title: 88/407/EEZ: Direktiva Vijeća od 14. lipnja 1988. o utvrđivanju zahtjeva zdravlja životinja koji se primjenjuju na trgovinu unutar Zajednice i na uvoz duboko smrznutog sjemena domaćih životinja vrste goveda

text:
               03/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               41

         31988L0407

               L 194/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.06.1988.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 14. lipnja 1988.
   o utvrđivanju zahtjeva zdravlja životinja koji se primjenjuju na trgovinu unutar Zajednice i na uvoz duboko smrznutog sjemena domaćih životinja vrste goveda
   (88/407/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskoga i socijalnog odbora (3),
   budući da su odredbe koje se odnose na probleme zdravlja životinja u trgovini govedima i svinjama unutar Zajednice sadržane u Direktivi 64/432/EEZ (4), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EEZ) br. 3768/85 (5); budući da, osim toga, Direktiva 72/462/EEZ (6), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EEZ) br. 3768/85 sadrži odredbe vezane za probleme veterinarskog pregleda pri uvozu goveda i svinja iz trećih zemalja;
   budući da su gore navedene odredbe osigurale, u pogledu trgovine unutar Zajednice i uvoza u Zajednicu goveda i svinja iz trećih zemalja, da zemlja podrijetla jamči da su ispunjeni kriteriji zdravlja životinja tako da je rizik od širenja bolesti životinja gotovo uklonjen; budući da ipak postoji određeni rizik od širenja takve bolesti kad je u pitanju trgovina sjemenom;
   budući da je, u kontekstu politike Zajednice o usklađivanju nacionalnih odredaba o zdravlju životinja koje uređuju trgovinu životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla unutar Zajednice, potrebno uspostaviti usklađeni sustav za trgovinu goveđim sjemenom unutar Zajednice i uvoza u Zajednicu;
   budući da je, u kontekstu trgovine sjemenom unutar Zajednice država članica u kojoj se skuplja sjeme dužna osigurati da se takvo sjeme skuplja i obrađuje u odobrenim i nadziranim centrima za sakupljanje sjemena, da je sjeme dobiveno od životinja čiji zdravstveni status jamči da je uklonjen rizik od prenošenja bolesti životinja, da je skupljeno, obrađeno, pohranjeno i prevezeno u skladu s pravilima koja čuvaju njegov zdravstveni status i da je tijekom prijevoza u državu odredišta popraćeno certifikatom o zdravlju životinja koji potvrđuje da je ta obveza ispunjena;
   budući da razlike u politikama unutar Zajednice u pogledu cijepljenja protiv nekih bolesti opravdavaju zadržavanje vremenski ograničenih odstupanja koja državama članicama omogućuju dodatnu zaštitu protiv tih bolesti;
   budući da za uvoz sjemena u Zajednicu iz trećih zemalja treba sastaviti popis trećih zemalja vodeći računa o poštovanju kriterija zdravlja životinja; budući da ne dovodeći u pitanje takav popis države članice trebaju odobriti uvoz sjemena samo iz onih centara za sakupljanje sjemena koji dosežu određene standarde i koji su pod službenim nadzorom; budući da je, osim toga, u pogledu zemalja na takvom popisu potrebno utvrditi posebne uvjete zdravlja životinja prema okolnostima; budući da je radi provjere usklađenosti s ovim standardima potrebno osigurati provedbu kontrola na licu mjesta;
   budući da je potrebno uvesti postupak radi rješavanja sporova koji mogu proizaći između država članica u pogledu odobravanja pojedinog centra za sakupljanje sjemena;
   budući da države članice mogu odbiti pošiljku sjemena kad se ustanovi da nije sukladna odredbama ove Direktive; budući da mora postojati mogućnost vraćanja takvog sjemena ako to nije u suprotnosti s odredbama zdravlja životinja i ako tako zahtijeva pošiljatelj ili njegov predstavnik; budući da pošiljatelju ili njegovom predstavniku treba omogućiti uvid u razloge za zabranu ili ograničenje, kao i dobivanje stručnog mišljenja;
   budući da je s ciljem sprečavanja širenja nekih zaraznih bolesti potrebno provoditi uvoznu kontrolu kad pošiljka sjemena dolazi na područje Zajednice, osim u slučaju vanjskog provoza;
   budući da je nakon takve kontrole, u slučaju unutarnjeg provoza, potrebno odrediti mjere koje će provoditi države članice;
   budući da državi članici mora biti dopušteno poduzimanje izvanrednih mjera u slučaju izbijanja zarazne bolesti u drugoj državi članici ili u trećoj zemlji; budući da je opasnosti povezane s takvim bolestima i potrebne zaštitne mjere potrebno jednako ocijeniti u cijeloj Zajednici; budući da je u tom smislu u okviru Stalnog veterinarskog odbora potrebno uvesti postupak izvanrednih mjera Zajednice prema kojem bi se provodile potrebne mjere;
   budući da je potrebno ovlastiti Komisiju da donese određene mjere za provedbu ove Direktive; budući da je u tom smislu potrebno ustanoviti postupak za blisku i učinkovitu suradnju između Komisije i država članica u okviru Stalnog veterinarskog odbora;
   budući da ova Direktiva ne utječe na trgovinu sjemenom koje je proizvedeno prije datuma od kojeg su države članice dužne postupati u skladu s ovom Direktivom,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      Opće odredbe

   Članak 1.
   Ovom se Direktivom utvrđuju uvjeti zdravlja životinja koji se primjenjuju na trgovinu unutar Zajednice i uvoz duboko smrznutog sjemena domaćih životinja vrste goveda iz trećih zemalja.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se prema potrebi definicije koje se nalaze u članku 2. Direktive 64/432/EEZ i članku 2. Direktive 72/462/EEZ.
   Nadalje:

               (a)

               „sjeme” znači pripravljeni ili razrijeđeni ejakulat domaćih životinja vrste goveda;

               (b)

               „centar za sakupljanje sjemena” znači objekt koji je službeno odobren i pod službenim je nadzorom, koji se nalazi na državnom području države članice ili treće zemlje, u kojem se proizvodi sjeme potrebno za umjetno osjemenjivanje;

               (c)

               „službeni veterinar” znači veterinar kojeg odredi nadležno tijelo države članice ili treće zemlje;

               (d)

               „veterinar centra” znači veterinar koji je u centru odgovoran za svakodnevno poštovanje zahtjeva utvrđenih u ovoj Direktivi;

               (e)

               „pošiljka” znači količina sjemena popraćena jednim certifikatom;

               (f)

               „zemlja u kojoj se sakuplja sjeme” znači država članica ili treća zemlja u kojoj se skuplja sjeme i iz koje se otprema sjeme u drugu državu članicu;

               (g)

               „odobreni laboratorij” znači laboratorij koji je smješten na državnom području države članice ili treće zemlje i koji je nadležno veterinarsko tijelo ovlastilo za provođenje testova utvrđenih u ovoj Direktivi;

               (h)

               „sakupljeno sjeme” znači količina sjemena uzeta od rasplodnjaka u bilo koje vrijeme.

         POGLAVLJE II.

      Trgovina unutar Zajednice

   Članak 3.
   Svaka država članica osigurava da se samo sjeme koje udovoljava sljedećim općim uvjetima s njezinog državnog područja upućuje na državno područje druge države članice;

               (a)

               mora se sakupljati i obrađivati, radi umjetnog osjemenjivanja, u centru za sakupljanje sjemena koji je odobren u pogledu zaštite zdravlja životinja za trgovinu unutar Zajednice u skladu s člankom 5. stavkom 1.;

               (b)

               mora se sakupljati od domaćih životinja vrste goveda čiji je zdravstveni status u skladu s Prilogom B;

               (c)

               mora se sakupljati, obrađivati, skladištiti i prevoziti u skladu s prilozima A i C;

               (d)

               mora biti popraćeno, tijekom prijevoza u zemlju odredišta certifikatom o zdravlju životinja koji je u skladu s člankom 6. stavkom 1.

         Članak 4.
   1.   Ne dovodeći u pitanje stavak 2., države članice dužne su do 31. prosinca 1992. odobriti uvoz sjemena bikova koji negativno reagiraju na serum neutralizacijski test ili na test ELISA za zarazni goveđi rinotraheitis/zarazni pustularni vulvovaginitis ili koji pokazuju pozitivan rezultat nakon cijepljenja u skladu s ovom Direktivom.
   Države članice mogu do 31. prosinca 1992. odobriti uvoz sjemena bikova koji pozitivno reagiraju na serum neutralizacijski test ili na test ELISA za zarazni goveđi rinotraheitis/zarazni pustularni vulvovaginitis i koji nisu bili cijepljeni u skladu s ovom Direktivom.
   U tom slučaju svaka pošiljka mora se pregledati i odobriti na osnovi inokulacije živih životinja i/ili testa za izolaciju virusa.
   Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na sjeme životinja koje su prije prvog cijepljenja u centru za sakupljanje sjemena negativno reagirale na testove iz prvog stavka.
   Ti se testovi mogu provoditi na temelju dvostranog sporazuma bilo u zemlji u kojoj se sakuplja sjeme ili u zemlji odredišta.
   Do 1. siječnja 1992. Vijeće će preispitati ovaj stavak na temelju izvješća Komisije, prema potrebi popraćenog prijedlozima.
   2.   Države članice u čijim se centrima nalaze samo životinje koje negativno reagiraju na serum neutralizacijski test ili na test ELISA mogu na svojem državnom području odbiti prihvat sjemena koje dolazi iz centara koji nemaju taj status.
   U skladu s postupkom iz članka 19. moguće je odrediti da se gore navedene odredbe prošire na dio državnog područja države članice ako u svim centrima na tom dijelu državnog područja borave samo životinje koje negativno reagiraju na serum neutralizacijski test ili na test ELISA.
   3.   Ne dovodeći u pitanje ostale odredbe Zajednice, države članice koje ne provode cijepljenje protiv bolesti slinavke i šapa ne smiju se protiviti prihvaćanju sjemena od životinja koje su bile cijepljene u skladu s ovom Direktivom.
   U tom slučaju, do 10 % sjemena od svakog skupljanja namijenjenog trgovini (najmanje pet pajeta) može biti podvrgnuto testu izolacije virusa na bolest slinavke i šapa u laboratoriju države članice odredišta ili u laboratoriju koji odredi ta država članica. Ako je rezultat pozitivan, uvoz sjemena može biti odbijen.
   Članak 5.
   1.   Država članica na čijem se državnom području nalazi centar za sakupljanje sjemena osigurava da se odobrenje iz članka 3. točke (a) izdaje samo kad se poštuju odredbe iz Priloga A i kad centar za sakupljanje sjemena udovoljava ostalim odredbama ove Direktive.
   Države članice također osiguravaju da službeni veterinar nadzire poštovanje ovih odredaba i povlače odobrenje kad se jedna ili više odredaba prestane poštovati.
   2.   Svi odobreni centri za sakupljanje sjemena registriraju se i svaki centar dobiva veterinarski registarski broj. Svaka država članica dostavlja popis centara za sakupljanje sjemena i njihove veterinarske registarske brojeve drugoj državi članici i Komisiji i obavješćuje ih o svakom povlačenju odobrenja.
   Kad država članica smatra da se odredbe koje uvjetuju odobrenje više ne poštuju u centru za sakupljanje sjemena u drugoj državi članici, ona o tome obavješćuje nadležno tijelo te države. Ta država tada poduzima sve potrebne mjere i obavješćuje nadležno tijelo druge države članice o odlukama koje je donijela i o razlozima tih odluka.
   Ako se ta druga država članica boji da potrebne mjere nisu poduzete ili su neodgovarajuće, ona o tome obavješćuje Komisiju koja će zatražiti mišljenje jednog ili više veterinarskih stručnjaka. S obzirom na to mišljenje, državama članicama može biti odobreno, u skladu s postupkom iz članka 19., privremena zabrana uvoza sjemena koje dolazi iz navedenog centra za skupljanje sjemena.
   Takvo odobrenje može se povući u skladu s postupkom iz članka 19. s obzirom na novo mišljenje koje daje jedan ili više veterinarskih stručnjaka.
   Veterinarski stručnjaci moraju biti državljani države članice koja nije uključena u spor.
   Opća pravila za primjenu ovog članka donose se u skladu postupkom utvrđenim u članku 18.
   Članak 6.
   1.   Države članice uvjetuju da uvoz sjemena podliježe podnošenju certifikata o zdravlju životinja koji sastavlja službeni veterinar države članice u kojoj se sakuplja sjeme u skladu s Prilogom D.
   Certifikat mora:

               (a)

               biti sastavljen na barem jednom od službenih jezika države članice u kojoj se skuplja sjeme i na jednom od službenih jezika države članice odredišta;

               (b)

               pratiti pošiljku do odredišta u originalnom obliku;

               (c)

               biti sastavljen na jednom listu papira;

               (d)

               biti naslovljen na samo jednog primatelja.

               2.

                           (a)

                           Država članica odredišta može zabraniti prihvat pošiljaka ako se pregledom dokumenata otkrije da se nije poštovao članak 3.

                           (b)

                           Država članica odredišta može poduzeti potrebne mjere, uključujući skladištenje u karanteni, kako bi dobila jasne dokaze u slučajevima gdje postoji sumnja da je sjeme zaraženo ili kontaminirano patogenim organizmima.

                           (c)

                           Odluke donesene u skladu s točkama (a) i (b) moraju na zahtjev pošiljatelja ili njegovog predstavnika omogućiti povrat sjemena, pod uvjetom da to nije u suprotnosti s odredbama o zdravlju životinja.

         3.   Ako je prihvat sjemena zabranjen na temelju bilo kojeg razloga određenog u stavku 2. točki (a) i (b), a država članica u kojoj je sjeme skupljeno ne odobri povrat sjemena u roku 30 dana, nadležno tijelo države članice odredišta može narediti uništenje sjemena.
   4.   Odluke koje donese nadležno veterinarsko tijelo sukladno stavcima 2. i 3. moraju se priopćiti pošiljatelju ili njegovom predstavniku, zajedno s razlozima iz kojih proizlaze.
   Članak 7.
   1.   Ova Direktiva ne utječe na pravna sredstva koja predviđa postojeće zakonodavstvo u državama članicama protiv odluka koje donese nadležno tijelo u skladu s ovom Direktivom.
   Obrazložene se odluke moraju na zahtjev odmah priopćiti pošiljatelju ili njegovom predstavniku u pisanom obliku, s naznakom mogućnosti žalbe protiv njih koje predviđa postojeće zakonodavstvo, kao i oblika i vremenskih rokova u kojima se mora započeti postupak. Odluke se moraju priopćiti i nadležnom veterinarskom tijelu države članice skupljanja ili podrijetla sjemena.
   2.   Svaka država članica omogućuje pošiljateljima, čije su pošiljke sjemena bile predmet mjera predviđenih u članku 6. stavku 2., dobivanje mišljenja veterinarskog stručnjaka koji određuje jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 6. stavka 2. prije nego nadležno tijelo poduzme druge mjere.
   Veterinarski stručnjak mora biti državljanin države članice koja nije ni država članica u kojoj se sakuplja sjeme ni država članica odredišta.
   Komisija, na prijedlog države članice, sastavlja popis veterinarskih stručnjaka koji se mogu osposobiti za davanje takvih mišljenja. Opća pravila za primjenu ovog članka, a posebno postupka kojeg se treba pridržavati pri izradi ovih mišljenja, donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 18.
   POGLAVLJE III.

      Uvoz iz trećih zemalja

   Članak 8.
   1.   Država članica može odobriti uvoz sjemena samo iz trećih zemalja koje se nalaze na popisu sastavljenom u skladu s postupkom utvrđenim u članku 19.
   Popis se može dopuniti ili izmijeniti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 18.
   2.   Pri odlučivanju može li treća zemlja biti upisana na popis iz stavka 1., posebno se uzima u obzir sljedeće:

               (a)

               zdravstveni status stoke, drugih domaćih životinja i divljači u trećoj zemlji, s posebnim naglaskom na egzotične bolesti životinja, i uvjeti okoliša u toj zemlji koji mogu ugroziti zdravlje životinja u državama članicama;

               (b)

               redovito i pravodobno izvješćivanje iz treće zemlje koje se odnosi na pojavu zaraznih bolesti životinja na njezinom državnom području, a posebno onih bolesti koje su navedene na popisima A i B Međunarodnog ureda za epizootije;

               (c)

               pravila u toj zemlji vezano za sprečavanje i kontrolu bolesti životinja;

               (d)

               struktura veterinarskih službi u toj zemlji i njihove ovlasti;

               (e)

               organizacija i provedba mjera za sprečavanje i kontrolu zaraznih bolesti životinja; i

               (f)

               jamstva koje treća zemlja može dati u pogledu usklađenosti s ovom Direktivom.

         3.   Popis iz stavka 1. i sve njegove izmjene objavljuju se u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 9.
   1.   U skladu s postupkom iz članka 19., sastavlja se popis centara za sakupljanje sjemena iz kojih države članice mogu odobriti uvoz sjemena koje potječe iz trećih zemalja. Popis je moguće izmijeniti ili dopuniti u skladu s istim postupkom.
   2.   Pri odlučivanju može li centar za skupljanje sjemena u trećoj zemlji biti uvršten na popis iz stavka 1., posebno se uzima u obzir sustav veterinarske kontrole proizvodnje sjemena u trećoj zemlji, ovlasti veterinarskih službi i nadzor nad centrima za skupljanje sjemena.
   3.   Centar za skupljanje sjemena može biti uvršten na popis iz stavka 1. samo ako:

               (a)

               se nalazi u jednoj od zemalja s popisa iz članka 8. stavka 1.;

               (b)

               udovoljava uvjetima poglavlja I. i II. Priloga A;

               (c)

               su mu izvoz u Zajednicu službeno odobrile veterinarske službe predmetne treće zemlje;

               (d)

               je pod nadzorom veterinara centra treće zemlje; i

               (e)

               službeni veterinar treće zemlje provodi inspekcijski pregled najmanje dva puta godišnje.

         Članak 10.
   1.   Sjeme mora potjecati od životinja koje su neposredno prije skupljanja sjemena boravile najmanje šest mjeseci na državnom području treće zemlje koja se nalazi na popisu sastavljenom u skladu s člankom 8. stavkom 1.
   2.   Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 1. i stavak 1. ovog članka, države članice ne dopuštaju uvoz sjemena iz treće zemlje koja se nalazi na popisu ako sjeme ne udovoljava donesenim zahtjevima zdravlja životinja, u skladu s postupkom iz članka 18., za uvoz sjemena iz te zemlje.
   Pri donošenju zahtjeva iz prethodnog podstavka potrebno je uzeti u obzir sljedeće:

               (a)

               zdravstvenu situaciju na području koje okružuje centar za skupljanje sjemena, s posebnim naglaskom na bolesti koje se nalaze na popisu A Međunarodnog ureda za epizootije;

               (b)

               zdravstveni status stada u centru za skupljanje sjemena, uključujući zahtjeve za testiranje;

               (c)

               zdravstveni status rasplodnjaka i zahtjeve za testiranje;

               (d)

               zahtjeve za testiranje u pogledu sjemena.

         3.   Službena su podloga za određivanje uvjeta zdravlja životinja u skladu sa stavkom 2. za tuberkulozu goveda i brucelozu standardi utvrđeni u Prilogu A Direktivi 64/432/EEZ. Moguće je odobriti, u skladu s postupkom iz članka 18., na temelju pojedinačnih slučajeva, odstupanje od ovih uvjeta kad predmetna treća zemlja pruža slična jamstva o zdravlju životinja; u tom slučaju, uvjeti zdravlja životinja koji su približno jednaki onima iz Priloga A toj Direktivi utvrđuju se u skladu s istim postupkom kako bi se dopustio ulazak takvih životinja u centre za skupljanje sjemena.
   4.   Članak 4. primjenjuje se mutatis mutandis.
   Članak 11.
   1.   Države članice odobravaju uvoz sjemena samo uz podnošenje certifikata o zdravlju životinja koji je sastavio i potpisao službeni veterinar treće zemlje u kojoj je sjeme skupljeno.
   Certifikat mora:

               (a)

               biti sastavljen na barem jednom od službenih jezika države članice odredišta i na jednom od službenih jezika države članice gdje se provodi uvozna kontrola predviđena u članku 12.;

               (b)

               pratiti pošiljku sjemena u originalnom obliku;

               (c)

               biti sastavljen na jednom listu papira;

               (d)

               biti naslovljen na jednog primatelja.

         2.   Certifikat mora odgovarati obrascu sastavljenom u skladu s postupkom iz članka 19.
   Članak 12.
   1.   Države članice osiguravaju da se svaka pošiljka sjemena koja ulazi na carinsko područje Zajednice podvrgne kontroli prije nego je puštena u slobodan promet ili stavljena u carinski postupak i zabranjuju uvoz takvog sjemena u Zajednicu ako uvozni pregled obavljen po dolasku otkrije da:

               —

               sjeme ne potječe s državnog područja treće zemlje s popisa sastavljenog u skladu s člankom 8. stavkom 1.,

               —

               sjeme ne potječe iz centra za skupljanje sjemena s popisa predviđenog u članku 9. stavku 1.,

               —

               sjeme potječe s državnog područja treće zemlje iz koje je izvoz zabranjen u skladu s člankom 15. stavkom 2.,

               —

               certifikat o zdravlju životinja koji prati pošiljku nije sukladan uvjetima utvrđenim u članku 11. i donesenim sukladno tom članku.

         Ovaj se stavak ne primjenjuje na pošiljke sjemena pristigle na carinsko područje Zajednice i koje su stavljene u provozni carinski postupak za slanje na odredište koje se nalazi izvan navedenog područja.
   Međutim, on se primjenjuje kad se odustane od carinskog provoza tijekom prijevoza preko područja Zajednice.
   2.   Država članica odredišta može poduzeti potrebne mjere, uključujući skladištenje u karantenu, kako bi dobila jasne dokaze u slučajevima kad postoji sumnja da je sjeme kontaminirano patogenim organizmima.
   3.   Ako je uvoz sjemena zabranjen na temelju bilo kojeg razloga određenog u stavcima 1. i 2., a treća zemlja izvoznica ne odobri povrat sjemena u roku 30 dana, nadležno veterinarsko tijelo može narediti njegovo uništenje.
   Članak 13.
   Svaka pošiljka sjemena koju država članica odobri za uvoz u Zajednicu na temelju kontrole iz članka 12. stavka 1. mora pri slanju na državno područje druge države članice biti popraćena izvornim certifikatom ili njegovom ovjerenom kopijom, koje je u oba slučaja potvrdilo nadležno tijelo odgovorno za pregled izveden u skladu s člankom 12.
   Članak 14.
   U slučaju primjene mjera uništenja sukladno članku 12. stavku 3., za nastale troškove tereti se pošiljatelj, primatelj ili njihovi predstavnici, bez prava na nadoknadu od države.
   POGLAVLJE IV.

      Mjere zaštite i kontrole

   Članak 15.
   1.   Država članica može poduzeti sljedeće mjere ako postoji opasnost širenja bolesti životinja kao rezultat uvoza sjemena na njezino državno područje iz druge države članice:

               (a)

               u slučaju izbijanja epizootske bolesti u drugoj državi članici može privremeno zabraniti ili ograničiti uvoz sjemena s područja te države članice u kojima se bolest pojavila;

               (b)

               ako epizootska bolest postane raširena, ili ako izbije druga ozbiljna zarazna životinjska bolest, može privremeno zabraniti ili ograničiti unošenje sjemena s cijeloga državnog područja te države članice.

         Svaka država članica bez odgode obavješćuje drugu državu članicu i Komisiju o izbijanju bolesti iz prvog podstavka na svojem državnom području i o mjerama koje je poduzela za kontrolu te bolesti. Također ih bez odgode obavješćuje o prestanku bolesti.
   2.   Ne dovodeći u pitanje članak 8., 9. i 10., ako u trećoj zemlji izbije ili se raširi zarazna bolest životinja koja se može prenijeti sjemenom i može ugroziti zdravlje stoke u državi članici ili ako bilo koji drugi razlog povezan sa zdravljem životinja to opravdava, država članica odredišta na koju se to odnosi zabranjuje uvoz tog sjemena, bez obzira na to je li uvezeno izravno ili neizravno preko druge države članice ili iz treće zemlje kao cjeline ili s dijela njezinog državnog područja.
   3.   Druge države članice i Komisija obavješćuju se bez odgode o mjerama koje države članice poduzmu na temelju stavka 1. i 2. i o stavljanju takvih mjera izvan snage zajedno s razlozima za takve mjere.
   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 18., moguće je odlučiti da je potrebno izmijeniti te mjere, posebno radi usklađivanja tih mjera s mjerama koje su donijele druge države članice, ili odrediti njihovo stavljanje izvan snage.
   4.   Ako nastupi situacija predviđena u stavku 1. i 2. i ako je potrebno da druge države članice također primijene mjere sukladno tim stavcima, prema potrebi izmijenjene sukladno stavku 3., poduzimaju se odgovarajući koraci u skladu s postupkom utvrđenim u članku 18.
   5.   Nastavak uvoza iz predmetne treće zemlje dopušta se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 18.
   Članak 16.
   1.   Veterinarski stručnjaci Komisije mogu u suradnji s nadležnim tijelima država članica ili trećih zemalja provesti kontrole na licu mjesta kad je to nužno radi osiguranja ujednačene primjene ove Direktive.
   Zemlja u kojoj se skuplja sjeme, na čijem se državnom području provodi kontrola, mora omogućiti svu potrebnu pomoć stručnjacima pri izvršavanju njihovih zadaća. Komisija obavješćuje predmetnu zemlju u kojoj se skuplja sjeme o rezultatima pregleda.
   Predmetna zemlja u kojoj se skuplja sjeme mora poduzeti sve mjere koje se pokažu potrebnima kako bi se rezultati pregleda uzeli u obzir. Ako država u kojoj se skuplja sjeme ne poduzme takve mjere, Komisija se može, nakon što je situaciju proučio Stalni veterinarski odbor, pozvati na odredbe članka 5. stavka 2. četvrtog podstavka i članka 9. stavka 1.
   2.   Opće odredbe za provedbu ovog članka, posebno u pogledu učestalosti i načina provedbe kontrola iz stavka 1. prvog podstavka utvrđuju se u skladu s postupkom iz članka 19.
   POGLAVLJE V.

      Završne odredbe

   Članak 17.
   Izmjene prilogâ ovoj Direktivi, a posebno njihovu prilagodbu tehnološkom razvoju određuje Vijeće odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije.
   Članak 18.
   1.   Ako je potrebno djelovati sukladno postupku utvrđenom u ovom članku, predsjednik bez odgode, bilo na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice, predmet prosljeđuje Stalnom veterinarskom odboru (dalje u tekstu „Odbor”) osnovanom Odlukom Vijeća od 15. listopada 1968.
   2.   U okviru Odbora glasovi država članica ponderiraju se na način utvrđen u članku 148. stavku 2. Ugovora. Predsjednik ne glasuje.
   3.   Predstavnik Komisije podnosi nacrt mjera koje je potrebno donijeti. Odbor daje svoje mišljenje o takvim mjerama u roku dva dana. Mišljenje se donosi većinom od 54 glasa.
   4.   Komisija donosi i primjenjuje mjere bez odgode ako su one u skladu s mišljenjem Odbora. Ako nisu u skladu s mišljenjem Odbora ili ako mišljenje nije doneseno, Komisija odmah podnosi Vijeću prijedlog u vezi s mjerama koje je potrebno poduzeti. Vijeće donosi mjere kvalificiranom većinom.
   Ako po isteku tri mjeseca od datuma kad mu je predmet upućen Vijeće ne donese nikakve mjere, Komisija donosi predložene mjere i primjenjuje ih bez odgode, osim ako Vijeće nije odlučilo protiv njih običnom većinom.
   Članak 19.
   1.   Ako je potrebno djelovati sukladno postupku utvrđenom u ovom članku, predsjednik bez odgode predmet prosljeđuje Odboru, bilo na vlastitu inicijativu bilo na zahtjev države članice.
   2.   U okviru Odbora glasovi država članica ponderiraju se na način utvrđen u članku 148. stavku 2. Ugovora. Predsjednik ne glasuje.
   3.   Predstavnik Komisije podnosi Odboru nacrt mjera koje je potrebno donijeti. Odbor daje svoje mišljenje o nacrtu u vremenskom roku koji predsjednik može odrediti sukladno žurnosti predmeta. Mišljenje se donosi većinom od 54 glasa.
   4.   Komisija donosi i primjenjuje mjere bez odgode ako su one u skladu s mišljenjem Odbora. Ako nisu u skladu s mišljenjem Odbora ili ako mišljenje nije doneseno, Komisija odmah podnosi Vijeću prijedlog u vezi s mjerama koje je potrebno poduzeti. Vijeće donosi mjere kvalificiranom većinom.
   Ako po isteku od 15 dana od datuma kad mu je predmet upućen Vijeće ne donese nikakve mjere, Komisija donosi predložene mjere i primjenjuje ih bez odgode, osim ako Vijeće nije odlučilo protiv njih običnom većinom.
   Članak 20.
   1.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na sjeme koje je sakupljeno i obrađeno u državama članicama prije 1. siječnja 1990.
   2.   Do datuma stupanja na snagu odluka donesenih sukladno članku 8., 9. i 10., države članice ne primjenjuju na uvoz sjemena iz trećih zemalja uvjete povoljnije od onih koji proizlaze iz primjene poglavlja II.
   Članak 21.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 1990. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 22.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 1988.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         I. KIECHLE

      (1)  SL C 267, 6.10.1983., str. 5.

      (2)  SL C 342, 19.12.1983., str. 11.

      (3)  SL C 140, 28.5.1984., str. 6.

      (4)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (5)  SL L 362, 31.12.1985., str. 8.

      (6)  SL L 302, 31.12.1972., str. 28.
   PRILOG A
   POGLAVLJE I.

      UVJETI ZA ODOBRENJE CENTARA ZA SAKUPLJANJE SJEMENA

   Centri za sakupljanje sjemena moraju:

               (a)

               biti pod stalnim nadzorom veterinara centra;

               (b)

               osigurati najmanje sljedeće:

                           i.

                           prostor za smještaj životinja uključujući objekte za izolaciju;

                           ii.

                           objekte za sakupljanje sjemena uključujući izdvojenu prostoriju za čišćenje i dezinfekciju ili sterilizaciju opreme;

                           iii.

                           prostoriju za obradu sjemena koja ne mora nužno biti na istoj lokaciji;

                           iv.

                           prostoriju za skladištenje sjemena koja ne mora nužno biti na istoj lokaciji;

               (c)

               biti izgrađeni ili izolirani tako da je spriječen kontakt s vanjskim životinjama;

               (d)

               biti izgrađeni tako da se objekti za smještaj životinja i sakupljanje sjemena te za obradu i skladištenje sjemena mogu lako očistiti i dezinficirati;

               (e)

               imati prostor za izolaciju koji ne smije biti izravno povezan s prostorom za uobičajeni smještaj životinja;

               (f)

               biti projektirani tako da je prostor za smještaj životinja fizički odvojen od prostorije za obradu sjemena, a oba su navedena prostora odvojena od prostorije za skladištenje sjemena.

         POGLAVLJE II.

      UVJETI U POGLEDU NADZORA CENTARA ZA SAKUPLJANJE SJEMENA

   Centri za sakupljanje sjemena moraju:

               (a)

               biti nadzirani tako da su u njima smještene samo životinje one vrste od kojih se sakuplja sjeme. Druge domaće životinje koje su nužne za obavljanje djelatnosti centra za sakupljanje mogu, međutim, biti primljene pod uvjetom da ne predstavljaju rizik od zaraze za one vrste od kojih se skuplja sjeme i da udovoljavaju uvjetima koje je utvrdio veterinar centra;

               (b)

               biti nadzirani tako da se vodi evidencija o svim govedima u centru, s podacima o pasmini, datumu rođenja i identifikaciji svake životinje i također evidenciju o svim pregledima u vezi s bolestima i svim provedenim cijepljenjima, s podacima iz zdravstvenih kartona za svaku životinju;

               (c)

               biti pod redovitim nadzorom službenog veterinara, najmanje dva puta godišnje, pri čemu se kontroliraju uvjeti za odobrenje i nadzor;

               (d)

               biti nadzirani tako da je neovlaštenim osobama ulaz spriječen. Nadalje, posjetitelji kojima je ulaz dopušten moraju udovoljavati uvjetima koje je utvrdio veterinar centra;

               (e)

               zaposliti tehničko osoblje koje je odgovarajuće osposobljeno za postupke dezinfekcije i higijene u pogledu kontrole širenja bolesti;

               (f)

               moraju se nadzirati tako:

                           i.

                           da se samo sjeme skupljeno u odobrenom centru može obrađivati i skladištiti u odobrenim centrima, bez dolaska u kontakt s bilo kojom drugom pošiljkom sjemena. Međutim, sjeme koje nije skupljeno u odobrenom centru može biti obrađeno u odobrenom centru za skupljanje pod uvjetom da:

                                       —

                                       je takvo sjeme dobiveno od goveda koja zadovoljavaju uvjete utvrđene u poglavlju I. stavku 1. točki (d) podtočkama i., ii., iii. i v. Priloga B,

                                       —

                                       je obrada obavljena sa zasebnom opremom ili u različito vrijeme od onoga kad je obrađeno sjeme namijenjeno trgovini unutar Zajednice; u ovom drugom slučaju opremu treba očistiti i sterilizirati nakon uporabe,

                                       —

                                       takvo sjeme ne smije biti predmet trgovine unutar Zajednice i ne smije ni u kojem slučaju doći u kontakt ili biti skladišteno zajedno sa sjemenom namijenjenim trgovini unutar Zajednice,

                                       —

                                       je takvo sjeme moguće identificirati različitim označivanjem od onog predviđenog u podtočki vii.;

                           ii.

                           da se skupljanje, obrada i pohrana sjemena obavlja samo u prostorima za to namijenjenima i prema najstrožim higijenskim uvjetima;

                           iii.

                           da se svi instrumenti koji dolaze u kontakt sa sjemenom ili rasplodnjakom za vrijeme skupljanja i obrade propisno dezinficiraju ili steriliziraju prije uporabe;

                           iv.

                           da su proizvodi životinjskog podrijetla koji se koriste pri obradi sjemena – uključujući aditive ili razrjeđivače – dobiveni iz izvora koji ne predstavljaju opasnost za zdravlje životinja ili su tretirani prije uporabe, tako da je takva opasnost onemogućena;

                           v.

                           da su posude za pohranu i posude za prijevoz propisno dezinficirane ili sterilizirane prije početka svakog punjenja;

                           vi.

                           da kriogene tvari za zamrzavanje nisu prije toga uporabljene za druge proizvode životinjskog podrijetla;

                           vii.

                           da je svaka pojedinačna doza sjemena jasno označena tako da se datum skupljanja sjemena, pasmina i identifikacija rasplodnjaka, kao i naziv centra i njegova kodna oznaka mogu odmah utvrditi; karakteristike i oblik te oznake utvrdit će se u skladu s postupkom iz članka 19.

         PRILOG B
   POGLAVLJE I.

      UVJETI ZA UVOĐENJE ŽIVOTINJA U ODOBRENE CENTRE ZA SAKUPLJANJE SJEMENA

   1.   Sva goveda koja se uvode u centar za sakupljanje sjemena moraju:

               (a)

               biti podvrgnuta razdoblju izolacije od najmanje 30 dana u prostoru koji je posebno za tu namjenu odobrilo nadležno tijelo države članice i gdje su prisutni samo drugi papkari koji imaju najmanje jednaki zdravstveni status;

               (b)

               prije ulaska u prostor izolacije opisan u točki (a) životinje moraju pripadati stadu:

                           i.

                           koje je službeno slobodno od tuberkuloze;

                           ii.

                           koje je službeno slobodno od bruceloze ili slobodno od bruceloze.

                     Životinje prije toga ne smiju boraviti u stadima nižeg zdravstvenog statusa;

               (c)

               potjecati iz stada koje je slobodno od enzootske leukoze goveda ili potjecati od krave koja je bila podvrgnuta serološkom testu na enzootsku leukozu goveda s negativnim rezultatom, najviše 30 dana prije uvođenja životinje u centar.
               Ako nije moguće udovoljiti tom zahtjevu, sjeme se ne smije biti predmetom trgovine dok rasplodnjak ne navrši dob od dvije godine i dok se životinju ne testira u skladu s poglavljem II. stavkom 1. podtočkom iii. s negativnim rezultatom;

               (d)

               prije razdoblja izolacije navedenog u točki (a) i unutar prethodnih 30 dana moraju biti podvrgnute sljedećim testovima s negativnim rezultatom:

                           i.

                           intradermalnom tuberkulinskom testu provedenom u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu B Direktivi 64/432/EEZ;

                           ii.

                           testu serumske aglutinacije provedenim u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu C Direktivi 64/432/EEZ i koji pokazuje broj Brucelle manji od 30 međunarodnih jedinica aglutinina po mililitru, a u slučaju životinja koje dolaze iz stada slobodnih od bruceloze, test reakcije vezivanja komplemenata koji pokazuje da je broj Brucelle manji od 20 jedinica EEC po mililitru (20 ICFT jedinica);

                           iii.

                           serološkom testu na enzootsku leukozu goveda provedenim u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu G Direktivi 64/432/EEZ;

                           iv.

                           serum neutralizacijskom testu ili testu ELISA na zarazni goveđi rinotraheitis/zarazni pustularni vulvovaginitis;

                           v.

                           testu izolacije virusa (fluorescentni test na protutijela ili imunoperoksidazni test) na bolest virusnog proljeva goveda. Ako su životinje mlađe od šest mjeseci, test mora biti odgođen do navršenja te dobi.

                     Nadležno tijelo može izdati odobrenje da se testovi iz točke (d) provedu u prostoru za izolaciju pod uvjetom da su rezultati poznati prije početka 30-dnevnog razdoblja izolacije utvrđenog u točki (e);

               (e)

               za vrijeme razdoblja izolacije od barem 30 dana, kako je navedeno u točki (a), biti podvrgnuta sljedećim testovima s negativnim rezultatima:

                           i.

                           testu serumske aglutinacije sukladno postupku utvrđenom u Prilogu C Direktivi 64/432/EEZ, koji pokazuje broj Brucelle manji od 30 međunarodnih jedinica aglutinina po mililitru i testu reakcije vezivanja komplemenata koji pokazuje broj Brucelle manji od 20 jedinica EEC po mililitru (20 ICFT jedinica) u slučaju životinja koje dolaze iz stada slobodnih od bruceloze;

                           ii.

                           ili imunofluorescentnom testu na protutijela ili testu na zarazu uzrokovanu kulturom Campylobacter foetus na uzorku materijala s prepucija ili ispirka umjetne vagine; kod krava je potrebno provesti aglutinacijski test vaginalne sluzi;

                           iii.

                           mikroskopskom pretraživanju i testu na prisutnost kulture Trichomonas foetus na uzorku vaginalnog ispirka ili iz ispirka prepucija; kod krava se provodi aglutinacijski test vaginalne sluzi;

                           iv.

                           serum neutralizacijskom testu ili testu ELISA za zarazni goveđi rinotraheitis/zarazni pustularni vulvovaginitis;

                     s tretmanom protiv leptospiroze uključujući dvije injekcije streptomicina u vremenskom razmaku od 14 dana (25 mg po kilogramu žive tjelesne težine).
               Ako bilo koji od gore navedenih testova pokaže pozitivan rezultat, životinja mora odmah biti uklonjena iz prostora izolacije. U slučaju grupne izolacije nadležno tijelo mora poduzeti sve potrebne mjere kako bi se preostalim životinjama osigurao ulazak u centar za skupljanje sjemena u skladu s ovim Prilogom.

         2.   Svi testovi moraju se provesti u laboratoriju koji je odobrila država članica.
   3.   Životinje mogu biti primljene u centar za skupljanje sjemena samo uz izričito odobrenje veterinara centra. Svi ulasci i izlasci moraju biti biti evidentirani.
   4.   Ni jedna životinja koja se prima u centar za skupljanje sjemena ne smije pokazivati bilo kakve kliničke znakove bolesti na dan primitka. Sve životinje moraju, ne dovodeći u pitanje stavak 5., dolaziti iz prostora za izolaciju iz stavka 1. točke (a) koji na dan slanja pošiljke službeno ispunjava sljedeće uvjete:

               (a)

               smješten je u središtu područja radijusa 10 km u kojem nije bilo slučajeva slinavke i šapa u posljednjih 30 dana;

               (b)

               tijekom najmanje tri mjeseca bio je slobodan od slinavke i šapa i bruceloze;

               (c)

               najmanje je 30 dana slobodan od bolesti goveda koje podliježu obveznom prijavljivanju u skladu s Prilogom E Direktivi 64/432/EEZ.

         5.   Pod uvjetom da su uvjeti utvrđeni u stavku 4. ispunjeni, a rutinski testovi iz poglavlja II. provedeni tijekom prethodnih 12 mjeseci, životinje mogu biti premještene iz jednog odobrenog centra za skupljanje sjemena u drugi centar jednakog zdravstvenog statusa bez razdoblja izolacije ili testiranja ako je prelazak izravan. Navedena životinja ne smije doći u izravan ili neizravan doticaj s papkarima nižeg zdravstvenog statusa, a prijevozna sredstva koja se koriste moraju se dezinficirati prije uporabe. Ako se premještanje iz jednog centra za skupljanje sjemena u drugi odvija između država članica, ono se mora obaviti u skladu s Direktivom 64/432/EEZ.
   POGLAVLJE II.

      OBVEZNA REDOVITA TESTIRANJA I TRETMAN ZA SVA GOVEDA U ODOBRENOM CENTRU ZA SAKUPLJANJE SJEMENA

   1.   Sva goveda koja se drže u odobrenom centru za skupljanje sjemena moraju biti najmanje jedanput godišnje podvrgnuta sljedećim testovima i tretmanu:

               i.

               intradermalnom tuberkulinskom testu provedenom u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu B Direktivi 64/432/EEZ, s negativnim rezultatom;

               ii.

               testu serumske aglutinacije za brucelozu, provedenom u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu C Direktivi 64/432/EEZ s brojem manjim od 30 međunarodnih jedinica aglutinina po mililitru;

               iii.

               serološkom testu na enzootsku leukozu goveda, provedenom u skladu s postupkom utvrđenim u Prilogu G Direktivi 64/432/EEZ, s negativnim rezultatom;

               iv.

               za zarazni goveđi rinotraheitis/zarazni pustularni vulvovaginitis, serum neutralizacijskom testu ili testu ELISA s negativnim rezultatom. Međutim, do 31. prosinca 1992. cijepljenje protiv tih bolesti može se provoditi na seronegativnim bikovima ili jednom intranazalnom dozom temperaturno osjetljivog živog cjepiva ili dvjema dozama inaktiviranog cjepiva u vremenskom razmaku koji nije kraći od tri tjedna i nije dulji od četiri tjedna; cijepljenje se mora uzastopno ponavljati u vremenskim razmacima ne duljima od šest mjeseci;

               v.

               ili imunofluorescentnom testu na protutijela ili testu na zarazu uzrokovanu kulturom Campylobacter foetus na uzorku materijala s prepucija ili ispirka umjetne vagine; kod krava je potrebno provesti aglutinacijski test vaginalne sluzi.

         2.   Svi testovi moraju biti provedeni u laboratoriju koji je odobrila država članica.
   3.   Ako se bilo koji od gore navedenih testova pokaže pozitivan, životinja se mora izolirati, a sjeme sakupljeno od te životinje od zadnjeg negativnog testa ne smije biti predmetom trgovine unutar Zajednice.
   Sjeme sakupljeno od svih ostalih životinja u centru od datuma kad je proveden test s pozitivnim rezultatom čuva se u posebnom skladištu i ne smije biti predmetom trgovine unutar Zajednice dok se u centru ponovno ne uspostavi zdravstveni status.
   PRILOG C
   UVJETI KOJIMA MORA UDOVOLJAVATI SJEME SAKUPLJENO U ODOBRENIM CENTRIMA RADI TRGOVINE UNUTAR ZAJEDNICE
   1.   Sjeme mora biti dobiveno od životinja koje:

               (a)

               ne pokazuju kliničke znakove bolesti na dan skupljanja sjemena;

               (b)

                           i.

                           nisu bile cijepljene protiv slinavke i šapa; ili

                           ii.

                           dolaze iz centra u kojem su sve životinje bile potpuno zaštićene od bolesti tipa A, O i C;

                                       —

                                       i to su ili životinje koje prije ulaska u centar nisu bile cijepljene protiv slinavke i šapa i zato ih treba cijepiti dvjema dozama cjepiva inaktiviranog virusa koje je odobrilo i kontroliralo nadležno tijelo države članice izvoznice u vremenskom razmaku koji nije kraći od šest tjedana i nije dulji od osam mjeseci,

                                       —

                                       ili životinje koje su prije ulaska u centar bile cijepljene u barem tri navrata u vremenskim razmacima koji nisu dulji od jedne godine.

                                 Pri provođenju cijepljenja sve se životinje moraju ponovno cijepiti u vremenskim razmacima koji nisu dulji od 12 mjeseci;

               (c)

               nisu bile cijepljene protiv bolesti slinavke i šapa u roku 30 dana neposredno prije sakupljanja;

               (d)

               neprekidno su boravile u odobrenom centru za sakupljanje sjemena najmanje 30 dana neposredno prije sakupljanja sjemena;

               (e)

               nisu korištene za prirodni pripust;

               (f)

               držane su u centrima za sakupljanje koji su bili slobodni od bolesti slinavke i šapa najmanje tri mjeseca prije sakupljanja sjemena i 30 dana nakon sakupljanja, koji se nalaze u središtu područja radijusa 10 km u kojem najmanje 30 dana nije bilo slučajeva bolesti slinavke i šapa;

               (g)

               držane su u centrima za sakupljanje sjemena u kojima tijekom razdoblja koje počinje 30 dana prije sakupljanja i završava 30 dana nakon sakupljanja sjemena nije bilo bolesti goveda koje podliježu obveznom prijavljivanju u skladu s Prilogom E Direktivi 64/432/EEZ.

         2.   Dolje navedeni antibiotici moraju se dodati sjemenu da bi se dobile sljedeće koncentracije konačno razrijeđenog sjemena:

               ne manje od:

               500 IU streptomicina po ml,

               500 IU penicilina po ml,

               150 μg linkomicina po ml,

               300 μg spektinomicina po ml.

         Može se koristiti i alternativna kombinacija antibiotika s jednakim učinkom protiv Campylobactera, leptospira i mikoplazmi.
   Neposredno po dodavanju antibiotika razrijeđeno sjeme mora se čuvati na temperaturi od najmanje 5 °C ne kraće od 45 minuta.
   3.   Sjeme za trgovinu unutar Zajednice mora se:

               i.

               skladištiti u odobrenim uvjetima najmanje 30 dana prije otpremanja;

               ii.

               prevoziti do države članice odredišta u posudama koje su bile očišćene i dezinficirane ili sterilizirane prije uporabe i koje su zapečaćene prije otpremanja iz odobrenih prostora za skladištenje.

         PRILOG D


title: Direktiva 2009/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o najvećoj konstrukcijskoj brzini i platformama za teret traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo (Kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 016

               HR

               Službeni list Europske unije

               131

         32009L0060

               L 198/15

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.07.2009.

      DIREKTIVA 2009/60/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 13. srpnja 2009.
   o najvećoj konstrukcijskoj brzini i platformama za teret traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo
   (Kodificirana verzija)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 74/152/EEZ od 4. ožujka 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na najveću konstrukcijsku brzinu i platforme za teret traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo (3) je nekoliko puta znatno izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalnosti spomenutu Direktivu bi trebalo kodificirati.

               (2)

               Direktiva 74/152/EEZ jedna je od posebnih direktiva o sustavu EZ homologacija tipa utvrđenog u Direktivi Vijeća 74/150/EEZ od 4. ožujka 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo, kako je zamijenjena Direktivom 2003/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o homologaciji tipa traktora za poljoprivredu i šumarstvo, njihovih prikolica i priključnih vučenih strojeva, kao i njihovih sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica (5) i utvrđuje tehničke propise o projektiranju i oblikovanju traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo s obzirom na najveću konstrukcijsku brzinu i platforme za teret. Ti se tehnički propisi odnose na usklađivanje zakonodavstava država članica kako bi se omogućila primjena postupka EZ homologacije tipa utvrđenog u Direktivi 2003/37/EZ koji se primjenjuje u odnosu na svaki tip traktora. Zbog toga se odredbe utvrđene u Direktivi 2003/37/EZ koje se odnose na traktore za poljoprivredu i šumarstvo, njihove prikolice i priključne vučene strojeve, zajedno s njihovim sustavima, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama primjenjuju na ovu Direktivu.

               (3)

               Ova Direktiva ne utječe na obveze država članica u odnosu na rokove prenošenja u nacionalno pravo i primjenu direktiva utvrđenih u dijelu B Priloga II.,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   „Traktor” (za poljoprivredu ili šumarstvo) znači svako motorno vozilo opremljeno kotačima ili gusjenicama koje ima najmanje dvije osovine čija je glavna funkcija vučna snaga i koje je posebno osmišljeno da vuče, gura, prevozi ili pokreće određena oruđa, strojeve ili prikolice za uporabu u poljoprivredi ili šumarstvu. Može biti opremljeno za prijevoz tereta i putnika.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje samo za traktore utvrđene u stavku 1. koji su opremljeni pneumatskim gumama i imaju najveću konstrukcijsku brzinu između 6 i 40 km/h.
   Članak 2.
   1.   Nijedna država članica ne smije odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa, izdavanje dokumenta iz članka 2. točke (u) Direktive 2003/37/EZ ili dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa za tip traktora zbog razloga koji se odnose na najveću konstrukcijsku brzinu ili platformu za teret, ako ispunjavaju zahtjeve utvrđene u Prilogu I.
   2.   Države članice ne smiju izdavati dokument na koji se odnosi članak 2. točka (u) Direktive 2003/37/EZ u odnosu na tip traktora koji ne ispunjava zahtjeve ove Direktive.
   Države članice mogu odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa traktora ako on ne ispunjava zahtjeve ove Direktive.
   Članak 3.
   Nijedna država članica ne smije odbiti registraciju ili zabraniti prodaju, početak uporabe ili uporabu traktora zbog razloga koji se odnose na najveću konstrukcijsku brzinu ili platforme za teret ako ispunjavaju zahtjeve iz Priloga I.
   Članak 4.
   1.   Nijedna država članica ne smije zabraniti ugradnju platformi za teret ili zahtijevati opremljenost traktora jednom ili više takvih platformi.
   2.   Nijedna država članica ne smije zabraniti da se na platformama za teret prevoze proizvodi koje je dopušteno prevoziti u prikolicama koje se upotrebljavaju za potrebe poljoprivrede ili šumarstva. U granicama koje odredi proizvođač, najveće dopušteno opterećenje iznosi barem 80 % mase traktora u voznom stanju.
   Članak 5.
   Svaka izmjena potrebna da bi se zahtjevi iz Priloga I. prilagodili tehničkom napretku donose se u skladu s postupkom iz članka 20. stavka 3. Direktive 2003/37/EZ.
   Članak 6.
   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 7.
   Direktiva 74/152/EEZ, kako je izmijenjena direktivama nabrojanim u dijelu A Priloga II., stavlja se izvan snage bez utjecanja na obveze država članica u odnosu na rokove prenošenja u nacionalno pravo i primjenu direktiva utvrđenih u dijelu B Priloga II.
   Upućivanje na Direktivu koja je izvan snage smatra se upućivanjem na ovu Direktivu i tumači se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
   Članak 8.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske Unije.

   Primjenjuje se od 1. siječnja 2010.
   Članak 9.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. ERLANDSSON

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 37.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 19. lipnja 2007. (SL C 146 E, 12.6.2008., str. 74.) i Odluka Vijeća od 22. lipnja 2009.

      (3)  SL L 84, 28.3.1974., str. 33.

      (4)  Vidjeti dio A Priloga II.

      (5)  SL L 171, 9.7.2003., str. 1.
   PRILOG I.
   1.   Najveća konstrukcijska brzina

               1.1.

               Kod homologacijskih ispitivanja mjeri se prosječna brzina na ravnoj stazi koju traktor prelazi u oba smjera od točke „letećeg” starta. Zemlja na stazi treba biti utrta. Staza mora biti ravna i duga najmanje 100 m, a njezin nagib ne smije biti veći od 1,5 %.

               1.2.

               Tijekom ispitivanja traktor treba biti neopterećen, bez dodatnih utega ili posebne opreme, a tlak u gumama treba biti jednak tlaku propisanom za uporabu na cesti.

               1.3.

               Tijekom ispitivanja traktor treba biti opremljen novim gumama s najvećim promjerom kotrljanja koji je za traktor odredio proizvođač.

               1.4.

               Za ispitivanje upotrebljava se stupanj prijenosa kojim se postiže najveća brzina traktora, a zaklopka za snagu treba biti potpuno otvorena.

               1.5.

               Kako bi se u obzir uzele različite neizbježne pogreške koje se pojavljuju, posebno zbog tehnike mjerenja i povećanja brzine vrtnje motora kod djelomičnog opterećenja, za homologacijsko ispitivanje prihvatljiva je izmjerena brzina koja prelazi vrijednost za najveću konstrukcijsku brzinu za 3 km/h.

               1.6.

               Kako bi tijelo nadležno za homologaciju traktora moglo izračunati njihovu najveću teoretsku brzinu, proizvođač mora navesti prijenosni omjer, stvarni put koji prijeđu pogonski kotači koji odgovara jednom cijelom okretaju, i broj okretaja u minuti motora pri najvećoj snazi s potpuno otvorenom zaklopkom za snagu i regulatorom broja okretaja, ako je ugrađen, namještenim prema uputama proizvođača.

         2.   Platforme za teret

               2.1.

               Težište platforme za teret mora se nalaziti između osovina.

               2.2.

               Mjere platforme za teret moraju biti takve da njihova:

                           —

                           duljina nije 1,4 puta veća od razmaka prednjih ili stražnjih kotača traktora, ovisno o tome koji je veći,

                           —

                           širina nije veća od najveće ukupne širine traktora bez opreme.

               2.3.

               Platforma za teret mora ležati simetrično s obzirom na uzdužnu središnju ravninu traktora.

               2.4.

               Platforma za teret ne smije biti više od 150 cm udaljena od tla.

               2.5.

               Vrsta platforme za teret i način njezina postavljanja moraju biti takvi da pri uobičajenom opterećenju vozačevo vidno polje ostane dovoljno veliko i da razna obvezatna svjetla i uređaji za svjetlosnu signalizaciju mogu nastaviti pravilno djelovati.

               2.6.

               Platforma za teret mora biti odvojiva. Na traktoru treba biti pričvršćena tako da je nije moguće slučajno odvojiti.

         PRILOG II.

      Dio A

      Direktiva stavljena izvan snage s popisom njezinih uzastopnih izmjena

   (iz članka 7.)

               Direktiva Vijeća 74/152/EEZ
               (SL L 84, 28.3.1974., str. 33.)

               Direktiva Vijeća 82/890/EEZ
               (SL L 378, 31.12.1982., str. 45.)

               Samo upućivanja na Direktivu 74/152/EEZ u članku 1. stavku 1.

               Direktiva Komisije 88/412/EEZ
               (SL L 200, 26.7.1988., str. 31.)

               Direktiva 97/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 277, 10.10.1997., str. 24.)

               Samo upućivanja na Direktivu 74/152/EEZ u članku 1. prva alineja.

               Direktiva Komisije 98/89/EZ
               (SL L 322, 1.12.1998., str. 40.)

      Dio B

      Popis rokova za prenošenje u nacionalno pravo i primjenu

   (iz članka 7.)

               Direktiva

               Rok za prenošenje

               Datum primjene

               74/152/EEZ

               8. rujna 1975.

               —

               82/890/EEZ

               22. lipnja 1984.

               —

               88/412/EEZ

               30. rujna 1988. (1)

               —

               97/54/EZ

               22. rujna 1998.

               23. rujna 1998.

               98/89/EZ

               31. prosinca 1999. (2)

               —

      (1)  U skladu s člankom 2. Direktive 88/412/EEZ:

      „1.   Od 1. listopada 1988. nijedna država članica ne smije:

                  —

                  odbiti, u pogledu tipa traktora, dodjeljivanje EEZ homologacije tipa, izdavanje dokumenta utvrđenog u zadnjoj alineji stavka 1. članka 10. Direktive 74/150/EEZ ili dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa, ili

                  —

                  zabraniti početak uporabe traktora,

            ako su najveća konstrukcijska brzina i platforme za teret tog tipa traktora u skladu s odredbama ove Direktive.
      2.   Od 1. listopada 1989. države članice:

                  —

                  više ne smiju izdavati dokument iz zadnje alineje stavka 1. članka 10. Direktive 74/150/EEZ za tip traktora čija najveća konstrukcijska brzina i platforme za teret nisu u skladu s odredbama ove Direktive,

                  —

                  mogu odbiti dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa za tip traktora čija najveća konstrukcijska brzina i platforme za teret nisu u skladu s odredbama ove Direktive.”

      (2)  U skladu s člankom 2. Direktive 98/89/EZ:

      „1.   Od 1. siječnja 2000. nijedna država članica ne smije:

                  —

                  odbiti, u pogledu tipa traktora, dodjeljivanje EZ homologacije tipa, izdavanje dokumenta iz zadnje alineje stavka 1. članka 10. Direktive 74/150/EEZ ili dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa, ili

                  —

                  zabraniti početak uporabe traktora,

            ako ti traktori ispunjavaju zahtjeve Direktive 74/152/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
      2.   Od 1. listopada 2004. države članice:

                  —

                  više ne smiju izdavati dokument iz zadnje alineje stavka 1. članka 10. Direktive 74/150/EEZ za tip traktora ako on ne ispunjava zahtjeve Direktive 74/152/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom,

                  —

                  mogu odbiti dodjeljivanje nacionalne homologacije tipa za tip traktora, ako on ne ispunjava zahtjeve Direktive 74/152/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.”

   PRILOG III.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 74/152/EEZ

               Direktiva 98/89/EZ

               Ova Direktiva

               Članak 1.

               Članak 1.

               Članak 2.

               Članak 2.

               Članci od 3. do 5.

               Članci od 3. do 5.

               Članak 6. stavak 1.

               —

               Članak 6. stavak 2.

               Članak 6.

               —

               Članak 7.

               —

               Članak 8.

               Članak 7.

               Članak 9.

               Prilog

               Prilog I.

               —

               Prilog II.

               —

               Prilog III.