devet sjedala, uključujući vozačevo sjedalo, koje je konstruirano i opremljeno za prijevoz putnika i njihove prtljage. Može imati jedan ili dva kata i također može vući prikolicu za prtljagu,

               —

               „zglobni autobus” znači autobus koji se sastoji od dva čvrsta dijela međusobno povezana zglobnim dijelom. Na takvoj vrsti vozila putnički prostori u svakom od dvaju čvrstih dijelova moraju biti spojeni. Zglobni dio omogućava putnicima da se slobodno kreću iz jednog čvrstog dijela u drugi. Čvrste dijelove moguće je spojiti i odvojiti samo u radionici,

               —

               „najveće dopuštene dimenzije” znači najveće dimenzije vozila kako su utvrđene u Prilogu I. ovoj Direktivi,

               —

               „najveća dopuštena masa” znači najveća masa opterećenog vozila u međunarodnom prometu,

               —

               „najveće dopušteno osovinsko opterećenje” znači najveća masa opterećene osovine ili skupine osovina u međunarodnom prometu,

               —

               „komadni teret” znači teret koji se u svrhe cestovnog prijevoza ne može razdvojiti na dva ili više tereta bez dodatnih troškova ili opasnosti od oštećenja i koji se zbog svojih dimenzija ili zbog svoje mase ne može prevesti motornim vozilom, prikolicom, skupom vozila ili zglobnim vozilom koji su u skladu sa svim odredbama ove Direktive,

               —

               „tona” znači težina mase jedne tone koja odgovara vrijednosti od 9,8 kilonjutna (kN).

         Sve najveće dopuštene dimenzije navedene u Prilogu I. mjere se u skladu s Prilogom I. Direktivi 70/156/EEZ bez pozitivnih tolerancija.
   Članak 3.
   1.   Država članica na svojem državnom području ne smije odbiti ili zabraniti:

               —

               u međunarodnom prometu, upotrebu vozila koja su registrirana ili puštena u promet u nekoj drugoj državi članici zbog razloga u vezi s njihovim masama i dimenzijama,

               —

               u unutarnjem prometu, upotrebu teretnih vozila koja su registrirana ili puštena u promet u nekoj drugoj državi članici zbog razloga u vezi s njihovim dimenzijama,

         ako ta vozila zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u Prilogu I.
   Ovaj se propis primjenjuje i u slučaju da:

               (a)

               navedena vozila nisu u skladu sa zahtjevima navedene države članice u pogledu nekih karakteristika koje se tiču mase i dimenzija, a nisu obuhvaćene Prilogom I.;

               (b)

               nadležno tijelo države članice u kojoj su vozila registrirana ili puštena u promet prethodno odobri granične vrijednosti koje nisu spomenute u članku 4. stavku 1. i koje su veće od vrijednosti utvrđenih u Prilogu I.

         2.   Međutim, stavak 1. točka (a) ne zadire u pravo država članica da uz dužno poštovanje prava Zajednice zahtijevaju da vozila registrirana ili puštena u promet na njihovom državnom području budu u skladu s njihovim nacionalnim zahtjevima u vezi s onim karakteristikama koje se tiču mase i dimenzija, a nisu obuhvaćene Prilogom I.
   3.   Države članice mogu zahtijevati da klimatizirana vozila imaju potvrdu ATP ili pločicu ATP, koje su predviđene na temelju Sporazuma od 1. rujna 1970. o međunarodnom prijevozu kvarljivih prehrambenih proizvoda i o posebnoj opremi koja se upotrebljava kod takve vrste prijevoza.
   Članak 4.
   1.   Države članice ne dopuštaju da u unutarnjem prijevozu tereta na njihovom državnom području normalno prometuju vozila ili skupovi vozila koji ne zadovoljavaju karakteristike utvrđene pod točkama 1.1., 1.2., 1.4. do 1.8., 4.2. i 4.4. Priloga I.
   2.   Unatoč tome, države članice mogu dopustiti da u unutarnjem prijevozu tereta na njihovom državnom području prometuju vozila ili skupovi vozila koji ne zadovoljavaju karakteristike utvrđene pod točkama 1.3., 2., 3., 4.1. i 4.3. Priloga I.
   3.   Vozilima ili skupovima vozila koji premašuju najveće dimenzije može se dopustiti prometovanje samo na temelju posebnih dozvola koje izdaju nadležna tijela bez diskriminacije ili na temelju sličnih nediskriminirajućih uvjeta koji se dogovaraju iz slučaja u slučaj s tim nadležnim tijelima ako ta vozila ili skupovi vozila prevoze komadni teret ili su namijenjeni za prijevoz takvog tereta.
   4.   Države članice mogu dopustiti da na vlastitom državnom području prometuju ona vozila ili oni skupovi vozila za prijevoz tereta kojima se u unutarnjem prijevozu obavljaju neke djelatnosti koje ne utječu značajno na međunarodno tržišno natjecanje u području prijevoza, čak i ako dimenzije tih vozila ili skupova vozila odstupaju od onih utvrđenih pod točkama 1.1., 1.2., od 1.4. do 1.8., 4.2. i 4.4. Priloga I.
   Smatra se da prijevozne djelatnosti ne utječu značajno na međunarodno tržišno natjecanje u području prijevoza ako je zadovoljen jedan od sljedećih uvjeta navedenih pod točkama (a) i (b):

               (a)

               prijevozne djelatnosti na državnom području određene države članice obavljaju posebna vozila ili posebni skupovi vozila u prilikama kada te djelatnosti obično ne obavljaju vozila iz drugih država članica, npr. kod djelatnosti vezanih uz šumske radove i šumarstvo;

               (b)

               država članica koja dopušta obavljanje prijevoznih djelatnosti na svom državnom području pomoću vozila ili skupova vozila čije dimenzije odstupaju od onih utvrđenih u Prilogu I., također dopušta da se u te skupove uključe i motorna vozila, prikolice i poluprikolice koji zadovoljavaju dimenzije utvrđene u Prilogu I. kako bi se postigla barem utovarna duljina dopuštena u toj državi članici, tako da svaki prijevoznik može uživati jednake uvjete tržišnog natjecanja (modularni koncept).

         Ipak, navedena država članica koja mora prilagoditi vlastitu cestovnu infrastrukturu kako bi bila u stanju zadovoljiti uvjet naveden pod točkom (b) može najkasnije do 31. prosinca 2003. zabraniti na svom državnom području, radi obavljanja prijevoznih djelatnosti u unutarnjem prometu, prometovanje vozila ili skupova vozila koji premašuju trenutne nacionalne norme o dimenzijama, pod uvjetom da se nacionalno zakonodavstvo i dalje primjenjuje na nediskriminirajući način na sve prijevoznike iz Zajednice.
   Države članice obavješćuje Komisiju o mjerama koje su poduzete u skladu s ovim stavkom.
   5.   Države članice mogu dopustiti da se vozilima ili skupovima vozila, u kojima se primjenjuju nove tehnologije ili novi koncepti, i koji nisu u stanju zadovoljiti jedan ili više uvjeta iz ove Direktive, obavljaju neke lokalne prijevozne djelatnosti tijekom određenog pokusnog razdoblja. Države članice o tome obavješćuju Komisiju.
   6.   Države članice mogu dopustiti na svom vlastitom državnom području najkasnije do 31. prosinca 2006. prometovanje onih vozila ili onih skupova vozila za prijevoz tereta koji su registrirani ili pušteni u promet prije provedbe ove Direktive i čije dimenzije premašuju one utvrđene pod točkama 1.1., 1.2., 1.4. do 1.8., 4.2. i 4.4. iz Priloga I. zbog različitih nacionalnih odredbi ili metoda mjerenja.
   Članak 5.
   Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 6.:

               (a)

               u smislu članka 3. smatra se da su zglobna vozila, koja su puštena u promet prije 1. siječnja 1991. i koja nisu u skladu sa specifikacijama navedenim pod točkama 1.6. i 4.4. iz Priloga I., u skladu s tim specifikacijama ako ne premašuju ukupnu duljinu od 15,50 m;

               (b)

               do 31. prosinca 1998. u smislu članka 3. smatra se da su cestovni vlakovi, čije je motorno vozilo pušteno u promet prije 31. prosinca 1991. i koji nisu u skladu sa specifikacijama navedenim pod točkama 1.7. i 1.8. iz Priloga I., u skladu s tim specifikacijama ako ne premašuju ukupnu duljinu od 18,00 m.

         Članak 6.
   1.   Države članice moraju poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da vozila iz članka 1. koja su u skladu s ovom Direktivom imaju jedan od dokaza iz točaka (a), (b) i (c):

               (a)

               kombinaciju sljedećih dviju pločica:

                           —

                           „proizvođačeve pločice”, izrađene i istaknute u skladu s Direktivom 76/114/EEZ, (8)

                           —

                           pločice s dimenzijama, u skladu s Prilogom III., izrađene i istaknute u skladu s Direktivom 76/114/EEZ;

               (b)

               jedinstvenu pločicu, izrađenu i istaknutu u skladu s Direktivom 76/114/EEZ, koja sadržava podatke o dvjema pločicama iz točke (a);

               (c)

               jedinstven dokument koji izdaju nadležna tijela države članice u kojoj je vozilo registrirano ili pušteno u promet. Taj dokument mora imati iste rubrike i sadržavati iste podatke kao pločice iz točke (a). Mora stajati na mjestu koje je lako dostupno za kontrolu te mora biti prikladno zaštićen.

         2.   Ako karakteristike vozila više ne odgovaraju onima iz dokaza o usklađenosti, država članica u kojoj je vozilo registrirano mora poduzeti potrebne mjere kako bi osigurala izmjenu dokaza o usklađenosti.
   3.   Pločice i dokumenti iz stavka 1. moraju biti priznati od država članica kao dokaz o usklađenosti vozila kako je predviđeno ovom Direktivom.
   4.   Kod vozila koja imaju dokaz o usklađenosti mogu se provesti:

               —

               kontrole zajedničkih normi o masama metodom nasumičnog odabira,

               —

               kontrole zajedničkih normi o dimenzijama samo u slučaju da postoji sumnja u neusklađenost ovoj Direktivi.

         5.   Srednji stupac dokaza o usklađenosti koji se odnosi na mase mora prema potrebi sadržavati norme o masama koje su na snazi unutar Zajednice za predmetno vozilo. Što se tiče vozila navedenih u Prilogu I. pod točkom 2.2.2. u podtočki (c), ispod najveće dopuštene mase skupa vozila potrebno je dodati izraz „44 tone” u zagradi.
   6.   Svaka država članica može odlučiti za svako vozilo koje je registrirano ili pušteno u promet na njezinom državnom području da najveće mase koje dopušta nacionalno zakonodavstvo budu navedene u dokazu o usklađenosti u lijevom stupcu, a tehnički dopustive mase u desnom stupcu.
   Članak 7.
   Ovom se Direktivom ne sprečava primjena propisa o sigurnosti prometa na cestama koji su na snazi u pojedinim državama članicama i na temelju kojih se na nekim cestama ili gradilištima mogu ograničiti masa i/ili dimenzije vozila, bez obzira na državu gdje su ta vozila registrirana.
   Članak 8.
   Članak 3. ne primjenjuje se do 31. prosinca 1998. u Irskoj i Ujedinjenoj Kraljevini:

               (a)

               što se tiče normi navedenih pod točkama 2.2., 2.3.1., 2.3.3., 2.4. i 3.3.2. iz Priloga I.:

                           —

                           uz izuzeće zglobnih vozila iz točke 2.2.2. pod uvjetom da:

                                       i.

                                       ukupna masa vozila nije veća od 38 tona,

                                       ii.

                                       masa koja opterećuje svaku trostruku osovinu pri razmaku navedenom pod točkom 3.3.2. nije veća od 22,5 tona,

                           —

                           uz izuzeće vozila iz točaka 2.2.3., 2.2.4., 2.3. i 2.4. čija ukupna masa vozila nije veća od:

                                       i.

                                       35 tona za vozila iz točaka 2.2.3. i 2.2.4.;

                                       ii.

                                       17 tona za vozila iz točke 2.3.1.;

                                       iii.

                                       30 tona za vozila iz točke 2.3.3., pod uvjetom da zadovoljavaju uvjete navedene pod tom točkom i pod točkom 4.3.,

                                       iv.

                                       27 tona za vozila iz točke 2.4.;

               (b)

               što se tiče norme navedene pod točkom 3.4. iz Priloga I., uz izuzeće vozila iz točaka 2.2., 2.3. i 2.4., ako masa koja opterećuje svaku pogonsku osovinu nije veća od 10,5 tona.

         Članak 9.
   Što se tiče norme navedene u Prilogu I. točki 1.2. podtočki (a), država članica može odbiti ili zabraniti na svom državnom području do 31. prosinca 1999. prometovanje autobusa širih od 2,5 m.
   Države članice obavješćuju Komisiju o mjerama poduzetim na temelju ovog članka. Komisija o tome obavješćuje ostale države članice.
   Članak 10.
   Direktive navedene u Prilogu IV. dijelu A stavljaju se izvan snage s učinkom od datuma iz članka 11., ne dovodeći u pitanje obaveze država članica u vezi s rokovima za prijenos u nacionalno zakonodavstvo koji su utvrđeni u Prilogu IV. dijelu B.
   Upućivanja na Direktive stavljene izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
   Članak 11.
   1.   Države članice do 17. rujna 1997. donose potrebne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom. Države članice o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 12.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 13.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. srpnja 1996.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         H. COVENEY

      (1)  SL C 38, 8.2.1994., str. 3. i SL C 247, 23.9.1995., str. 1.

      (2)  SL C 295, 22.10.1994., str. 72.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta dano 15. studenoga 1994. (SL C 341, 5.12.1994., str. 39.), Zajedničko stajalište Vijeća od 8. prosinca 1995. (SL C 356, 30.12.1995., str. 13.) i Odluka Europskog parlamenta od 14. ožujka 1996. (SL C 96, 4.4.1996., str. 233.).

      (4)  SL L 2, 3.1.1985., str. 14. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/7/EEZ (SL L 57, 2.3.1992., str. 29.).

      (5)  SL L 221, 7.8.1986., str. 48.).

      (6)  SL L 142, 25.5.1989., str. 3.

      (7)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Ugovorom o pristupanju iz 1994.

      (8)  SL L 24, 30.1.1976., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 78/507/EEZ (SL L 155, 13.6.1978., str. 31.).
   PRILOG I.
   NAJVEĆE MASE I DIMENZIJE TE SRODNE KARAKTERISTIKE VOZILA

               1.

                  Najveće dopuštene dimenzije za vozila iz članka 1. stavka 1. točke (a)

               1.1.

                  Najveća duljina:

               — motorno vozilo

               12,00 m

               — prikolica

               12,00 m

               — zglobno vozilo

               16,50 m

               — cestovni vlak

               18,75 m

               — zglobni autobus

               18,00 m

               1.2.

                  Najveća širina:

                           (a)

                           sva vozila

               2,55 m

                           (b)

                           nadogradnja klimatiziranih vozila

               2,60 m

               1.3.

                  Najveća visina (sva vozila)

               4,00 m

               1.4.

               Pokretna nadogradnja i standardni spremnici za teret, kao što su kontejneri, uključeni su u dimenzije navedene pod točkama 1.1., 1.2., 1.3., 1.6., 1.7., 1.8. i 4.4.

               1.5.

               Svako vozilo ili svaki skup vozila u pokretu mora biti u stanju okrenuti se po brisanoj površini s vanjskim polumjerom od 12,50 m i unutarnjim polumjerom od 5,30 m.

               1.6.

               Najveća udaljenost između osi glavnog nosača sedla i stražnjeg dijela poluprikolice

               12,00 m

               1.7.

               Najveća udaljenost izmjerena paralelno u odnosu na uzdužnu os cestovnog vlaka od krajnje prednje vanjske točke teretnog prostora iza kabine vučnog vozila do krajnje stražnje vanjske točke prikolice tog skupa vozila, umanjena za udaljenost između stražnjeg dijela vučnog vozila i prednjeg dijela prikolice

               15,65 m

               1.8.

               Najveća udaljenost izmjerena paralelno u odnosu na uzdužnu os cestovnog vlaka od krajnje prednje vanjske točke teretnog prostora iza kabine vučnog vozila do krajnje stražnje vanjske točke prikolice navedenog skupa vozila

               16,40 m

               2.

                  Najveća dopuštena masa vozila (u tonama)

               2.1.

                  Vozila koja ulaze u sastav skupa vozila

               2.1.1.

               Dvoosovinska prikolica

               18 tona

               2.1.2.

               Troosovinska prikolica

               24 tona

               2.2.

                  Skupovi vozila

               2.2.1.

               cestovni vlakovi s pet ili šest osovina

                           (a)

                           dvoosovinsko motorno vozilo s troosovinskom prikolicom

               40 tona

                           (b)

                           troosovinsko motorno vozilo s dvo- ili troosovinskom prikolicom

               40 tona

               2.2.2.

               Zglobna vozila s pet ili šest osovina

                           (a)

                           dvoosovinsko motorno vozilo s troosovinskom poluprikolicom

               40 tona

                           (b)

                           troosovinsko motorno vozilo s dvo- ili troosovinskom poluprikolicom

               40 tona

                           (c)

                           troosovinsko motorno vozilo s dvo- ili troosovinskom poluprikolicom koje prevozi 40-stopni kontejner ISO u sklopu kombiniranog prijevoza

               44 tone

               2.2.3.

               Cestovni vlak s četiri osovine koji se sastoji od dvoosovinskog motornog vozila i dvoosovinske prikolice

               36 tona

               2.2.4.

               Zglobna vozila s četiri osovine koja se sastoje od dvoosovinskog motornog vozila i dvoosovinske poluprikolice, ako je udaljenost između osovina poluprikolice:

               2.2.4.1.

               1,3 m ili veća, no manja od 1,8 m

               36 tona

               2.2.4.2.

               veća od 1,8 m

               36 tona
               + 2 tone tolerancije ako su ispoštovane najveća dopuštena masa, (NDP), motornog vozila, (18 tona), i NDP koja opterećuje dvostruku osovinu poluprikolice, (20 tona), i ako je pogonska osovina opremljena s dva para guma i zračnim ovjesom ili ovjesom koji je unutar Zajednice priznat kao istovrijedan zračnom kako je definirano u Prilogu II.

               2.3.

                  Motorna vozila

               2.3.1.

               Dvoosovinska motorna vozila

               18 tona

               2.3.2.

               Troosovinska motorna vozila

               — 25 tona
               — 26 tona
               ako je pogonska osovina opremljena s dva para guma i zračnim ovjesom ili ovjesom koji je unutar Zajednice priznat kao istovrijedan zračnom kako je definirano u Prilogu II., ili ako je svaka pogonska osovina opremljena s dva para guma i ako najveća masa koja opterećuje svaku osovinu nije veća od 9,5 tona

               2.3.3.

               Četveroosovinska motorna vozila s dvjema upravljačkim osovinama

               — 32 tone
               ako je pogonska osovina opremljena s dva para guma i zračnim ovjesom ili ovjesom koji je unutar Zajednice priznat kao istovrijedan zračnom kako je definirano u Prilogu II., ili ako je svaka pogonska osovina opremljena s dva para guma i ako najveća masa koja opterećuje svaku osovinu nije veća od 9,5 tona

               2.4.

                  Troosovinski zglobni autobusi

               28 tona

               3.

                  Najveće dopušteno osovinsko opterećenje vozila iz članka 1. stavka 1. točke (b) (u tonama)

               3.1.

                  Jednostruke osovine

               Jednostruka nepogonska osovina

               10 tona

               3.2.

                  Dvostruke osovine prikolica i poluprikolica

               Ukupno opterećenje na svaku dvostruku osovinu ne smije premašiti sljedeće vrijednosti, ako je udaljenost (d) između osovina:

               3.2.1.

               manja od 1 m (d < 1,0)

               11 tona

               3.2.2.

               od 1,0 do ispod 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3)

               16 tona

               3.2.3.

               od 1,3 m do ispod 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8)

               18 tona

               3.2.4.

               1,8 m ili veća (1,8 ≤ d)

               20 tona

               3.3.

                  Trostruke osovine prikolica i poluprikolica

               Ukupno opterećenje na svaku trostruku osovinu ne smije premašiti sljedeće vrijednosti, ako je udaljenost (d) između osovina:

               3.3.1.

               1,3 m ili manja (d ≤ 1,3)

               21 tonu

               3.3.2.

               veća od 1,3 do 1,4 m (1,3 < d ≤ 1,4)

               24 tone

               3.4.

                  Pogonska osovina

               3.4.1.

               Pogonska osovina vozila iz točaka 2.2.1. i 2.2.2.

               11,5 tona

               3.4.2.

               Pogonska osovina vozila iz točaka 2.2.3., 2.2.4., 2.3. i 2.4.

               11,5 tona

               3.5.

                  Dvostruke osovine motornih vozila

               Ukupno opterećenje na svaku dvostruku osovinu ne smije premašiti sljedeće vrijednosti, ako je udaljenost (d) između osovina:

               3.5.1.

               manja od 1 m (d < 1,0)

               11,5 tona

               3.5.2.

               1,0 m ili veća, no ispod 1,3 m
               (1,0 ≤ d < 1,3)

               16 tona

               3.5.3.

               1,3 m ili veća, no ispod 1,8 m
               (1,3 ≤ d < 1,8)

               — 18 tona
               — 19 tona
               ako je pogonska osovina opremljena s dva para guma i zračnim ovjesom ili ovjesom koji je unutar Zajednice priznat kao istovrijedan zračnom kako je definirano u Prilogu II., ili ako je svaka pogonska osovina opremljena s dva para guma i ako najveća masa koja opterećuje svaku osovinu nije veća od 9,5 tona

               4.

                  Druge karakteristike vozila iz članka 1. stavka 1. točke (b)

               4.1.

                  Sva vozila

               U međunarodnom prometu masa koja opterećuje pogonsku osovinu ili pogonske osovine vozila ili skupa vozila ne smije biti manja od 25 % od ukupne mase vozila ili kombinacije vozila.

               4.2.

                  Cestovni vlakovi

               Udaljenost između stražnje osovine motornog vozila i prednje osovine prikolice ne smije biti manja od 3,00 m.

               4.3.

                  Najveća dopuštena masa koja ovisi o međuosovinskom razmaku

               Najveća dopuštena masa četveroosnog motornog vozila, (izražena u tonama), ne smije biti veća od peterostruke udaljenosti, (izražene u metrima), između osi krajnjih prednjih i krajnjih stražnjih osovina vozila.

               4.4.

                  Poluprikolice

               Vodoravno izmjerena udaljenost između osi glavnog nosača sedla i bilo koje točke u prednjem dijelu poluprikolice ne smije biti veća od 2,04 m.

         PRILOG II.
   UVJETI ZA PRIZNAVANJE ISTOVRIJEDNOSTI NEKIH NEZRAČNIH OVJESA I ZRAČNIH OVJESA NA POGONSKOJ/IM OSOVINI/AMA VOZILA
   1.   DEFINICIJA ZRAČNOG OVJESA
   Smatra se da je neki ovjes zračnog tipa ako je barem 75 % efekta zavojnice izazvan pomoću zračnog ovjesa.
   2.   ISTOVRIJEDNOST U ODNOSU NA ZRAČNI OVJES
   Kako bi neki ovjes bio priznat kao istovrijedan zračnom ovjesu, on mora zadovoljavati sljedeće uvjete:
   2.1.   tijekom slobodne prijelazne niskofrekventne vertikalne oscilacije mase na zavojnici iznad pogonske osovine ili podvozja, izmjerene vrijednosti frekvencije i prigušenja s maksimalno opterećenim ovjesom moraju biti unutar granica utvrđenih pod točkama 2.2. do 2.5.;
   2.2.   svaka osovina mora biti opremljena hidrauličnim amortizerima. Kod podvozja s dvostrukom osovinom amortizeri moraju biti postavljeni tako da se oscilacija podvozja smanji na minimum;
   2.3.   srednji stupanj prigušenja D mora biti iznad 20 % od kritičnog prigušenja za ovjes u normalnim uvjetima s pravilno postavljenim i funkcionirajućim hidrauličnim amortizerima;
   2.4.   stupanj prigušenja D za ovjes kojem su skinuti ili deaktivirani svi hidraulični amortizeri ne smije biti iznad 50 % od D;
   2.5.   frekvencija mase na zavojnici iznad pogonske osovine ili podvozja, tijekom slobodne prijelazne vertikalne oscilacije, ne smije biti veća od 2,0 Hz;
   2.6.   frekvencija i prigušenje ovjesa definirani su pod točkom 3. Testni postupci za mjerenje frekvencije i prigušenja utvrđeni su pod točkom 4.
   3.   DEFINICIJA FREKVENCIJE I PRIGUŠENJA
   U ovoj se definiciji polazi od mase na zavojnici M (kg) iznad pogonske osovine ili podvozja. Osovina ili podvozje ima ukupnu vertikalnu krutost između površine kolnika i mase na zavojnici od K njutna po metru (N/m) i koeficijent ukupnog prigušenja od C njutn sekundi po metru (N.s/m). Vertikalni pomak mase na zavojnici je Z. Jednadžba gibanja za slobodnu oscilaciju mase na zavojnici glasi:

   Frekvencija oscilacije mase na zavojnici F (rad/s) jest:

   Prigušenje je kritično kad je C = Co,
   gdje je

   Stupanj prigušenja kao omjer kritičnog prigušenja je
   Tijekom slobodne prijelazne oscilacije mase na zavojnici, vertikalno gibanje mase slijedi prigušenu sinusnu krivulju (Slika 2). Frekvenciju možemo izračunati tako da izmjerimo vrijeme trajanja svih primjetnih oscilacijskih ciklusa. Prigušenje možemo izračunati tako da izmjerimo visinu uzastopnih tjemena oscilacije u istom smjeru. Ako su amplitude tjemena prvog i drugog ciklusa oscilacije A1 i A2, stupanj prigušenja D je

   gdje je „ln” prirodni logaritam odnosa između amplituda.
   4.   TESTNI POSTUPAK
   Da bi se pomoću testa izračunali stupanj prigušenja D, stupanj prigušenja bez hidrauličnih amortizera i frekvencija ovjesa F, opterećeno vozilo mora proći kroz jedan od sljedećih postupaka:

               (a)

               vožnja malom brzinom, (5 km/h ± 1 km/h), preko stepenice od 80 mm čiji je profil prikazan na slici br. 1. Prigušenje i frekvencija analiziraju se na prijelaznoj oscilaciji koja nastupa nakon što su kotači pogonske osovine prešli preko stepenice;
               ili

               (b)

               povlačenje šasije prema dolje tako da opterećenje pogonske osovine dostigne vrijednost 1,5 puta veću od najveće statičke vrijednosti. Zatim se potegnuto vozilo naglo otpusti te se analizira tako nastala oscilacija;
               ili

               (c)

               povlačenje šasije prema gore tako da se masa na zavojnici podigne 80 mm iznad pogonske osovine. Zatim se potegnuto vozilo naglo otpusti te se analizira tako nastala oscilacija;
               ili

               (d)

               podvrgavanje nekom drugom postupku ako je proizvođač dokazao njegovu istovrijednost na način koji tehnička služba smatra zadovoljavajućim.

         Vozilo mora biti opremljeno pretvornikom vertikalnog pomaka postavljenim između pogonske osovine i šasije, odmah iznad pogonske osovine. Na krivulji koju dobivamo navedenim uređajem možemo izmjeriti vremenski interval između prvog i drugog kompresijskog vrha i tako dobiti frekvenciju F te odnos između amplituda na temelju kojeg dobivamo prigušenje. Kod podvozja s dvostrukom osovinom pretvornici vertikalnog pomaka moraju biti postavljeni između svake pogonske osovine i šasije, odmah iznad svake osovine.

      Slika 1

      Stepenica za ispitivanje ovjesa

      Slika 2

      Prigušena prijelazna oscilacija

   PRILOG III.
   PLOČICA S DIMENZIJAMA IZ ČLANKA 6. STAVKA 1. TOČKE (a)
   I.   Pločica s dimenzijama, po mogućnosti postavljena kraj pločice iz Direktive 76/114/EEZ, mora sadržavati sljedeće podatke:

               1.

               naziv proizvođača (1);

               2.

               identifikacijski broj vozila (1);

               3.

               duljinu motornog vozila, prikolice ili poluprikolice (L);

               4.

               širinu motornog vozila, prikolice ili poluprikolice (W);

               5.

               podatke za mjerenje duljine skupa vozila:

                           —

                           udaljenost (a) od prednjeg dijela motornog vozila do središta vučne spojnice na vučnom vozilu (vučna kuka ili sedlo); ako sedlo ima više veznih točaka, potrebno je navesti minimalne i maksimalne vrijednosti (amin i amax),

                           —

                           udaljenost (b) od središta vučne spojnice na prikolici, (vučna uška), ili poluprikolici (kraljev čep) do stražnjeg dijela prikolice ili poluprikolice; ako spojnica ima više veznih točaka, potrebno je navesti minimalne i maksimalne vrijednosti (bmin i bmax).

                     Duljina skupa vozila jest duljina motornog vozila i prikolice ili poluprikolice postavljenih jedan za drugim u ravnoj liniji.

         II.   Vrijednosti navedene u dokazu o usklađenosti moraju točno odgovarati vrijednostima izmjerenim izravno na vozilu.

      (1)  Te podatke nije potrebno ponoviti ako vozilo ima jedinstvenu pločicu koja sadržava podatke o masama i dimenzijama.
   PRILOG IV.

      DIO A

      DIREKTIVE STAVLJENE IZVAN SNAGE

   (iz članka10.)

               —

               Direktiva 85/3/EEZ o masama, dimenzijama i nekim drugim tehničkim karakteristikama određenih cestovnih vozila i njezine naknadne izmjene:

                           —

                           Direktiva 86/360/EEZ

                           —

                           Direktiva 88/218/EEZ

                           —

                           Direktiva 89/338/EEZ

                           —

                           Direktiva 89/460/EEZ

                           —

                           Direktiva 89/461/EEZ

                           —

                           Direktiva 91/60/EEZ

                           —

                           Direktiva 92/7/EEZ

               —

               Direktiva 86/364/EEZ o dokazivanju usklađenosti vozila u skladu s Direktivom 85/3/EEZ o masama, dimenzijama i nekim drugim tehničkim karakteristikama određenih cestovnih vozila

      DIO B

                  Direktiva

                  Rok za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo

               85/3/EEZ (SL L 2, 3.1.1985., str. 14.)

               1. srpnja 1986.
               1. siječnja 1990.

               86/360/EEZ (SL L 217, 5.8.1986., str. 19.)

               1. siječnja 1992.

               86/364/EEZ (SL L 221, 7.8.1986., str. 48.)

               29. srpnja 1987.

               88/218/EEZ (SL L 98, 15.4.1988., str. 48.)

               1. siječnja 1989.

               89/338/EEZ (SL L 142, 25.5.1989., str. 3.)

               1. srpnja 1991.

               89/460/EEZ (SL L 226, 3.8.1989., str. 5.)

               1. siječnja 1993.

               89/461/EEZ (SL L 226, 3.8.1989., str. 7.)

               1. siječnja 1991.

               91/60/EEZ (SL L 37, 9.2.1991., str. 37.)

               30. rujna 1991.

               92/7/EEZ (SL L 57, 2.3.1992., str. 29.)

               31. prosinca 1992.

         PRILOG V.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Ova Direktiva

               85/3/EEZ

               86/360/EEZ

               86/364/EEZ

               88/218/EEZ

               89/338/EEZ

               89/460/EEZ

               89/461/EEZ

               91/60/EEZ

               92/7/EEZ

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 1. točka (a)

               —

               Članak 1. stavak 1. točka (b)

               Članak 1. stavak 1. točka (b)

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 2. alineje 1. do 4. i 6. do 10.

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 2. alineje 5., 11. i 12.

               —

               Članak 2. posljednji stavak

               —

               Članak 3. stavak 1.

               —

               Članak 3. stavak 1. točke (a) i (b)

               Članak 3. stavak 1. točke (a) i (b)

               Članak 3. stavak 2.

               — Članak 3. stavak 2.

               Članak 3. stavak 3.

               —

               Članak 4.

               —

               Članak 5. podstavak (a)

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 5. podstavak (b)

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 6. stavci 1. do 4.

               Članak 1. stavci 1 do 4

               Članak 6. stavci 5. do 6.

               Članak 2. stavci 1. do 2.

               Članak 7.

               Članak 6.

               Članak 8.

               Članak 1.

               Članci 9. do 12.

               —

               Članak 13.

               Članak 9.

               Prilog I.

               Prilog I.

               Točka 1.

               Točka 1.

               Točka 1.1. alineje 1. do 3. i 5.

               Članak 1. stavak 2.

               Točka 1.1. 4. alineja

               —

               Točka 1.2. (a)

               —

               Točka 1.2. (b)

               —

               Ttočke 1.3. do 1.5.

               Točke 1.3. do 1.5.

               Točka 1.6.

               Članak 1. stavak 3.

               Točka 1.7.

               Članak 1. stavak 3.

               Točka 1.8.

               —

               Točke 2. do 2.2.1. (b)

               Točke 2. do 2.2.1. (b)

               Točka 2.2.2. (a) do (c)

               Točka 2.2.2. (a) do (c)

               Točka 2.2.3. Točka 2.2.4.1.

               Članak 1. stavak 5. točka (b)

               Točka 2.2.4.2.

               Članak 1. stavak 1. podstavak (a)

               Točke 2.3. do 2.3.1.

               Članak 1. stavak 5. točka (c)

               Točke 2.3.2. do 2.3.3.

               Članak 1. stavak 1. podstavci (b) do (c)

               Točka 2.4.

               Članak 1. stavak 5. točka (c)

               Točke 3. do 3.3.2.

               Točke 3. do 3.3.2.

               Točke 3.4. do 3.4.1.

               Članak 1. stavak 3.

               Točke 3.4.2. do 3.5.2.

               Članak 1. stavak 5. točka (d)

               Točka 3.5.3.

               Članak 1. stavak 1. podstavak (d)

               Točke 4. do 4.2.

               Točke 4. do 4.2.

               Točka 4.3.

               Članak 1. stavak 5. točka (e)

               Točka 4.4.

               Članak 1. stavak 4.

               Prilog II.

               Prilog III.

               Prilog III.

               Prilog


title: 90/423/EEZ: Direktiva Vijeća od 26. lipnja 1990. o izmjeni Direktive 85/511/EEZ o uvođenju mjera Zajednice za kontrolu bolesti slinavke i šapa, Direktive 64/432/EEZ o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice i Direktive 72/462/EEZ o problemima u vezi sa zdravstvenim i veterinarskim pregledima pri uvozu goveda, svinja te svježeg mesa iz trećih zemalja

text:
               03/Sv. 032

               HR

               Službeni list Europske unije

               29

         31990L0423

               L 224/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.06.1990.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 26. lipnja 1990.
   o izmjeni Direktive 85/511/EEZ o uvođenju mjera Zajednice za kontrolu bolesti slinavke i šapa, Direktive 64/432/EEZ o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice i Direktive 72/462/EEZ o problemima u vezi sa zdravstvenim i veterinarskim pregledima pri uvozu goveda, svinja te svježeg mesa iz trećih zemalja
   (90/423/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskoga i socijalnoga odbora (3),
   budući da je Direktiva 85/511/EEZ (4) uvela mjere Zajednice za kontrolu bolesti slinavke i šapa;
   budući da je, s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta do 1. siječnja 1993., potrebno izmijeniti već poduzete mjere na razini Zajednice za kontrolu bolesti slinavke i šapa u čitavoj Zajednici; budući da je bitno da se u čitavoj Zajednici provodi jedinstvena politika;
   budući da je studija Komisije o kontroli bolesti slinavke i šapa pokazala da je usvajanje politike necijepljenja za Zajednicu kao cjelinu poželjnije od politike cijepljenja; budući da je zaključeno da postoji rizik u manipulaciji virusom u laboratorijima zbog mogućnosti prijenosa na prijemljive životinje u okruženju i pri uporabi cjepiva ako postupci inaktivacije ne osiguravaju njegovu neškodljivost;
   budući da je studija Komisije u pogledu politike cijepljenja u budućnosti jasno pokazala da se službeno ukidanje cijepljenja protiv bolesti mora provoditi od određenog datuma i da to ukidanje mora biti popraćeno politikom klanja i neškodljivog uklanjanja svih zaraženih životinja (stamping out);
   budući da Odluka Komisije 88/379/EEZ od 12. srpnja 1988. o usklađivanju pravila koja su odredile države članice u primjeni članka 6. Direktive Vijeća 85/511/EEZ (5) već određuje minimum propisa koji će se primjenjivati u svim državama članicama pri odobrenju izuzetaka od klanja svih životinja na zaraženom gospodarstvu;
   budući da, u izvanrednim situacijama kad prijeti širenje epizootske bolesti, može biti potrebno pribjeći izvanrednom cijepljenju; budući da je potrebno odrediti uvjete pod kojima se takvo cijepljenje može provoditi;
   budući da usvajanje jedinstvene politike Zajednice u kampanji protiv bolesti slinavke i šapa uključuje prilagodbu propisa koji uređuju promet živim životinjama unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja živih životinja i određenih proizvoda životinjskog podrijetla;
   budući da je potrebno odrediti u okviru posebnih mjera financijsku potporu državama članicama u slučaju klanja, neškodljivog uklanjanja i drugih izvanrednih aktivnosti;
   budući da funkcioniranje novih mjera mora biti pod nadzorom Komisije, koja će obavještavati Vijeće o njihovoj provedbi jednom godišnje,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 85/511/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 1.
               Ova Direktiva određuje mjere kontrole Zajednice koje će se primijeniti u slučaju izbijanja bolesti slinavke i šapa, bez obzira na tip virusa.”

               2.

               U članku 5.:

                           (a)

                           u točki 2. briše se „(a) u državama članicama ili regijama, u kojima je cijepljenje zabranjeno” i čitava točka (b) se briše;

                           (b)

                           u točki 3. „ne primjenjuje se” zamjenjuje se sljedećim „ne treba se primjenjivati”.

               3.

               U članku 6.:

                           (a)

                           u prvom podstavku stavka 1., „Članak 5. stavak 2. točka (a), prva i druga alineja i stavak 2. točka (b) alineja (i)” zamjenjuje „Članak 5. stavak 2. prva i druga alineja”;

                           (b)

                           u drugom podstavku stavka 1., „(a)” se briše;

                           (c)

                           stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.   Pri uporabi stavka 1., države članice primjenjuju mjere određene u Odluci Komisije 88/397/EEZ (6).

               4.

               U članku 9.:

                           (a)

                           zadnja rečenica stavka 1. zamjenjuje se sljedećim:
                           „Pri određivanju zona uzet će se u obzir prirodne granice, mogućnosti nadziranja i tehnološki napredak koji omogućava predviđanje mogućeg širenja virusa zrakom ili na bilo koji drugi način, i to razgraničavanje prema potrebi će se ispitati u kontekstu ovih elemenata.”

                           (b)

                           u stavku 2. točki (a), prva alineja zamjenjuje se dvjema sljedećim alinejama:

                                       „—

                                       mora se provesti popis svih gospodarstava sa životinjama prijemljivih vrsta,

                                       —

                                       gospodarstva koja su predmet takvog popisa moraju biti podvrgnuta redovitim veterinarskim pregledima,”.

               5.

               U članku 11. stavku 1., prva i druga alineja „Priloga” i „Priloga I.” zamjenjuju se u oba primjera „Prilogom B”.

               6.

               Članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 13.
               1.   Države članice osiguravaju:

                           —

                           zabranu uporabe cjepiva protiv bolesti slinavke i šapa,

                           —

                           da se rukovanje virusom bolesti slinavke i šapa u istraživačke svrhe, dijagnostiku i/ili proizvodnju cjepiva provodi samo u odobrenim objektima i laboratorijima navedenim u Prilozima A i B,

                           —

                           da skladištenje, opskrba, distribucija i prodaja cjepiva protiv bolesti slinavke i šapa na teritoriju Zajednice bude pod službenom kontrolom,

                           —

                           da se objekti i laboratoriji iz druge alineje odobravaju samo ako ispunjavaju minimalne standarde koje FAO preporučuje za laboratorije koji rade na virusima slinavke i šapa in vitro i in vivo.

                     2.   Veterinarski stručnjaci Komisije, u suradnji s nadležnim tijelima država članica, provodit će preglede na licu mjesta kako bi provjerili odgovaraju li sigurnosni sustavi koji se koriste u objektima i laboratorijima iz Priloga A i B, minimalnim standardima FAO-a.
               Komisija će provoditi ove preglede najmanje jedanput godišnje, a prvi od tih pregleda potrebno je provesti prije 1. siječnja 1992., i prije tog datuma također će podnijeti početno izviješće Stalnom veterinarskom odboru. Popis objekata i laboratorija u Prilozima A i B Komisija može ispitati u kontekstu ovih pregleda, u skladu s postupkom iz članka 17., do 31. prosinca 1991. Popis će se redovito ažurirati u skladu s istim postupkom.
               U skladu s istim postupkom, moguće je donijeti odluku o usvajanju jedinstvenog kodeksa dobre prakse za sigurnosne sustave koji se koriste u objektima i laboratorijima navedenim u Prilozima A i B.
               3.   Bez obzira na odredbe iz stavka 1. o uporabi cjepiva protiv bolesti slinavke i šapa, može se odlučiti, kad je bolest slinavke i šapa potvrđena i prijeti da će se proširiti, o uvođenju cijepljenja u izvanrednim okolnostima koristeći tehničke postupke koji jamče potpunu imunost životinja. U ovom slučaju, mjere koje će se poduzeti moraju uzeti u obzir:

                           —

                           veličinu geografskog područja na kojem će se provoditi cijepljenje u izvanrednim okolnostima,

                           —

                           vrste i dob životinja koje će se cijepiti,

                           —

                           trajanje kampanje cijepljenja,

                           —

                           posebno mirovanje za cijepljene životinje i njihove proizvode,

                           —

                           posebno označivanje i posebnu registraciju cijepljenih životinja,

                           —

                           druge aspekte primjerene izvanrednoj situaciji.

                     Odluku o uvođenju izvanrednog cijepljenja donosi Komisija u suradnji s državom članicom o kojoj je riječ, djelujući u skladu s postupkom iz članka 16. Ova odluka prvenstveno će uzeti u obzir stupanj gustoće životinja u određenim regijama i potrebu zaštite posebnih pasmina.
               Međutim, odstupanjem od prvog podstavka, odluku o uvođenju izvanrednog cijepljenja oko mjesta izbijanja bolesti može donijeti država članica o kojoj je riječ nakon upućivanja obavijesti Komisiji, ako time nisu ugroženi osnovni interesi Zajednice. Ova odluka odmah će se ispitati u okviru Stalnog veterinarskog odbora u skladu s postupkom iz članka 16.”

               7.

               Članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 14.
               1.   Do uspostavljanja zaliha cjepiva Zajednice protiv bolesti slinavke i šapa, države članice mogu zadržati rezerve antigena u jednom od objekata iz Priloga.
               Za potrebe prvog podstavka, zaključit će se ugovori između Komisije i odgovornih u objektima koje odrede države članice; ugovori moraju posebno navoditi potrebne količine doza antigena, uzimajući u obzir potrebe procijenjene u okviru planova iz članka 5. stavka 1. Direktive 90/423/EEZ (7), za najviše 10 serotipova.
               Nakon ovog prijelaznog razdoblja, državama članicama bit će dopušteno da pod nadzorom Zajednice zadrže objekte za pakiranje i skladištenje cjepiva spremnog za izvanredno cijepljenje.
               2.   Do 1. travnja 1991., Vijeće će, djelujući putem kvalificirane većine, na prijedlog Komisije odrediti specijalizirani institut za provjeru cjepiva i unakrižne imunosti te odrediti njegove ovlasti.
               3.   Do 1. travnja 1991., Komisija će podnijeti Vijeću izviješće popraćeno, kad je to primjereno, prijedlozima o propisima vezanim uz pakiranje, proizvodnju, distribuciju i stanje zaliha cjepiva protiv bolesti slinavke i šapa u Zajednici, zajedno s prijedlozima za uspostavljanje najmanje dvije rezerve cjepiva Zajednice protiv bolesti slinavke i šapa.

               8.

               Članak 15. briše se.

               9.

               Članak 18. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 18.
               Na temelju izvješća Komisije o iskustvu stečenom u primjeni ove Direktive i eventualno priloženih prijedloga, Vijeće će ispitati stanje u roku od dvije godine od donošenja Direktive 90/423/EEZ (8).

               10.

               Dodaje se prilog pod nazivom „Prilog A”, koji se nalazi u Prilogu ovoj Direktivi. Sadašnji Prilog, pod nazivom „Nacionalni laboratoriji koji se bave bolešću slinavkom i šapom”, postaje Prilog B.

         Članak 2.
   Članak 4.a Direktive 64/432/EEZ (9), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 89/662/EEZ (10), mijenja se kako slijedi:

               1.

               U točki 1. prvog podstavka:

                           i.

                           redak 3 glasi:
                           „… koji nisu provodili cijepljenje najmanje 12 mjeseci i …”;

                           ii.

                           B se mijenja i glasi:

                                       „B.

                                       kad životinja dolazi iz države članice koja je tijekom prethodnih 12 mjeseci provodila profilaktičko cijepljenje ili je pribjegla, u izvanrednim okolnostima, izvanrednom cijepljenju na svom državnom području”;

                           iii.

                           sljedeći podstavak dodaje se na kraju B i na kraju prvog podstavka točke 2.:
                           „U tom slučaju, mogu se zatražiti prethodno spomenuta jamstva za razdoblje od 12 mjeseci nakon završetka provedbe izvanrednog cijepljenja.”

               2.

               U prvom podstavku, u točki 2., uvodne riječi zamjenjuju se sljedećim:

                           „2.

                           Države članice koje su pribjegle, u izvanrednim okolnostima, izvanrednom cijepljenju na svom čitavom državnom području i koje na svom državnom području dopuštaju cijepljene životinje, postavit će sljedeće uvjete za uvođenje živih goveda na svoje državno područje:”

               3.

               Potrebno je umetnuti sljedeći podstavak prije zadnjeg podstavka:
               „Kad je državi članici dopušteno, u skladu s člankom 13. stavkom 3. Direktive 85/511/EEZ (11), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 90/423/EEZ (12), pribjeći izvanrednom cijepljenju na ograničenom dijelu svog državnog područja, status ostatka državnog područja neće biti zahvaćen, pod uvjetom da se mjere protiv premještanja cijepljenih životinja provode tijekom razdoblja od 12 mjeseci nakon završetka provedbe cijepljenja.

         Članak 3.
   Direktiva 72/462/EEZ (13), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 89/662/EEZ (14), mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 6.
               1.   Ne dovodeći u pitanje članak 3. stavak 1., države članice neće odobriti uvoz životinja koje uključuje ova Direktiva, ako ne dolaze iz trećih zemalja:

                           (a)

                           koje su slobodne od onih bolesti na koje su životinje prijemljive:

                                       —

                                       tijekom prethodnih 12 mjeseci, u pogledu goveđe kuge, zarazne pleuropneumonije, bolesti plavog jezika, afričke svinjske kuge i zarazne uzetosti svinja (Tješinska bolest),

                                       —

                                       tijekom prethodnih šest mjeseci u pogledu vezikularnog stomatitisa;

                           (b)

                           u kojima se tijekom prethodnih 12 mjeseci nije provodilo cijepljenje protiv bolesti navedenih u prvoj alineji (a) na koje su te životinje prijemljive.

                     2.   Države članice postavit će sljedeće uvjete za uvođenje životinja koje pripadaju vrstama prijemljivim na bolest slinavke i šapa na svoje državno područje:

                           1.

                           kad životinje dolaze iz treće zemlje koja je slobodna od bolesti slinavke i šapa barem dvije godine, koja nije provodila cijepljenje najmanje 12 mjeseci i koja na svom državnom području ne dopušta životinje koje su bile cijepljene prije manje od godinu dana, jamstvo da životinje nisu bile cijepljene protiv bolesti slinavke i šapa;

                           2.

                           kad životinje dolaze iz treće zemlje koja je slobodna od bolesti slinavke i šapa najmanje dvije godine, koja provodi cijepljenje i koja dopušta cijepljene životinje na svom državnom području:

                                       (a)

                                       jamstvo da životinje nisu bile cijepljenje protiv bolesti slinavke i šapa;

                                       (b)

                                       jamstvo da je govedo reagiralo negativno na test na virus slinavke i šapa proveden po metodi laringofaringealnog brisa (probang test);

                                       (c)

                                       jamstvo da su životinje reagirale negativno na serološki test proveden za otkrivanje protutijela za virus slinavke i šapa;

                                       (d)

                                       jamstvo da su životinje bile izolirane 14 dana u karantenskom objektu zemlje izvoznice pod nadzorom službenog veterinara. S tim u vezi niti jedna životinja smještena u karantenskom objektu ne smije biti cijepljena protiv bolesti slinavke i šapa tijekom 21 dana prije izvoza i niti jedna životinja, osim onih koje su dio pošiljke, ne smije biti uvedena u karantenski objekt tijekom istog razdoblja;

                                       (e)

                                       karantenu u razdoblju od 21 dan.

                           3.

                           kad životinje dolaze iz treće zemlje koja nije slobodna od bolesti slinavke i šapa najmanje dvije godine:

                                       (a)

                                       jamstva iz točke 2.;

                                       (b)

                                       daljnja jamstva odredit će se u skladu s postupkom iz članka 30.

                     Za potrebe ovog stavka, treća zemlja može se i dalje smatrati slobodnom od bolesti slinavke i šapa najmanje dvije godine, čak i ako je zabilježen ograničen broj izbijanja bolesti na ograničenom dijelu njezina državnog područja, pod uvjetom da su takva izbijanja bila iskorijenjena u roku kraćem od tri mjeseca.
               3.   U skladu s postupkom iz članka 29.:

                           (a)

                           ne dovodeći u pitanje članak 3. stavak 1., usvojit će se popis trećih zemalja iz kojih je odobren izvoz životinja u Zajednicu i koje ispunjavaju zahtjeve iz stavka 2.;

                           (b)

                           usvojit će se popis karantenskih objekata iz kojih te zemlje mogu izvoziti životinje u Zajednicu; i

                           (c)

                           za svaku takvu zemlju donijet će se odluka o eventualnim daljnjim jamstvima.”

               2.

               Članak 14. mijenja se kako slijedi:

                           1.

                           U stavku 2. točki (a) riječi „egzotična slinavka i šap” brišu se.

                           2.

                           Dodaje se sljedeći stavak:
                           „3.   Ne dovodeći u pitanje članak 3. stavak 1.:

                                       (a)

                                       uvoz svježeg mesa iz trećih zemalja u kojima:

                                                   —

                                                   je bolest slinavke i šapa (sojevi A, O, C) endemska,

                                                   —

                                                   se u slučaju izbijanja bolesti slinavke i šapa ne provodi sustavno klanje životinja,

                                                   —

                                                   se provodi cijepljenje,

                                             dopustiti će se samo pod sljedećim uvjetima:

                                                   i.

                                                   treća zemlja ili regija u trećoj zemlji odobrena je prema postupku iz članka 29.;

                                                   ii.

                                                   meso je zrelo, kontroliranog pH, otkošteno i odstranjene su glavne limfne žlijezde.

                                             Uvoz iznutrica za prehranu ljudi potrebno je ograničiti, uzimajući u obzir znanstveno mišljenje. Mogu se postaviti posebni uvjeti za iznutrice namijenjene farmaceutskoj industriji i industriji hrane za kućne ljubimce. Ova ograničenja i uvjeti usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 29.

                                       (b)

                                       Uvoz svježeg mesa iz trećih zemalja, u kojima se provodi cijepljenje protiv bolesti slinavke i šapa sojeva SAT ili ASIA 1, dopustit će se samo pod sljedećim uvjetima:

                                                   i.

                                                   da treća zemlja ima regije u kojima cijepljenje nije dopušteno i u kojima se 12 mjeseci nije pojavila slinavka i šap; regije će se odobriti u skladu s postupkom iz članka 29.;

                                                   ii.

                                                   da je meso zrelo, otkošteno, a glavne limfne žlijezde su odstranjene i ne uvozi se dok ne prođu tri tjedna od klanja,

                                                   iii.

                                                   uvoz iznutrica iz ovih zemalja nije dopušten.

                                       (c)

                                       uvoz svježeg mesa iz trećih zemalja:

                                                   —

                                                   u kojima se provodi cijepljenje, i

                                                   —

                                                   koje su slobodne od bolesti slinavke i šapa tijekom 12 mjeseci,

                                             dopustit će se u skladu s uvjetima utvrđenim u skladu s postupkom iz članka 29.

                                       (d)

                                       uvozu svježeg mesa iz trećih zemalja u kojima:

                                                   —

                                                   se ne provodi rutinsko cijepljenje, i

                                                   —

                                                   je utvrđeno da su slobodne od bolesti slinavke i šapa,

                                             dopustit će se prema postupku iz članka 29. i u skladu s pravilima koja uređuju promet unutar Zajednice.
                                       Dodatna pravila koja se mogu primjenjivati na zemlje iz točaka (a) i (b) prvog podstavka se određuju u skladu s postupkom iz članka 29.”

         Članak 4.
   1.   Države članice koje provode profilaktičko cijepljenje na čitavom državnom području ili dijelu svog državnog područja cijepljenje će prekinuti najkasnije do 1. siječnja 1992. i zabranit će uvođenje cijepljenih životinja na svoje državno područje od datuma kad prestanu s cijepljenjem.
   2.   Međutim, stavak 1. počinje važiti s datumom početka primjene odluka iz članka 14. stavka 3. Direktive 85/511/EEZ i članka 23. stavka 1. Direktive 90/425/EEZ u pogledu živih životinja i proizvoda životinjskog podrijetla koji su prijemljivi na bolest slinavke i šapa.
   3.   Ako odluke iz stavka 2. ne budu usvojene do 30. lipnja 1991., Komisija će izraditi potrebne prijedloge.
   Članak 5.
   1.   Svaka država članica sastavit će krizni plan u kojem se navode nacionalne mjere koje će se provoditi u slučaju izbijanja bolesti slinavke i šapa.
   Plan bi morao omogućiti pristup objektima, opremi, osoblju i svom drugom potrebnom materijalu za brzo i učinkovito iskorjenjivanje izbijanja. Plan mora detaljno odrediti potrebe za cjepivom, koje svaka država članica smatra nužnima u slučaju ponovnog uvođenja izvanrednog cijepljenja.
   2.   Komisija će u skladu s postupkom iz članka 16. Direktive 85/511/EEZ, propisati do 31. prosinca 1990. kriterije koji će se primjenjivati pri izradi planova.
   3.   Planovi izraženi u skladu s kriterijima iz stavka 2. dostavit će se Komisiji do 31. prosinca 1991.
   4.   Komisija će proučiti planove kako bi odredila omogućavaju li postizanje željenih ciljeva i predložit će državama članicama bilo koje potrebne izmjene, posebno s ciljem osiguranja sukladnosti planova s planovima drugih država članica.
   Komisija će odobriti planove, prema potrebi izmijenjene u skladu s postupkom iz članka 16. Direktive 85/511/EEZ.
   Planovi se mogu naknadno izmijeniti u skladu s istim postupkom uzimajući u obzir razvoj situacije.
   5.   Komisija može, u skladu s postupkom iz članka 6. Direktive 82/894/EEZ, uspostaviti, odstupanjem od članka 3. stavka 1. Direktive, sustav ranog upozoravanja za obavješćivanje Komisije i drugih država članica o izbijanjima bolesti slinavke i šapa.
   Članak 6.
   Kako bi se uzele u obzir eventualne poteškoće, a posebno pri primjeni članka 13. stavka 3. Direktive 85/511/EEZ, koje mogu rezultirati prijelazom s propisa koji su postojali prije primjene ove Direktive u jednoj ili više država članica na propise koje donosi ova Direktiva, ili kod provedbe planova predviđenih u članku 5., Komisija može u skladu s postupkom predviđenim u članku 16. Direktive 85/511/EEZ usvojiti odgovarajuće mjere za razdoblje od najviše dvije godine. Posebno, ne dovodeći u pitanje članak 4. točku (a) Direktive 64/432/EEZ, mjere će se usvojiti prije 1. siječnja 1991. u pogledu kretanja životinja koje nisu cijepljene u zadnjih 12 mjeseci.
   Članak 7.
   Do 1. siječnja 1992., Komisija će podnijeti izvješće o strukturi veterinarskih službi u Zajednici.
   Članak 8.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 1992. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 9.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 26. lipnja 1990.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. O’KENNEDY

      (1)  SL C 327, 30.12.1989., str. 84.

      (2)  SL C 113, 7.5.1990., str. 179.

      (3)  SL C 62, 12.3.1990., str. 44.

      (4)  SL L 315, 26.11.1985., str. 11.

      (5)  SL L 189, 20.7.1988., str. 25.

      (6)  SL L 189, 20.7.1988., str. 25.”

      (7)  SL L 224, 18.8.1990., str. 13.”

      (8)  SL L 224, 18.8.1990., str. 13.”

      (9)  SL br. 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (10)  SL L 395, 30.12.1989., str. 13.

      (11)  SL L 315, 26.11.1985., str. 11.

      (12)  SL L 224, 18.8.1990., str. 13.”

      (13)  SL L 302, 31.12.1972., str. 28.

      (14)  SL L 395, 30.12.1989., str. 13.
   PRILOG

         „PRILOG A

                     Država članica

                     Objekti

                     Javni

                     Privatni

                     Belgija

                     Uccle

                     —

                     Danska

                     Lindholm

                     —

                     Njemačka

                     —

                     Cooper

                     Behringwerke

                     Bayer

                     Grčka

                     Atena

                     —

                     Francuska

                     LCRV Alfort

                     Rhône-Merieux

                     Irska

                     —

                     —

                     Italija

                     Brescia

                     —

                     Padova

                     Perugia

                     Luksemburg

                     —

                     —

                     Nizozemska

                     Lelystad

                     —

                     Portugal

                     —

                     —

                     Španjolska

                     Madrid

                     Cooper

                     Hipra

                     Sobrino

                     Ujedinjena Kraljevina

                     —

                     Cooper”