title: Direktiva Komisije 2003/22/EZ od 24. ožujka 2003. o izmjeni određenih priloga Direktivi Vijeća 2000/29/EZ o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice

text:
               03/Sv. 045

               HR

               Službeni list Europske unije

               163

         32003L0022

               L 078/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               24.03.2003.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2003/22/EZ
   od 24. ožujka 2003.
   o izmjeni određenih priloga Direktivi Vijeća 2000/29/EZ o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2000/29/EZ od 8. ožujka 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (1), kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2002/89/EZ (2), a posebno njezin članak 14. točku (c),
   budući da:

               (1)

               Prema informacijama koje je dostavila Švedska a koje se temelje na najnovijim analizama, određena područja u grofoviji Skĺne više ne bi trebalo smatrati zaštićenim područjem u smislu rizomanije, bolesti šećerne repe jer se čini da se taj štetni organizam udomaćio u tim područjima.

               (2)

               Prema informacijama koje je dostavila Italija a koje se temelje na najnovijim analizama, određena područja u regiji Veneto više ne bi trebalo smatrati zaštićenim područjem u smislu „Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.” jer se čini da se taj štetni organizam udomaćio u tim područjima.

               (3)

               Izmjene su u skladu sa zahtjevima Italije i Švedske.

               (4)

               Važeće odredbe o „Tilletia indica Mitra” trebalo bi izmijeniti kako bi se u obzir uzele nove informacije o prisutnosti tog štetnog organizma u Južnoj Africi.

               (5)

               Određene priloge Direktivi 2000/29/EZ, bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biljno zdravstvo;

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I., II., III., IV. i V. Direktivi 2000/29/EZ mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. ožujka 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Te se odredbe primjenjuju od 1. travnja 2003.
   Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine takvog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji odmah dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Komisija o tome obavješćuje druge države članice.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2003.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 169, 10.7.2000., str. 1.

      (2)  SL L 355, 30.12.2002., str. 45.
   PRILOG
   Prilozi Direktivi 2000/29/EZ mijenjaju se kako slijedi:

               1.

               u dijelu B Priloga I., pod naslovom (b), u točki 1., navod u desnom stupcu zamjenjuje se sljedećim:
               „DK, F (Bretanja), IRL, P (Azori), FIN, S (osim područja Okružnog vijeća Bromölla, Hässleholma, Kristianstadta i Östra Göinge u grofoviji Skíne), UK (Sjeverna Irska)”;

               2.

               u dijelu B Priloga II., pod naslovom (b), u točki 2., navod u desnom stupcu zamjenjuje se sljedećim:
               „E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provincije Forlí-Cesena; Parma; Piacenza i Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardy; Marche; Molise; Piedmont; Sardinija; Sicilija;Toskana; Trentino-Alto Adige: autonomne provincije Bolzano i Trento; Umbria; Valle D’Aosta; Veneto: osim u provinciji Rovigo općine Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Caneselli, Pontecchio Polesine, Arquŕ Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara, u provinciji Padova općine Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi, u provinciji Verona općine Palů, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), A (Gradišće, Carinthia, Donja Austrija, Tirol (administrativno područje Lienz-a), Štajerska, Beč), P, FIN, UK (Sjeverna Irska, otok Man i Kanalski otoci)”;

               3.

               u dijelu B Priloga III., u točki 1., navod u desnom stupcu zamjenjuje se sljedećim:
               „E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provincije Forlí-Cesena, Parma, Piacenza i Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Sardinija; Sicilija; Toskana; Trentino-Alto Adige: autonomne provincije Bolzano i Trento; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: osim u provinciji Rovigo općine Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquŕ Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara, u provinciji Padova općine Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi, te u provinciji Verona općine Palů, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), A (Gradišće, Carinthia, Donja Austrija, Tirol (administrativno područje Lienza), Štajerska, Beč), P, FIN, UK (Sjeverna Irska, otok Man i Kanalski otoci)”;

               4.

               u dijelu B Priloga IV., u točkama 20.1., 20.2., 22., 23., 25., 26., 27.1., 27.2. i 30. navod u desnom stupcu zamjenjuje se sljedećim:
               „DK, F (Bretanja), IRL, P (Azori), FIN, S (osim područja Okružnog vijeća Bromölla, Hässleholma, Kristianstadta i Östra Göinge u grofoviji Skíne), UK (Sjeverna Irska)”;

               5.

               u dijelu B Priloga IV., u točki 21.:

                           (a)

                           tekst u srednjem stupcu pod točkom (a) zamjenjuje se sljedećim:

                                       „(a)

                                       bilje potječe iz zaštićenih područja E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provincije Forlí-Cesena, Parma, Piacenza i Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Sardinija; Sicilija; Toskana; Trentino-Alto Adige: autonomne provincije Bolzano i Trento; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: osim u provinciji Rovigo općine Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquŕ Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara, u provinciji Padova općine Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi, te u provinciji Verona u općinama Palů, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), A (Gradišće, Carinthia, Donja Austrija, Tirol (administrativno područje Lienz-a), Štajerska, Beč), P, FIN, UK (Sjeverna Irska, otok Man i Kanalski otoci)”;

                           (b)

                           navod u desnom stupcu zamjenjuje se sljedećim:
                           „E, F (Korzika), IRL, I (Abruzzi; Apulia; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provinces of Forlí-Cesena, Parma, Piacenza i Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piedmont; Sardinija; Sicilija; Toskana; Trentino-Alto Adige: autonomne provincije Bolzano i Trento; Umbria; Valle d’Aosta; Veneto: osim u provinciji Rovigo općine Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquŕ Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara, u provinciji Padova u općine Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi, te u provinciji Verona u općinama Palů, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari), A (Gradišće, Carinthia, Donja Austrija, Tirol (administrativno područje Lienz-a), Štajerska, Beč), P, FIN, UK (Sjeverna Irska, otok Man i Kanalski otoci)”;

               6.

               u dijelu B Priloga V., pod naslovom I., u točkama 1. i 8. tekst „Južna Afrika” dodaje se iza „Pakistan”.


title: 78/387/EEZ: Prva direktiva Komisije od 18. travnja 1978. o izmjeni priloga Direktivi 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica

text:
               03/Sv. 056

               HR

               Službeni list Europske unije

               42

         31978L0387

               L 113/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.04.1978.

      PRVA DIREKTIVA KOMISIJE

   od 18. travnja 1978.
   o izmjeni priloga Direktivi 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica
   (78/387/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/402/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena žitarica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 78/55/EEZ (2), a posebno njezin članak 21.a,
   budući da je, s obzirom na razvoj znanstvenih i tehničkih saznanja, potrebno izmijeniti priloge I., II. i III. Direktivi iz dolje navedenih razloga;
   budući da uvjete za certificiranje sjemena kukuruza treba prilagoditi postojećim međunarodnim programima za certificiranje sorte sjemena;
   budući da je, kako bi se poboljšala kakvoća sjemena, potrebno utvrditi uvjete u pogledu prethodnog uzgoja;
   budući da je, kako bi se poboljšala genetska vrijednost sjemena, potrebno predvidjeti norme za sortnu čistoću koje usjev mora zadovoljiti u slučaju nekih dodatnih vrsta;
   budući da je određene norme koje treba zadovoljiti sjeme riže potrebno prilagoditi kakvoći sjemena koja je obično ostvarena;
   budući da je potrebno revidirati određene odredbe kako bi se ispunili uvjeti u vezi sa službenim pregledima sjemena koji se izvršavaju u skladu s trenutačnim međunarodnih metodama;
   budući da unutar Zajednice u trenutačnoj situaciji nije bilo moguće osigurati potpunu usklađenost uvjeta koji se primjenjuju na prisutnost Avena fatua; budući da se, međutim, prije 1. srpnja 1983. mora pokušati postrožiti uvjete koji su u tom pogledu utvrđeni u Direktivi 66/402/EEZ radi ostvarivanja potpune usklađenosti;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 66/402/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Prilog I. glasi:

                  „PRILOG I.
                  UVJETI KOJE USJEV TREBA ZADOVOLJITI
                  1.   Prethodni usjev na polju ne smije biti nespojiv s proizvodnjom sjemena vrste i sorte usjeva, a polje mora biti u dovoljnoj mjeri oslobođeno od samoniklog bilja od prethodnog usjeva.
                  2.   Usjev udovoljava sljedećim normama u pogledu udaljenosti od obližnjih izvora peludi koji bi mogli dovesti do nepoželjnog stranog oprašivanja:

                              Usjev

                              Najmanja udaljenost

                              1.

                              2.

                                 Phalaris canariensis, Secale cereale:

                                          —

                                          za proizvodnju osnovnog sjemena

                              300 m

                                          —

                                          za proizvodnju certificiranog sjemena

                              250 m

                                 Zea mays

                              200 m

                        Navedene se udaljenosti mogu zanemariti ako postoji dostatna zaštita od svakog nepoželjnog stranog oprašivanja.
                  3.   Usjev ima dostatne sortne značajke i čistoću ili, u slučaju usjeva samoplodne linije Zea mays, dostatne značajke i čistoću u pogledu svojih svojstava.
                  Za proizvodnju sjemena hibridnih sorata Zea mays, gore navedene odredbe primjenjuju se i na svojstva komponenata, uključujući mušku sterilnost ili obnovu plodnosti.
                  Posebno, usjevi Phalaris canariensis, Secale cereale i Zea mays udovoljavaju sljedećim normama ili drugim uvjetima:

                              A.

                              Phalaris canariensis, Secale cereale:

                                          broj biljaka u usjevu za koje se prepoznaje da očito nisu pravi pripadnici sorte ne premašuje:

                                                      —

                                                      jednu na 30 m2 za proizvodnju osnovnog sjemena,

                                                      —

                                                      jednu na 10 m2 za proizvodnju certificiranog sjemena.

                              B.

                              Zea mays:

                                          (a)

                                          postotak dobiven na temelju broja biljaka za koje se prepoznaje da očito nisu pravi pripadnici sorte, samoplodne linije ili komponente ne premašuje:

                                                      (aa)

                                                      za proizvodnju osnovnog sjemena:

                                                                  i.

                                                                  samoplodne linije, 0,1 %;

                                                                  ii.

                                                                  jednostavni hibrid, svaka komponenta, 0,1 %;

                                                                  iii.

                                                                  stranooplodne sorte, 0,5 %;

                                                      (bb)

                                                      za proizvodnju certificiranog sjemena:

                                                                  i.

                                                                  komponenta hibridnih sorata:

                                                                              —

                                                                              samoplodne linije, 0,2 %,

                                                                              —

                                                                              jednostavni hibrid, 0,2 %,

                                                                              —

                                                                              stranooplodna sorta, 1,0 %;

                                                                  ii.

                                                                  stranooplodne sorte, 1,0 %;

                                          (b)

                                          sljedeće ostale norme ili uvjeti ispunjavaju se za proizvodnju sjemena hibridnih sorata:

                                                      (aa)

                                                      biljke muške komponente praše dovoljnom količinom peludi dok su biljke ženske komponente u cvatu;

                                                      (bb)

                                                      prema potrebi, provodi se čupanje metlica;

                                                      (cc)

                                                      ako 5 % ili više biljaka ženske komponente ima receptivne njuške tučaka, postotak biljaka ženske komponente koje su raspršile ili raspršuju pelud ne premašuje:

                                                                  —

                                                                  1 % pri bilo kojem službenom pregledu usjeva u polju, i

                                                                  —

                                                                  2 % pri ukupnim službenim pregledima usjeva u polju.

                                                            Smatra se da su biljke raspršile ili da raspršuju pelud ako su na 50 mm ili više od središnje osi ili laterala metlice prašnici izvirili iz svojih pljevica i raspršili ili raspršuju pelud.

                        4.   Štetni organizmi koji smanjuju uporabnu vrijednost sjemena, posebno Ustilagineae, na najnižoj su mogućoj razini.
                  5.   Zadovoljavanje navedenih normi ili drugih uvjeta provjerava se pri službenim pregledima usjeva u polju.
                  Navedeni pregledi usjeva u polju provode se u skladu sa sljedećim uvjetima:

                              A.

                              Stanje i faza razvoja usjeva omogućuju primjereno ispitivanje.

                              B.

                              Broj pregleda u polju iznosi barem:

                                          (a)

                                          za Avena sativa, Hordeum distichum, Hordeum polystichum, Oryza sativa, Phalaris canariensis, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta, Secale cereale: jedan;

                                          (b)

                                          za Zea mays tijekom sezone cvatnje:

                                                      (aa)

                                                      stranooplodne sorte: jedan;

                                                      (bb)

                                                      samoplodne linije ili hibridi: tri.
                                                      Ako usjev slijedi usjev Zea mays u prethodnoj ili u tekućoj godini, izvršava se najmanje jedan poseban pregled usjeva u polju kako bi se provjerila usklađenost s odredbama utvrđenim u točki 1. ovog Priloga.

                                          C.

                                          Veličina, broj i raspored dijelova polja koje treba pregledati kako bi se provjerila usklađenost s odredbama ovog Priloga utvrđuju se u skladu s odgovarajućim metodama.”

               2.

               Prilog II. glasi:

                  „PRILOG II.
                  UVJETI KOJE USJEV TREBA ZADOVOLJITI
                  1.   Sjeme ima dostatne sortne značajke i čistoću ili, u slučaju sjemena samoplodne linije Zea mays, dostatne značajke i čistoću u pogledu svojih svojstava. Za sjeme hibridnih sorata Zea mays, gore navedene odredbe primjenjuju se i na svojstva komponenata.
                  Posebno, sjeme vrsta navedenih u nastavku udovoljava sljedećim normama ili drugim uvjetima:

                              A.

                                 Avena sativa, Hordeum distichum, Hordeum polystichum, Oryza sativa, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta:

                                          Kategorija

                                          Najmanja sortna čistoća (%)

                                          1.

                                          2.

                                          Osnovno sjeme

                                          99,9

                                          Certificirano sjeme, prva generacija

                                          99,7

                                          Certificirano sjeme, druga generacija

                                          99,0

                                    Najmanja sortna čistoća provjerava se uglavnom tijekom pregleda usjeva u polju koji se izvršavaju u skladu s uvjetima utvrđenim u Prilogu I.

                              B.

                              Zea mays:
                              Ako se za proizvodnju certificiranog sjemena hibridnih sorata koristila ženska muško-sterilna komponenta i muška komponenta koja ne obnavlja mušku fertilnost, sjeme se proizvodi:

                                          —

                                          ili stapanjem serija sjemena u mjeri koja odgovara sorti pri čemu se, s jedne strane, koristila ženska muško-sterilna komponenta te, s druge strane, ženska muško-fertilna komponenta,

                                          —

                                          ili uzgajanjem ženske muško-sterilne komponente i ženske muško-fertilne komponente u mjeri koja odgovara sorti. Udio tih komponenata ispituje se u okviru pregleda usjeva u polju koji se provode u skladu s uvjetima utvrđenim u Prilogu I.

                        2.   Sjeme udovoljava sljedećim normama ili drugim uvjetima u pogledu klijavosti, analitičke čistoće i sadržaja sjemena drugih biljnih vrsta:

                              A.

                              Tablica:

                                          Vrsta i kategorija

                                          Najmanja klijavost (% čistog sjemena)

                                          Najmanja analitička čistoća (% po masi)

                                          Najveći broj sjemena drugih vrsta bilja, uključujući crvene sjemenke Oryza sativa, u uzorku mase utvrđene u stupcu 4. Priloga III. (ukupno po stupcu)

                                          Druge vrste bilja (a)

                                          Crvene sjemenke Oryza sativa

                                          Druge vrste žitarica

                                          Vrste bilja osim žitarica

                                             Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana, Lolium temulentum

                                             Raphanus raphanistrum, Agrostemma githago

                                             Panicum spp.

                                          1.

                                          2.

                                          3.

                                          4.

                                          5.

                                          6.

                                          7.

                                          8.

                                          9.

                                          10.

                                             Avena sativa, Hordeum distichum, Hordeum polystichum, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta:

                                                      —

                                                      osnovno sjeme

                                          85

                                          99

                                          4

                                          1 (b)

                                          3

                                          0 (c)

                                          1

                                                      —

                                                      certificirano sjeme, prva i druga generacija

                                          85

                                          98

                                          10

                                          7

                                          7

                                          0 (c)

                                          3

                                             Phalaris canariensis:

                                                      —

                                                      osnovno sjeme

                                          75

                                          98

                                          4

                                          1 (b)

                                          0 (c)

                                                      —

                                                      certificirano sjeme

                                          75

                                          98

                                          10

                                          5

                                          0 (c)

                                             Oryza sativa:

                                                      —

                                                      osnovno sjeme

                                          80

                                          98

                                          4

                                          2

                                          1

                                                      —

                                                      certificirano sjeme, prva generacija

                                          80

                                          98

                                          10

                                          5

                                          3

                                                      —

                                                      certificirano sjeme, druga generacija

                                          80

                                          98

                                          15

                                          10

                                          3

                                             Secale cereale:

                                                      —

                                                      osnovno sjeme

                                          85

                                          98

                                          4

                                          1 (b)

                                          3

                                          0 (c)

                                          1

                                                      —

                                                      certificirano sjeme

                                          85

                                          98

                                          10

                                          7

                                          7

                                          0 (c)

                                          3

                                             Zea mays

                                          90

                                          98

                                          0

                              B.

                              Norme ili drugi uvjeti koji se primjenjuju prilikom upućivanja na njih u tablici iz odjeljka 2. točke (A) ovog Priloga:

                                          (a)

                                          Najveći sadržaj sjemena utvrđen u stupcu 4. uključuje i sjeme vrsta navedenih u stupcima od 5. do 10.

                                          (b)

                                          Druga sjemenka ne smatra se nečistoćom ako u drugom uzorku iste mase nema sjemena drugih vrsta žitarica.

                                          (c)

                                          Prisutnost jednog sjemena Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana ili Lolium temulentum u uzorku propisane mase ne smatra se nečistoćom ako u drugom uzorku iste mase nema sjemena navedenih vrsta.

                        3.   Štetni organizmi koji smanjuju uporabnu vrijednost sjemena na najnižoj su mogućoj razini.
                  Posebno, sjeme udovoljava sljedećim normama:

                              Kategorija

                              Claviceps purpurea
                              (najveći broj sklerocija ili dijelova sklerocija u uzorku mase utvrđene u stupcu 4. Priloga III.)

                              1.

                              2.

                              Osnovno sjeme

                              1

                              Certificirano sjeme

                              3”

               3.

               Prilog III. glasi:

                  „PRILOG III.
                  MASA SERIJE I UZORKA

                              Vrsta

                              Najveća masa serije (u tonama)

                              Najmanja masa uzorka uzetog iz serije (u gramima)

                              Masa uzorka za utvrđivanje po broju predviđeno u stupcima od 4. do 10. Priloga II. dijela 2. točke (A) i Priloga II. dijela 3. (u gramima)

                              1.

                              2.

                              3.

                              4.

                                 Avena sativa, Hordeum distichum, Hor deum polystichum, Triticum aestivum, Triticum durum, Triticum spelta, Secale cereale

                              20

                              1 000

                              500

                                 Phalaris canariensis

                              10

                              400

                              200

                                 Oryza sativa

                              20

                              500

                              500

                                 Zea mays, osnovno sjeme samoplodnih linija

                              20

                              250

                              250

                                 Zea mays, osnovno sjeme osim samoplodnih linija; certificirano sjeme

                              20

                              1 000

                              1 000”

         Članak 2.
   1.   Države članice donose potrebne zakone i ostale propise za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije 1. srpnja 1980.
   2.   Države članice osiguravaju da sjeme žitarica ne podliježe tržišnim ograničenjima zbog različitih datuma provedbe ove Direktive, u skladu sa stavkom 1.
   Članak 3.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. travnja 1978.

            Za Komisiju

         Finn GUNDELACH

            Potpredsjednik

      (1)  SL 125, 11.7.1966., str. 2309/66.

      (2)  SL L 16, 20.1.1978., str. 23.


title: 78/317/EEZ: Direktiva Vijeća od 21. prosinca 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sustave za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila

text:
               13/Sv. 60

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31978L0317

               L 081/27

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA
   od 21. prosinca 1977.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sustave za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila
   (78/317/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući o obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju zadovoljavati u skladu s nacionalnim zakonodavstvima odnose, između ostalog, na sustave za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila;
   budući da se ti zahtjevi razlikuju u državama članicama; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu iste zahtjeve povrh ili umjesto svojih postojećih pravila, posebno kako bi omogućile postupak EEZ homologacije tipa koji podliježe Direktivi Vijeća br. 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (3), kako je izmijenjena Direktivom 78/315/EEZ (4), koji se može uvesti za svaku vrstu vozila;
   budući da se preporučuje sastaviti tehničke zahtjeve koji će imati isti cilj kao i rad koji se provodi s time u vezi u Gospodarskoj komisiji UN-a za Europu;
   budući da se ti zahtjevi primjenjuju na motorna vozila kategorije M1 (međunarodna klasifikacija motornih vozila dana je u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ);
   budući da usklađivanje nacionalnih zakonodavstava o motornim vozilima uključuje uzajamno priznavanje nadzora država članica koje provodi svaka država članica na temelju zajedničkih zahtjeva,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Direktive, „vozilo” znači svako motorno vozilo kategorije M1 (kako je određeno u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ) namijenjeno za uporabu na cesti, s najmanje četiri kotača i s najvećom konstrukcijskom brzinom koja je veća od 25 km/h.
   Članak 2.
   Nijedna država članica ne može odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju vozila zbog sustava za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila ako ona ispunjavaju zahtjeve određene u prilozima I., II., III., IV. i V.
   Članak 3.
   Nijedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, početak uporabe ni uporabu bilo kojeg vozila zbog sustava za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila ako ona ispunjavaju zahtjeve određene u prilozima I., II., III., IV. i V.
   Članak 4.
   Država članica koja dodjeljuje EEZ homologaciju mora poduzeti potrebne mjere kako bi osigurala da ju se obavještava o bilo kojim izmjenama bilo kojeg dijela ili obilježja iz odjeljka 2.2. Priloga I. Nadležna tijela te države članice trebaju odrediti treba li provesti nova ispitivanja o izmijenjenom vozilu, i treba li sastaviti novo izvješće. U slučaju kad ta ispitivanja otkriju propust u ispunjavanju zahtjeva ove Direktive, izmjenu ne treba odobriti.
   Članak 5.
   Sve izmjene potrebne za prilagodbu zahtjeva priloga I., II., III., IV., V. i VI. za tehnički napredak donose se u skladu s postupkom određenim u članku 13. Direktive br. 70/156/EEZ.
   Međutim, ovaj se postupak ne primjenjuje na izmjene kojima se uvode zahtjevi za sustave za odleđivanje i odmagljivanje ostakljenih površina motornih vozila koje nisu vjetrobranska stakla.
   Članak 6.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku od 18 mjeseci od njihove objave i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice osiguravaju da se tekstovi glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu na području na koje se odnosi ova Direktiva dostave Komisiji.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. prosinca 1977.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. CHABERT

      (1)  SL C 118, 16.5.1977., str. 33.

      (2)  SL C 114, 11.5.1977., str. 9.

      (3)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (4)  SL L 81, 28.3.1978., str. 1.
   POPIS PRILOGA

               Prilog I.:

               Područje primjene, definicije, zahtjev za EEZ homologaciju, posebni zahtjevi, ispitni postupak (1)

               Prilog II.:

               Postupak za određivanje točke H i stvarnog kuta naslona sjedala i za provjeru relativnih položaja točaka R i H te odnosa između konstrukcijskog i stvarnog kuta naslona sjedala (1)

               Prilog III.:

               Metoda za određivanje odnosa veličina između primarnih referentnih oznaka vozila i trodimenzionalnog referentnog sustava (1)

               Prilog IV.:

               Postupak za određivanje vidnog polja na vjetrobranskom staklu vozila u odnosu na točku V (1)

               Prilog V.:

               Generator vodene pare (1)

               Prilog VI.:

               prilog potvrdi za EEZ homologaciju vozila s obzirom na sustave za odleđivanje i odmagljivanje

      (1)  Tehnički zahtjevi ovog Priloga slični su tehničkim zahtjevima odnosnog nacrta propisa Gospodarske komisije UN-a za Europu, stoga su se poštivali pododjeljci. Kad odjeljak nacrta propisa nema odgovarajuće rješenje u prilozima ovoj Direktivi, dodjeljuje se broj u zagradama da se zna.
   PRILOG I.
   PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE, ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA, EEZ HOMOLOGACIJA TIPA, POSEBNI ZAHTJEVI, ISPITNI POSTUPAK
   1.   PODRUČJE PRIMJENE
   1.1.   Ova se Direktiva primjenjuje na 180° prednjeg vidnog polja vozača vozila kategorije M1.
   1.1.1.   Njezina je svrha osigurati dobru vidljivost u različitim uvjetima utvrđivanjem posebnih zahtjeva za sustave za odleđivanje i odmagljivanje vjetrobranskih stakala vozila kategorije M1.
   1.2.   Zahtjevi ove Direktive oblikovani su za primjenu na vozila kategorije M1 u kojima je vozač na lijevoj strani. U vozilima kategorije M1 u kojima je vozač na desnoj strani ti se zahtjevi primjenjuju invertiranjem kriterija gdje je to moguće.
   2.   DEFINICIJE
   2.2.   Tip vozila s obzirom na sustave za odleđivanje i odmagljivanje vjetrobranskog stakla

   „Tip vozila s obzirom na sustave za odleđivanje i odmagljivanje vjetrobranskog stakla” znači vozila koja se ne razlikuju jedna od drugih prema ovim bitnim značajkama:
   2.2.1.   vanjskom i unutarnjem obliku i uređenju unutar područja opisanog u odjeljku 1. koje može utjecati na vidljivost;
   2.2.2.   obliku, veličini i svojstvima vjetrobranskog stakla i njegovoj ugradbi;
   2.2.3.   svojstvima sustava za odleđivanje i odmagljivanje;
   2.2.4.   broju sjedala.
   2.3.   Trodimenzionalni referentni sustav

   „Trodimenzionalni referentni sustav” znači referentni sustav koji se sastoji od okomite uzdužne ravnine X-Z, vodoravne ravnine X-Y i okomite poprečne ravnine Y-Z (vidjeti sliku 2. Priloga III.). Sustav se upotrebljava za određivanje odnosa veličina između položaja konstrukcijske točke na nacrtu i njezina položaja na stvarnom vozilu. Postupak za postavljanje vozila u odnosu na sustav opisan je u Prilogu III.; sve koordinate u odnosu na nultu točku na tlu određuju se na vozilu u voznom stanju (kako je određeno u točki 2.6. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ) i s jednim putnikom na prednjem sjedalu; masa putnika iznosi 75 kg ± 1 %.
   2.3.1.   Vozila opremljena s ovjesom namjestivim po visini ispituju se u uobičajenom položaju za vožnju, određenom od strane proizvođača vozila.
   2.4.   Primarna referentna oznaka

   „Primarna referentna oznaka” znači provrt, površina, oznaka ili identifikacijski znak na nadogradnji vozila. Tip upotrijebljene referentne oznake i položaj svake oznake u odnosu na X, Y i Z koordinate trodimenzionalnog referentnog sustava i u odnosu na konstrukcijsku osnovnu ravninu mora navesti proizvođač vozila. Te oznake mogu se upotrijebiti kao kontrolne točke u svrhu kontrole dimenzija kod sklapanja nadogradnje vozila.
   2.5.   Kut naslona sjedala

   (vidjeti Prilog II.)
   2.6.   Stvarni kut naslona sjedala

   (vidjeti Prilog II.)
   2.7.   Konstrukcijski kut naslona sjedala

   (vidjeti Prilog II.)
   2.8.   Točke V

   „Točke V” znači točke čiji su položaji u putničkom prostoru određeni okomitim uzdužnim ravninama koje prolaze kroz središta krajnjih vanjskih sjedala u prednjem redu sjedala te s točkom R i konstrukcijskim kutom naslona sjedala upotrijebljenim za dokazivanje sukladnosti sa zahtjevima za vidno polje (vidjeti Prilog IV.).
   2.9.   Točka R ili referentna točka sjedala

   (vidjeti Prilog II.)
   2.10.   Točka H

   (vidjeti Prilog II.)
   2.11.   Temeljne točke vjetrobranskog stakla

   „Temeljne točke vjetrobranskog stakla” znači točke koje se nalaze na sjecištu vjetrobranskog stakla i linija koje se zrakasto šire iz točaka V prema naprijed na vanjsku površinu vjetrobranskog stakla.
   2.12.   Prozirno područje vjetrobranskog stakla

   „Prozirno područje vjetrobranskog stakla” znači ono područje na vjetrobranskom staklu vozila ili drugoj ostakljenoj površini čija propusnost za svjetlo, mjerena pod pravim kutom u odnosu na površinu, nije manja od 70 %.
   2.13.   Vodoravno područje namještanja sjedala

   „Vodoravno područje namještanja sjedala” znači područje uobičajenih vozačkih položaja koje je odredio proizvođač vozila za namještanje vozačeva sjedala u smjeru Osi X (vidjeti točku 2.3).
   2.14.   Prošireno područje namještanja sjedala

   „Prošireno područje namještanja sjedala” znači područje koje je odredio proizvođač vozila za namještanje sjedala u smjeru Osi X (vidjeti točku 2.3.) izvan područja uobičajenih vozačkih položaja definiranih u točki 2.13., a koje se upotrebljava kod spuštanja sjedala u ležeći položaj ili za olakšavanje ulaza u vozilo.
   2.15.   Sustav za odleđivanje

   „Sustav za odleđivanje” znači sustav namijenjen za otapanje inja i leda na površini vjetrobranskog stakla, čime se obnavlja vidljivost.
   2.16.   Odleđivanje

   „Odleđivanje” znači uklanjanje inja ili leda koji pokrivaju ostakljene površine djelovanjem sustava za odleđivanje ili brisača vjetrobranskog stakla.
   2.17.   Odleđeno područje

   „Odleđeno područje” znači područje ostakljene površine koje je suho ili pokriveno rastaljenim ili djelomično rastaljenim injem, koje se može odstraniti s vanjske strane djelovanjem brisača vjetrobranskog stakla. Ono isključuje područje vjetrobranskog stakla pokriveno suhim injem.
   2.18.   Sustav za odmagljivanje

   „Sustav za odmagljivanje” znači sustav namijenjen za uklanjanje tankog sloja kondenzata na unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla, čime se obnavlja vidljivost.
   2.19.   Zamagljenje

   „Zamagljenje” znači tanak sloj kondenzata na unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla.
   2.20.   Odmagljivanje

   „Odmagljivanje” znači uklanjanje zamagljenja koje pokriva ostakljene površine djelovanjem sustava za odmagljivanje.
   3.   ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA
   3.1.   Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na sustav za odleđivanje i odmagljivanje vjetrobranskog stakla podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.
   3.2.   Zahtjev mora biti popraćen dokumentima (u tri primjerka) sa sljedećim pojedinostima:
   3.2.1.   opisom vozila s obzirom na kriterije navedene u točki 2.2., zajedno s tehničkim crtežima te fotografijama ili prostornim prikazom putničkog prostora; moraju se navesti brojevi i/ili simboli koji određuju tip vozila;
   3.2.2.   pojedinostima o primarnim referentnim oznakama s dovoljno pojedinosti za njihovu laku identifikaciju te provjeru položaja svake pojedine oznake u odnosu na ostale točke i na točku R;
   3.2.3.   tehničkim opisom sustava za odleđivanje i odmagljivanje zajedno s dovoljno podrobnim odgovarajućim podacima.
   3.3.   Vozilo uzorak tipa vozila za koje je zatražena homologacija dostavlja se tehničkoj službi koja provodi homologacijska ispitivanja.
   4.   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA
   4.3.   Potvrda sukladna obrascu navedenom u Prilogu VI. prilaže se potvrdi o EEZ homologaciji tipa motornih vozila.
   5.   POSEBNI ZAHTJEVI
   5.1.   Odleđivanje vjetrobranskog stakla

   5.1.1.   Svako vozilo mora biti opremljeno sustavom za uklanjanje inja i leda s ostakljenih površina vjetrobrana. Sustav za odleđivanje vjetrobranskog stakla mora biti dovoljno učinkovit da osigura odgovarajuću vidljivost kroz vjetrobransko staklo po hladnom vremenu.
   5.1.2.   Učinkovitost sustava potvrđuje se određivanjem odleđenog područja periodično nakon pokretanja motora; vozilo se određeno vrijeme nalazilo u hladnoj komori.
   5.1.3.   Zahtjevi navedeni u točkama 5.1.1. i 5.1.2. provjeravaju se uporabom metode navedene u točki 6.1.
   5.1.4.   Moraju se zadovoljiti sljedeći zahtjevi:
   5.1.4.1.   Dvadeset minuta nakon početka ispitnog razdoblja područje određeno u točki 2.2. Priloga IV. (područje A) mora biti odleđeno 80 %;
   5.1.4.2.   Dvadeset pet minuta nakon početka ispitnog razdoblja odleđeno područje na putničkoj strani vjetrobranskog stakla mora biti usporedivo s područjem koje je navedeno u točki 5.1.4.1. za vozačku stranu;
   5.1.4.3.   40 minuta nakon početka ispitnog razdoblja područje definirano u točki 2.3. Priloga IV. (područje B) mora biti odleđeno 95 %.
   5.2.   Odmagljivanje vjetrobranskog stakla

   5.2.1.   Svako vozilo mora biti opremljeno sustavom za uklanjanje zamagljenja s unutarnje ostakljene površine vjetrobrana.
   5.2.2.   Sustav za odmagljivanje mora biti dovoljno učinkovit da obnovi vidljivost kroz vjetrobransko staklo po vlažnom vremenu. Njegova učinkovitost potvrđuje se postupkom opisanim u točki 6.2.
   5.2.3.   Moraju se zadovoljiti sljedeći zahtjevi:
   5.2.3.1.   područje definirano u točki 2.2. Priloga IV. (područje A) mora biti odmagljeno 90 % u vremenu od 10 minuta;
   5.2.3.3.   područje definirano u točki 2.3. Priloga IV. (područje B) mora biti odmagljeno 80 % u vremenu od 10 minuta.
   6.   POSTUPAK ISPITIVANJA
   6.1.   Odleđivanje vjetrobranskog stakla

   6.1.1.   Ispitivanje se izvodi na jednoj od niže navedenih temperatura, kako je propisao proizvođač: -8 ± 2 °C ili -18 ± 3 °C.
   6.1.2.   Ispitivanje se izvodi u hladnoj komori dovoljno prostranoj da se u nju smjesti cijelo vozilo i opremljenoj za održavanje jedne od temperatura navedenih u točki 6.1.1. tijekom izvođenja ispitivanja te strujanjem hladnog zraka. Hladna komora mora se održavati na propisanoj ispitnoj temperaturi ili nižoj najmanje 24 sata prije početka razdoblja tijekom kojega je vozilo izloženo hladnoći.
   6.1.3.   Prije ispitivanja unutarnju i vanjsku površinu vjetrobranskog stakla treba temeljito odmastiti djelovanjem metilenskih para ili odgovarajućeg sredstva za odmašćivanje. Nakon sušenja treba primijeniti amonijačnu otopinu koncentracije od najmanje 3 % i najviše 10 %. Potrebno je omogućiti da se površina ponovno osuši i tada je prebrisati suhom pamučnom krpom.
   6.1.4.   Vozilo s isključenim motorom drži se na ispitnoj temperaturi najmanje 10 sati.
   6.1.4.1.   Ako su instrumenti sposobni utvrditi da su rashladno sredstvo motora i mazivo postigli ispitnu temperaturu i ujednačili se na njoj, to se vrijeme može skratiti.
   6.1.5.   Nakon proteka vremena izloženosti propisanog u točki 6.1.4., preko čitave vanjske površine vjetrobranskog stakla nanosi se ravnomjerni sloj leda od 0,044 g/cm2 pomoću vodenog raspršivača koji radi pod pritiskom od 3,5 ± 0,2 bara.
   6.1.5.1.   Sapnica raspršivača, namještena na mlaz maksimalne širine i maksimalni protok, drži se okomito i na udaljenosti od 200 do 250 mm od ostakljene površine i tako usmjerava da čini ravnomjerni sloj leda preko cijele širine vjetrobranskog stakla.
   6.1.5.1.1.   Za zadovoljavanje zahtjeva navedenih u točki 6.1.5. upotrebljava se raspršivač sa sapnicom promjera 1,7 mm i protokom tekućine od 0,395 l/min sposoban proizvesti mlaz stožastog oblika promjera 300 mm na ostakljenoj površini pri udaljenosti od 200 mm od te površine. Dopušteno je upotrijebiti i bilo koji drugi uređaj koji zadovoljava te zahtjeve.
   6.1.6.   Nakon nastanka leda na vjetrobranskom staklu vozilo se zadržava u hladnoj komori u razdoblju od najmanje 30 min do najviše 40 min.
   6.1.7.   Nakon isteka vremena propisana u točki 6.1.6. jedan ili dvojica ispitivača ulaze u vozilo i pokreće se motor, ako je potrebno nekim vanjskim sredstvom. Ispitno razdoblje započinje čim se pokrene motor.
   6.1.7.1.   Tijekom prvih pet minuta ispitnog razdoblja brzina ili brzine vrtnje motora mogu biti one koje proizvođač preporučuje za zagrijavanje motora kod pokretanja po hladnom vremenu.
   6.1.7.2.   Tijekom završnih 35 minuta ispitnog razdoblja (ili tijekom cjelokupnog ispitnog razdoblja ako nije uslijedio postupak petominutnog zagrijavanja motora) motor mora raditi:
   6.1.7.2.1.   pri brzini vrtnje koja ne prelazi 50 % brzine vrtnje pri kojoj motor razvija najveću snagu; nadalje;
   6.1.7.2.3.   akumulator mora biti potpuno napunjen;
   6.1.7.2.4.   napon na priključcima uređaja za odleđivanje ne smije biti za više od 20 % iznad nazivnog napona električnog sustava;
   6.1.7.2.5.   temperatura u ispitnoj komori mjeri se u razini središta vjetrobranskog stakla u točki koja nije pod izravnim utjecajem topline emitirane s ispitivanog vozila;
   6.1.7.2.6.   vodoravna komponenta brzine strujanja zraka koji rashlađuje komoru mjerena neposredno prije ispitivanja u središnjoj uzdužnoj ravnini vozila u točki 300 mm ispred osnove vjetrobranskog stakla i u razini polovice visine između osnove i vrha vjetrobranskog stakla mora biti što manja i u svakom slučaju manja od 8 km/h;
   6.1.7.2.7.   poklopac motora, vrata i otvori, osim ulaza i izlaza sustava za zagrijavanje i prozračivanje moraju biti zatvoreni; jedan ili dva prozora mogu biti otvoreni za ukupnu visinu od 25 mm ako tako zahtijeva proizvođač vozila;
   6.1.7.2.8.   upravljanje temperature sustava za odleđivanje postavlja se na položaj maximum;
   6.1.7.2.9.   brisači vjetrobranskog stakla mogu se upotrijebiti tijekom ispitivanja ako se aktiviraju bez ručnog upravljanja;
   6.1.7.2.10.   sustav za odleđivanje koji je propisao proizvođač treba uključiti kada vozilo postigne uvjete koje navodi proizvođač za zadovoljavajući rad pri niskim temperaturama.
   6.1.8.   Ispitivač/ispitivači bilježe odleđeno područje na unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla u petominutnim intervalima od početka ispitnog razdoblja.
   6.1.9.   Po završetku ispitivanja treba zabilježiti i označiti uzorak odleđenog područja skiciran na unutarnjoj površini vjetrobranskog stakla kako se zahtijeva točkom 6.1.8. i označava se kako bi se utvrdila vozačka strana.
   6.2.   Odmagljivanje vjetrobranskog stakla

   6.2.1.   Prije ispitivanja unutarnju površinu vjetrobranskog stakla treba temeljito odmastiti djelovanjem metilenskih para ili odgovarajućeg sredstva za odmašćivanje. Nakon sušenja treba primijeniti amonijačnu otopinu koncentracije veće od 3 % a manje od 10 %. Potrebno je omogućiti da se površina ponovno osuši i tada je prebrisati suhom pamučnom krpom.
   6.2.2.   Ispitivanje se izvodi u zatvorenoj komori dovoljno prostranoj da se u nju smjesti cijelo vozilo i sposobnoj za održavanje ispitne temperature od –3 ± 1 °C tijekom ispitnog razdoblja.
   6.2.2.1.   Temperatura u ispitnoj komori mjeri se na razini središta vjetrobranskog stakla u točki koja nije pod izravnim utjecajem topline koju emitira ispitivano vozilo.
   6.2.2.2.   Vodoravna komponenta brzine strujanja zraka koji rashlađuje komoru mjerena neposredno prije ispitivanja u središnjoj uzdužnoj ravnini vozila u točki 300 mm ispred osnove vjetrobranskog stakla i u razini polovice visine između osnove i vrha vjetrobranskog stakla mora biti što manja i u svakom slučaju manja od 8 km/h.
   6.2.2.3.   Poklopac motora, vrata i otvori, osim ulaza i izlaza sustava za zagrijavanje i prozračivanje, moraju biti zatvoreni; jedan ili dva prozora mogu biti otvorena od početka ispitivanja za ukupnu visinu od 25 mm ako tako zahtijeva proizvođač vozila.
   6.2.3.   Zamagljenje se stvara djelovanjem generatora vodene pare opisana u Prilogu V. Uređaj mora sadržavati dovoljno vode za stvaranje najmanje 70 ± 5 g/h vodene pare za svako mjesto za sjedenje označeno od strane proizvođača, pri temperaturi okoline od –3 ± 1 °C.
   6.2.4.   Unutarnja površina vjetrobranskog stakla mora biti očišćena kako je propisano u točki 6.2.1. i vozilo postavljeno u zatvorenu komoru. Treba sniziti temperaturu okolnog zraka dok se temperatura rashladnog sredstva motora, maziva i zraka u vozilu ne ujednači na —3 ± 1 °C.
   6.2.5.   Generator vodene pare postavlja se s njegovim izlazima u središnju uzdužnu ravninu vozila na visinu od 580 ± 80 mm iznad točke R vozačkog sjedala. Uređaj se uobičajeno postavlja odmah iza naslona prednjih sjedala, s naslonima, ako su namjestivi, postavljenim pod propisanim kutom. Tamo gdje to onemogućuje konstrukcija vozila, uređaj može biti postavljen ispred naslona, u najbližem u pogodnomu položaju prema prije navedenim uvjetima.
   6.2.6.   Nakon 5 minuta rada uređaja u vozilu, jedan ili dva ispitivača ulaze u prednji dio vozila, izlaz vodene pare iz uređaja potom se smanjuje za 70 ± 5 g/h za svakog ispitivača.
   6.2.7.   Jednu minutu nakon ulaska ispitivača u vozilo pokreće se motor kako navodi proizvođač. Ispitno razdoblje započinje čim se pokrene motor.
   6.2.7.1.   Tijekom ispitivanja motor mora raditi:
   6.2.7.1.1.   pri brzini vrtnje koja ne prelazi 50 % brzine vrtnje pri kojoj motor razvija najveću snagu; nadalje;
   6.2.7.1.3.   upravljanje uređaja za odmagljivanje mora se postaviti prema preporukama proizvođača za ispitnu temperaturu;
   6.2.7.1.4.   akumulator mora biti potpuno napunjen;
   6.2.7.1.5.   napon na priključcima uređaja za odleđivanje ne smije biti za više od 20 % iznad nazivnog napona električnog sustava.
   6.2.8.   Na kraju ispitivanja bilježi se uzorak odmagljene površine.
   PRILOG II.
   POSTUPAK ZA ODREĐIVANJE TOČKE H I STVARNOG KUTA NASLONA SJEDALA I ZA PROVJERU RELATIVNIH POLOŽAJA TOČAKA R I H TE ODNOSA IZMEĐU KONSTRUKCIJSKOG I STVARNOG KUTA NASLONA SJEDALA
   Primjenjuje se Prilog III. Direktivi Vijeća 77/649/EEZ od 27. rujna 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na vidno polje vozača motornih vozila (1).

      (1)  SL L 267, 19.10.1977., str. 1.
   PRILOG III.
   METODA ZA ODREĐIVANJE ODNOSA VELIČINA IZMEĐU PRIMARNIH REFERENTNIH OZNAKA VOZILA I TRODIMENZIONALNOG REFERENTNOG SUSTAVA
   1.   ODNOS IZMEĐU REFERENTNOG SUSTAVA I PRIMARNIH REFERENTNIH OZNAKA VOZILA
   Za provjeru karakterističnih veličina na vozilu ili u vozilu za koje je zatražena homologacija tipa u skladu s ovim pravilnikom mora se ustanoviti točan odnos između koordinata u trodimenzionalnom referentnom sustavu određenu u točki 2.3. Priloga I., koje su bile određene u početnoj fazi konstrukcije vozila, i položaja primarnih referentnih oznaka određenih u točki 2.4. Priloga I., tako da se tim karakterističnim točkama na proizvođačevim crtežima vozila može odrediti položaj na stvarnom vozilu proizvedenom prema tim crtežima.
   2.   METODA ZA ODREĐIVANJE ODNOSA IZMEĐU REFERENTNOG SUSTAVA I REFERENTNIH OZNAKA
   Za tu namjenu određuje se referentna ravnina na tlu koja se označava mjerama X-X i Y-Y. Postupak za to prikazan je na slici 3. ovog Priloga. Referentna ravnina je tvrda, glatka, ravna površina na kojoj stoji vozilo i na kojoj su pričvršćene dvije spojene mjerne trake, s podjelom u milimetrima, traka X-X dugačka najmanje 8 m, traka Y-Y dugačka najmanje 4 m. Dvije mjerne trake moraju biti postavljene jedna na drugu pod pravim kutom kako je prikazano na slici 3. ovog pravilnika. Sjecište mjernih traka je nulta točka na tlu.
   3.   PROVJERA REFERENTNE RAVNINE
   Zbog uzimanja u obzir manjih neravnina na razini referentne ravnine ili ispitnog područja, potrebno je mjeriti odstupanja od nulte točke na tlu uzduž obje mjerne trake, X i Y, na razmacima od 250 mm te zabilježiti dobivena očitanja kako bi se mogle učiniti korekcije kod provjere vozila.
   4.   POSTAVLJANJE VOZILA KOD ISPITIVANJA
   Zbog uzimanja u obzir manjih izmjena u visini ovjesa i sličnog, potrebno je imati dostupno sredstvo za postavljanje primarnih referentnih oznaka u ispravan položaj u odnosu na konstrukcijski određene koordinate prije izvođenja daljnjih mjerenja. Također mora biti moguće vršiti manja poprečna i/ili uzdužna namještanja položaja vozila radi postavljanja u ispravan položaj u odnosu na referentni sustav.
   5.   REZULTATI
   Kada je vozilo ispravno postavljeno s obzirom na referentni sustav i konstrukcijski određene koordinate, položaj točaka bitnih za proučavanje zahtjeva za prednju vidljivost može se lako odrediti. Ispitne metode za određivanje tih zahtjeva mogu uključiti uporabu teodolita, svjetlosnih izvora ili sjenila, ili neku drugu metodu za koju se može dokazati da daje istovrijedne rezultate.

      Slika 1.

      Određivanje točaka V za kut naslona sjedala od 25°

      Slika 2.

      Trodimenzionalni referentni sustav

      Slika 3.

      Ravna radna površina

   PRILOG IV.
   POSTUPAK ZA ODREĐIVANJE VIDNOG POLJA NA VJETROBRANSKOM STAKLU VOZILA U ODNOSU NA TOČKU V
   1.   POLOŽAJI TOČAKA V
   1.1.   Položaji točaka V u odnosu na točku R, kako su označene koordinatama X-Y-Z trodimenzionalnog referentnog sustava, prikazane su u tablicama I. i II.
   1.2.   Tablica I. prikazuje osnovne koordinate za konstrukcijski kut naslona sjedala od 25°. Pozitivan smjer za koordinate prikazan je na slici 1. Priloga III.
   TABLICA I.

               Točka V

               X

               Y

               Z

               V1

               68 mm

               – 5 mm

               665 mm

               V2

               68 mm

               – 5 mm

               589 mm

         1.3.   Ispravak za konstrukcijski kut naslona sjedala različit od 25°

   1.3.1.   Tablica II. prikazuje daljnje ispravke koji se vrše na koordinatama X i Z za svaku točku V kada konstrukcijski kut naslona sjedala nije 25°. Pozitivan smjer za koordinate prikazan je na slici 1. Priloga III.
   TABLICA II

               Kut naslona
               sjedala (°)

               Vodoravne koordinate
               Δ X

               Okomite koordinate
               Δ Ζ

               Kut naslona
               sjedala (°)

               Vodoravne koordinate
               Δ X

               Okomite koordinate
               Δ Ζ

               5

               – 186 mm

               28 mm

               23

               – 18 mm

               5 mm

               6

               – 177 mm

               27 mm

               24

               – 9 mm

               3 mm

               7

               – 167 mm

               27 mm

               25

               0 mm

               0 mm

               8

               – 157 mm

               27 mm

               26

               9 mm

               – 3 mm

               9

               – 147 mm

               26 mm

               27

               17 mm

               – 5 mm

               10

               – 137 mm

               25 mm

               28

               26 mm

               – 8 mm

               11

               – 128 mm

               24 mm

               29

               34 mm

               – 11 mm

               12

               – 118 mm

               23 mm

               30

               43 mm

               – 14 mm

               13

               – 109 mm

               22 mm

               31

               51 mm

               – 18 mm

               14

               – 99 mm

               21 mm

               32

               59 mm

               – 21 mm

               15

               – 90 mm

               20 mm

               33

               67 mm

               – 24 mm

               16

               – 81 mm

               18 mm

               34

               76 mm

               – 28 mm

               17

               – 72 mm

               17 mm

               35

               84 mm

               – 32 mm

               18

               – 62 mm

               15 mm

               36

               92 mm

               – 35 mm

               19

               – 53 mm

               13 mm

               37

               100 mm

               – 39 mm

               20

               – 44 mm

               11 mm

               38

               108 mm

               – 43 mm

               21

               – 35 mm

               9 mm

               39

               115 mm

               – 48 mm

               22

               – 26 mm

               7 mm

               40

               123 mm

               – 52 mm

         2.   VIDNA POLJA
   2.1.   Iz točaka V određuju se dva vidna polja.
   2.2.   Vidno polje A područje je na vanjskoj površini vjetrobranskog stakla omeđeno sa sljedeće četiri ravnine koje se šire prema naprijed iz točke V (vidjeti sliku 1.):

               —

               okomitom ravninom koja prolazi kroz V1 i V2 pod kutom od 13° ulijevo u odnosu na Os X,

               —

               ravninom paralelnom s Osi Y koja prolazi kroz V1 pod kutom od 3° prema gore u odnosu na Os X,

               —

               ravninom paralelnom s Osi Y koja prolazi kroz V2 pod kutom od 1° prema dolje u odnosu na Os X, i

               —

               ravninom koja je simetrična prethodnoj u odnosu na središnju uzdužnu ravninu vozila.

         2.3.   Vidno polje B područje je vanjske površine vjetrobranskog stakla koje je udaljeno više od 25 mm od vanjskog ruba prozirnog područja i omeđeno je sjecištem sljedećih četiriju ravnina s vanjskom površinom vjetrobranskog stakla (vidjeti sliku 2.):

               —

               ravninom paralelnom s Osi Y koja prolazi kroz V1 pod kutom od 7° prema gore u odnosu na Os X,

               —

               ravninom paralelnom s Osi Y koja prolazi kroz V2 pod kutom od 5° prema dolje u odnosu na Os X,

               —

               okomitom ravninom koja prolazi kroz V1 i V2 pod kutom od 17° ulijevo u odnosu na Os X, i

               —

               ravninom koja je simetrična prethodnoj u odnosu na središnju uzdužnu ravninu vozila.

      Slika 1.

      Vidno polje A

      Slika 2.

      Vidno polje B

   PRILOG V.
   GENERATOR VODENE PARE
   Generator vodene pare upotrijebljene za ispitivanja mora imati sljedeće značajke:

               (a)

               spremnik vode mora imati kapacitet od najmanje 2,25 litara;

               (b)

               toplinski gubici pri vrelištu ne smiju prijeći 75 W kod temperature okoline od -3 ± 1 °C;

               (c)

               ventilator mora imati dobavu od 0,07 do 0,10 m3/min kod 0,5 mbara statičkog tlaka;

               (d)

               na gornjem rubu uređaja mora postojati šest kružno postavljenih otvora za izlaz pare; promjera 6,3 mm;

               (e)

               uređaj mora biti namješten tako da je količinu stvorene vodene pare na –3 ± 1 °C moguće povećavati do najviše n puta po 70 ± 5 g/h, pri čemu je n broj sjedala koje je naveo proizvođač.

      Prikaz generatora vodene pare

      Dimenzije i značajke generatora pare

               Dio

               Dimenzije

               Materijal

               Sapnica

                           (a)

                           duljina 10 cm

                           (b)

                           unutarnji promjer 1,5 cm

               Mesing

               Komora za raspršivanje

                           (a)

                           duljina 11,5 cm

                           (b)

                           promjer 7,5 cm

                           (c)

                           šest otvora od 0,63 cm ravnomjerno postavljenih 2,5 cm iznad dna komore

               Mesingana cijev debljine stjenke od 0,38 mm

         PRILOG VI.
   UZORAK
   (Najveći format: A4 (210 × 297 mm))


title: Direktiva Vijeća 2006/101/EZ od 20. studenoga 2006. o prilagodbi direktiva 73/239/EEZ, 74/557/EEZ i 2002/83/EZ u području slobode pružanja usluga zbog pristupanja Bugarske i Rumunjske

text:
               06/Sv. 007

               HR

               Službeni list Europske unije

               102

         32006L0101

               L 363/238

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.11.2006.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2006/101/EZ
   od 20. studenoga 2006.
   o prilagodbi direktiva 73/239/EEZ, 74/557/EEZ i 2002/83/EZ u području slobode pružanja usluga zbog pristupanja Bugarske i Rumunjske
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Bugarske i Rumunjske (1), a posebno njegov članak 4. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Bugarske i Rumunjske, a posebno njegov članak 56.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 56. Akta o pristupanju, ako akti institucija važe i nakon 1. siječnja 2007. te zahtijevaju prilagodbu zbog pristupanja, a potrebne prilagodbe nisu predviđene Aktom o pristupanju ili njegovim prilozima, potrebne akte donosi Vijeće, osim ako Komisija nije donijela izvorni akt.

               (2)

               Završnim Aktom Konferencije na kojoj je sastavljen Ugovor o pristupanju navodi se da su visoke ugovorne stranke postigle politički sporazum o skupini prilagodbi akata koje su donijele institucije, a koje su potrebne zbog pristupanja, te su pozvale Vijeće i Komisiju da usvoje ove prilagodbe prije pristupanja i da ih prema potrebi dopune i ažuriraju uzimajući u obzir razvoj prava Unije.

               (3)

               Direktive 73/239/EEZ (2), 74/557/EEZ (3) i 2002/83/EZ (4) treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktive 73/239/EEZ, 74/557/EEZ i 2002/83/EZ mijenjaju se u skladu s Prilogom.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do dana pristupanja Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu pod uvjetom i na dan stupanja na snagu Ugovora o pristupanju Bugarske i Rumunjske.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. studenoga 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. KORKEAOJA

      (1)  SL L 157, 21.6.2005., str. 11.

      (2)  SL L 228, 16.8.1973., str. 3.

      (3)  SL L 307, 18.11.1974., str. 5.

      (4)  SL L 345, 19.12.2002., str. 1.
   PRILOG
   SLOBODA PRUŽANJA USLUGA

               1.

               31973 L 0239: Prva direktiva Vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na osnivanje i obavljanje poslova izravnog osiguranja osim životnog osiguranja (SL L 228, 16.8.1973., str. 3.), kako je izmijenjena:

                           —

                           31976 L 0580: Direktivom Vijeća 76/580/EEZ od 29.6.1976. (SL L 189, 13.7.1976., str. 13.),

                           —

                           11979 H: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima — Pristupanje Helenske Republike (SL L 291, 19.11.1979., str. 17.),

                           —

                           31984 L 0641: Direktivom Vijeća 84/641/EEZ od 10.12.1984. (SL L 339, 27.12.1984., str. 21.),

                           —

                           11985 I: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima –Pristupanje Kraljevine Španjolske i Portugalske Republike (SL L 302, 15.11.1985., str. 23.),

                           —

                           31987 L 0343: Direktivom Vijeća 87/343/EEZ od 22.6.1987. (SL L 185, 4.7.1987., str. 72.),

                           —

                           31987 L 0344: Direktivom Vijeća 87/344/EEZ od 22.6.1987. (SL L 185, 4.7.1987., str. 77.),

                           —

                           31988 L 0357: Drugom direktivom Vijeća 88/357/EEZ od 22.6.1988. (SL L 172, 4.7.1988., str. 1.),

                           —

                           31990 L 0618: Direktivom Vijeća 90/618/EEZ od 8.11.1990. (SL L 330, 29.11.1990., str. 44.),

                           —

                           31992 L 0049: Direktivom Vijeća 92/49/EEZ od 18.6.1992. (SL L 228, 11.8.1992., str. 1.),

                           —

                           11994 N: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima — Pristupanje Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske (SL C 241, 29.8.1994., str. 21.),

                           —

                           31995 L 0026: Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 95/26/EZ od 29.6.1995. (SL L 168, 18.7.1995., str. 7),

                           —

                           32000 L 0026: Direktivom 2000/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16.5.2000. (SL L 181, 20.7.2000., str. 65.),

                           —

                           32002 L 0013: Direktivom 2002/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5.3.2002. (SL L 77, 20.3.2002., str. 17.),

                           —

                           32002 L 0087: Direktivom 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16.12.2002. (SL L 35, 11.2.2003., str. 1.),

                           —

                           12003 T: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima — Pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike (SL L 236, 23.9.2003., str. 33.),

                           —

                           32005 L 0001: Direktivom 2005/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9.3.2005. (SL L 79, 24.3.2005., str. 9.),

                           —

                           32005 L 0068: Direktivom 2005/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16.11.2005. (SL L 323, 9.12.2005., str. 1.).

                     Članku 8. stavku 1. točki (a) dodaje se sljedeće:

                           „—

                           u slučaju Bugarske: ‚акционерно дружество’,

                           —

                           u slučaju Rumunjske: ‚societăți pe acțiuni’, ‚societăți mutuale’.”

               2.

               31974 L 0557: Direktiva Vijeća 74/557/EEZ od 4. lipnja 1974. o ostvarivanju slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga s obzirom na djelatnosti samozaposlenih osoba i posrednika koji obavljaju trgovinu i distribuciju otrovnih proizvoda (SL L 307, 18.11.1974., str. 5.), kako je izmijenjena:

                           —

                           11994 N: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima — Pristupanje Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske (SL C 241, 29.8.1994., str. 21.),

                           —

                           12003 T: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovorima — Pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike (SL L 236, 23.9.2003., str. 33.).

                     Prilogu se dodaje sljedeće:

                           1.

                           Tvari i pripravci obuhvaćeni Zakonom o zaštiti od štetnog učinka kemijskih tvari i pripravaka (SG 10/2000), u skladu s njegovim izmjenama, i sekundarnim zakonodavstvom koje je doneseno u okviru tog Zakona, odnosno njegovim izmjenama, kojim se definiraju postupci procjene opasnosti od kemijskih tvari i kemijskih pripravaka, način njihove klasifikacije i označivanja, te izdavanje sigurnosnog lista za kemijske tvari i pripravke koji su klasificirani kao opasni.

                           2.

                           Toksične kemijske tvari i njihovi prekursori koji su obuhvaćeni Zakonom o zabrani kemijskog oružja i nadzoru nad toksičnim kemijskim tvarima i njihovim prekursorima (SG 8/2000), kako je izmijenjen.

                           3.

                           Sredstva za zaštitu bilja koja su odobrena u skladu sa Zakonom o zaštiti bilja (SG 91/1997), kako je izmijenjen, i sekundarnim zakonodavstvom koje je doneseno prema tom Zakonu, kako je izmijenjeno.

                           1.

                           Sredstva za zaštitu bilja, uključujući biološke pesticide, čije trgovanje i distribuciju regulira Pravilnik Vlade br. 4/1995 o proizvodnji, trgovanju i upotrebi sredstava za zaštitu bilja za suzbijanje bolesti, štetnika i korova u poljoprivredi i šumarstvu, kako je izmijenjen.

                           2.

                           Opasne tvari i pripravci koji su obuhvaćeni Izvanrednim pravilnikom Vlade br. 200/2000 o klasifikaciji, označivanju i pakiranju opasnih supstanci i pripravaka koji su odobreni Zakonom br. 451/2001, kao i Odlukom Vlade br. 490/2002 za odobrenje Metodoloških normi za primjenu Izvanrednog pravilnika Vlade br. 200/2000 i Odlukom Vlade br. 92/2003 za odobrenje metodoloških normi za klasifikaciju, označivanje i pakiranje opasnih tvari i pripravaka.”

               3.

               32002 L 0083: Direktiva 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (SL L 345, 19.12.2002., str. 1.), kako je izmijenjena:

                           —

                           32004 L 0066: Direktivom Vijeća 2004/66/EZ od 26.4.2004. (SL L 168, 1.5.2004., str. 35.),

                           —

                           32005 L 0001: Direktivom 2005/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9.3.2005. (SL L 79, 24.3.2005., str. 9.),

                           —

                           32005 L 0068: Direktivom 2005/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16.11.2005. (SL L 323, 9.12.2005., str. 1.);

                                       (a)

                                       U članku 6. stavku 1. točki (a), između navoda za Belgiju i Češku Republiku umeće se sljedeće:

                                                   „—

                                                   u slučaju Bugarske: ‚акционерно дружество’, ‚взаимозастрахователна кооперация’,”

                                             i, između navoda za Portugal i Sloveniju:

                                                   „—

                                                   u slučaju Rumunjske: ‚societăți pe acțiuni’, ‚societăți mutuale’”;

                                       (b)

                                       u članku 18. stavku 3. četvrta alineja zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „—

                                                   1. svibnja 2004. za poduzeća ovlaštena u Češkoj Republici, Estoniji, Cipru, Latviji, Litvi, Mađarskoj, Malti, Poljskoj, Sloveniji i Slovačkoj,”;

                                       (c)

                                       u članku 18. stavku 3., sljedeće se umeće nakon četvrte alineje:

                                                   „—

                                                   1. siječnja 2007. za poduzeća ovlaštena u Bugarskoj i Rumunjskoj, i”.