title: Direktiva 2009/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda (preinačena)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 043

               HR

               Službeni list Europske unije

               150

         32009L0054

               L 164/45

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.06.2009.

      DIREKTIVA 2009/54/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 18. lipnja 2009.
   o iskorištavanju i stavljanju na tržište prirodnih mineralnih voda
   (preinačena)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 80/777/EEZ od 15. srpnja 1980. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na iskorištavanje i stavljanje na tržište prirodnih mineralnih voda (3) više je puta bila bitno izmijenjena (4). Budući da su potrebne daljnje izmjene, radi jasnoće potrebno ju je preinačiti.

               (2)

               Prirodne mineralne vode definirane su zakonodavstvima država članica. Tim su zakonodavstvima utvrđeni uvjeti pod kojima se prirodne mineralne vode priznaju kao takve i uređeni su uvjeti za iskorištavanje izvora. Ona također propisuju i posebna pravila za stavljanje na tržište dotičnih voda.

               (3)

               Razlike među navedenim zakonodavstvima ometaju slobodno kretanje prirodnih mineralnih voda i stvaraju nejednake uvjete tržišnog natjecanja te tako izravno utječu na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (4)

               U ovom konkretnom slučaju te se prepreke mogu ukloniti tako da svaka država članica bude obvezna na svom državnom području dopustiti stavljanje na tržište prirodnih mineralnih voda koje kao takve priznaje svaka druga država članica i da se utvrde zajednička pravila, posebno o mikrobiološkim zahtjevima koji moraju biti ispunjeni i uvjetima korištenja posebnih naziva za određene mineralne vode.

               (5)

               Glavna svrha svih pravila o prirodnim mineralnim vodama treba biti zaštita zdravlja potrošača, sprečavanje dovođenja potrošača u zabludu i osiguranje poštene trgovine.

               (6)

               Dok se između Zajednice i trećih zemalja na zaključe sporazumi o uzajamnom priznavanju prirodnih mineralnih voda, potrebno je utvrditi uvjete pod kojima se, do provedbe tih sporazuma, može dopustiti da slični proizvodi uvezeni iz trećih zemalja ulaze u Zajednicu kao prirodne mineralne vode.

               (7)

               Potrebno je voditi računa da se osigura da u fazi prodaje prirodne mineralne vode zadrže ona svojstva na temelju kojih su priznate kao takve. Stoga bi ambalaža u koju se one pakiraju trebala imati prikladne zatvarače.

               (8)

               U pogledu označivanja, na prirodne mineralne vode primjenjuju se opća pravila utvrđena Direktivom 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane (5). U skladu s tim, ova se Direktiva može ograničiti na utvrđivanje dopuna i odstupanja od tih općih pravila.

               (9)

               Kako bi se osigurala obaviještenost potrošača, navođenje analitičkog sastava prirodne mineralne vode treba biti obvezno.

               (10)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (11)

               Komisija bi posebno trebala biti ovlaštena utvrditi granične vrijednosti koncentracije sastojaka prirodnih mineralnih voda, sve potrebne odredbe o navođenju velikih koncentracija određenih sastojaka na deklaraciji, uvjete korištenja zraka obogaćenog ozonom u obradi prirodne mineralne vode, podatke o obradi prirodne mineralne vode, metode analize za određivanje odsutnosti onečišćenja prirodnih mineralnih voda te postupke uzorkovanja i metode analize potrebne za provjeru mikrobioloških svojstava prirodnih mineralnih voda. Budući da su te mjere općeg opsega i namijenjene su izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, između ostalog i tako da je dopunjuju, one se moraju donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim člankom 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (12)

               U slučaju kada se zbog hitnosti ne mogu ispuniti uobičajeni rokovi za regulatorni postupak s kontrolom, Komisija bi trebala imati mogućnost primjene hitnog postupka predviđenog u članku 5.a stavku 6. Odluke 1999/468/EZ za donošenje izmjena ove Direktive potrebnih za osiguranje zaštite javnog zdravlja.

               (13)

               Novi elementi ove Direktive odnose se samo na odborsku proceduru. Države članice ih stoga ne trebaju prenositi.

               (14)

               Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prijenos direktiva navedenih u Prilogu IV. dijelu B u nacionalno pravo,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova se Direktiva odnosi na vode koje se crpu iz tla države članice i koje je odgovorno tijelo te države članice priznalo kao prirodne mineralne vode koje zadovoljavaju odredbe Priloga I. odjeljka I.
   2.   Ova se Direktiva odnosi i na vode koje se crpu iz tla treće zemlje, uvezene su u Zajednicu i odgovorno tijelo države članice priznalo ih je kao prirodne mineralne vode.
   Vode iz prvog podstavka mogu biti tako priznate jedino ako je odgovorno tijelo države u kojoj se one crpu potvrdilo da ispunjavaju odredbe Priloga I. odjeljka I. te da se redovito provjerava primjena odredaba Priloga II. točke 2.
   Potvrda iz drugog podstavka vrijedi najviše pet godina. Ako se potvrda obnovi prije isteka tog razdoblja, nije potrebno ponoviti postupak priznavanja iz prvog podstavka.
   3.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               vode koje su lijekovi u smislu Direktive 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (7);

               (b)

               prirodne mineralne vode koje se koriste na izvoru u ljekovite svrhe u termalnim i hidrotermalnim objektima.

         4.   Odgovorno tijelo države članice u propisanom obliku navodi i službeno objavljuje razloge za priznavanje iz stavaka 1. i 2.
   5.   Svaka država članica obavješćuje Komisiju o svakom slučaju dodjele ili povlačenja priznanja iz stavaka 1. i 2. Popis tako priznatih prirodnih mineralnih voda objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
   Članak 2.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se jedino vode iz članka 1. koje zadovoljavaju odredbe ove Direktive mogu stavljati na tržište kao prirodne mineralne vode.
   Članak 3.
   Izvori prirodnih mineralnih voda smiju se iskorištavati i njihova voda puniti u boce samo u skladu s Prilogom II.
   Članak 4.
   1.   Prirodna mineralna voda, onakva kakva je na izvoru, ne smije biti podvrgnuta nikakvoj obradi, osim:

               (a)

               odvajanju njezinih nestabilnih elemenata, kao što su spojevi željeza i sumpora, postupcima filtracije ili dekantiranja uz mogućnost prethodne oksigenacije, u mjeri u kojoj takva obrada ne mijenja sastav vode u pogledu bitnih sastojaka koji joj daju karakteristična svojstva;

               (b)

               odvajanju spojeva željeza, mangana i sumpora te arsena iz određenih prirodnih mineralnih voda obradom zrakom obogaćenim ozonom, u mjeri u kojoj takva obrada ne mijenja sastav vode u pogledu bitnih sastojaka koji joj daju karakteristična svojstva te pod uvjetom:

                           i.

                           da je obrada u skladu s uvjetima korištenja koje utvrdi Komisija nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane osnovanom Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta propisa o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane i utvrđivanju postupaka o pitanjima sigurnosti hrane (8);

                           ii.

                           da su o obradi obaviještena odgovorna tijela, koja tu obradu posebno nadziru;

               (c)

               odvajanju drugih nepoželjnih sastojaka osim onih navedenih u točki (a) ili (b), u mjeri u kojoj takva obrada ne mijenja sastav vode u pogledu bitnih sastojaka koji joj daju karakteristična svojstva te pod uvjetom:

                           i.

                           da je obrada u skladu s uvjetima korištenja koje utvrdi Komisija nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane;

                           ii.

                           da su o obradi obaviještena odgovorna tijela, koja tu obradu posebno nadziru;

               (d)

               potpunom ili djelomičnom uklanjanju slobodnog ugljikovog dioksida isključivo primjenom fizikalnih metoda.

         Mjere iz točke (b) podtočke i. i točke (c) podtočke i. namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 2.
   Prvi podstavak ne predstavlja prepreku korištenju prirodnih mineralnih voda i izvorskih voda u proizvodnji bezalkoholnih pića.
   2.   Prirodna mineralna voda, onakva kakva je na izvoru, ne smije biti podvrgnuta nikakvom dodavanju osim uvođenju ili ponovnom uvođenju ugljikovog dioksida u skladu s uvjetima utvrđenima u Prilogu I. odjeljku III.
   3.   Zabranjena je svaka vrsta dezinfekcije bilo kojim sredstvom te, podložno stavku 2., dodavanje bakteriostatskih elemenata ili bilo koja druga obrada koja bi mogla promijeniti broj živih mikroorganizama u prirodnoj mineralnoj vodi.
   Članak 5.
   1.   Ukupan broj mikroorganizama sposobnih za razmnožavanje u prirodnoj mineralnoj vodi na izvoru odgovara normalnom broju mikroorganizama te pruža zadovoljavajući dokaz o zaštiti izvora od svih oblika onečišćenja. Ovaj ukupan broj mikroorganizama sposobnih za razmnožavanje određuje se u skladu s uvjetima utvrđenim u Prilogu I. odjeljku II. točki 1.3.3.
   Nakon punjenja u ambalažu, ukupan broj mikroorganizama sposobnih za razmnožavanje na izvoru ne smije biti veći od 100 u 1 mililitru pri temperaturi od 20 do 22 °C u vremenu od 72 sata na agar-agaru ili agar-želatini te 20 u 1 mililitru pri temperaturi od 37 °C u vremenu od 24 sata na agar-agaru. Ukupan broj mikroorganizama sposobnih za razmnožavanje određuje se unutar 12 sati nakon punjenja vode u ambalažu, pri čemu se tijekom tih 12 sati voda mora održavati na temperaturi od 4 °C ± 1 °C.
   Na izvoru te vrijednosti obično ne smiju prelaziti 20 u 1 mililitru pri temperaturi od 20 do 22 °C u vremenu od 72 sata, odnosno 5 u 1 mililitru pri temperaturi od 37 °C u vremenu od 24 sata, pri čemu se te vrijednosti smatraju orijentacijskim brojčanim vrijednostima, a ne najvećim dopuštenim koncentracijama.
   2.   Prirodna mineralna voda na izvoru i pri stavljanju na tržište ne smije sadržavati:

               (a)

               parazite i patogene mikroorganizme;

               (b)

               bakteriju Escherichia coli i druge koliformne bakterije te fekalne streptokoke u bilo kojem ispitanom uzorku od 250 ml;

               (c)

               sporogene sulfitoreducirajuće anaerobne bakterije u bilo kojem ispitanom uzorku od 50 ml;

               (d)

               bakteriju Pseudomonas aeruginosa u bilo kojem ispitanom uzorku od 250 ml.

         3.   Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2. i uvjete iskorištavanja utvrđene u Prilogu II., u fazi stavljanja na tržište:

               (a)

               ukupan broj mikroorganizama sposobnih za razmnožavanje u prirodnoj mineralnoj vodi može biti jedino rezultat normalnog povećanja broja bakterija koje je voda imala na izvoru;

               (b)

               prirodna mineralna voda ne smije imati nikakve nedostatke vezane uz senzorska svojstva.

         Članak 6.
   Ambalaža koja se koristi za pakiranje prirodne mineralne vode opremljena je zatvaračima koji su osmišljeni tako da sprečavaju svaku mogućnost krivotvorenja ili onečišćenja.
   Članak 7.
   1.   Naziv pod kojim se prirodna mineralna voda stavlja na tržište je „prirodna mineralna voda” ili, u slučaju gazirane prirodne mineralne vode kako je definirana u Prilogu I. odjeljku III., ovisno o slučaju, „prirodno gazirana prirodna mineralna voda”, „prirodna mineralna voda s povećanom količinom ugljikovog dioksida iz izvora” odnosno „gazirana prirodna mineralna voda”.
   Nazivu pod kojim se stavlja na tržište prirodna mineralna voda koja je bila podvrgnuta nekom od postupaka obrade iz točke (d) prvog podstavka članka 4. stavka 1. dodaje se tvrdnja: „potpuno uklonjen ugljikov dioksid” ili „djelomično uklonjen ugljikov dioksid”, ovisno o slučaju.
   2.   Deklaracije na prirodnim mineralnim vodama sadržavaju i sljedeće obvezne podatke:

               (a)

               izjavu o analitičkom sastavu, uz navođenje karakterističnih sastojka;

               (b)

               mjesto iskorištavanja izvora i naziv izvora;

               (c)

               informacije o postupcima obrade iz točaka (b) i (c) prvog podstavka članka 4. stavka 1.

         3.   Ako ne postoje odredbe Zajednice o navođenju informacija o postupcima obrade iz stavka 2. točke (c), države članice mogu zadržati svoje nacionalne odredbe.
   Članak 8.
   1.   Trgovački naziv prirodne mineralne vode može sadržavati naziv lokaliteta, sela ili mjesta pod uvjetom da se taj naziv odnosi na prirodnu mineralnu vodu čiji se izvor iskorištava u mjestu navedenom u tom nazivu i pod uvjetom da ne stvara zabunu s obzirom na mjesto iskorištavanja izvora.
   2.   Zabranjeno je stavljati na tržište prirodnu mineralnu vodu iz jednog te istog izvora s različitim trgovačkim nazivima.
   3.   Ako je na deklaraciji ili natpisu na ambalaži u kojoj se prirodna mineralna voda nudi na prodaju naveden trgovački naziv koji je drukčiji od naziva izvora ili mjesta iskorištavanja, tada se mjesto iskorištavanja ili naziv izvora moraju navesti slovima koja su najmanje jedan i pol puta viša i šira od najvećih slova korištenih za taj trgovački naziv.
   Prvi se podstavak primjenjuje mutatis mutandis, i s istom namjerom u pogledu važnosti koja se daje nazivu izvora ili mjestu iskorištavanja, na trgovački naziv koji se koristi za bilo koji oblik oglašavanja u vezi s prirodnim mineralnim vodama.
   Članak 9.
   1.   Na ambalaži ili deklaracijama te pri bilo kojem obliku oglašavanju zabranjeno je koristiti tvrdnje, oznake trgovačke oznake, nazive marki proizvoda, slike ili druge znakove, bilo u obliku simbola ili nekom drugom obliku, koji:

               (a)

               u slučaju prirodne mineralne vode upućuju na svojstvo koje voda nema, posebno u pogledu njezina podrijetla, datuma odobrenja za njezino iskorištavanje, rezultata analiza ili bilo kojih sličnih podataka u vezi s jamstvom autentičnosti;

               (b)

               u slučaju vode za piće koja je zapakirana u ambalažu, a ne udovoljava odredbama Priloga I. odjeljka I., mogu dovesti u zabludu da se radi o prirodnoj mineralnoj vodi, posebno naziv „mineralna voda”.

         2.   Zabranjeno je korištenje tvrdnji kojima se prirodnoj mineralnoj vodi pripisuju svojstva vezana uz prevenciju, terapiju ili liječenje bolesti ljudi.
   Međutim, dopušteno je korištenje tvrdnji navedenih u Prilogu III. ako ispunjavaju odgovarajuće kriterije utvrđene u tom Prilogu ili, ako njih nema, kriterije utvrđene u nacionalnim odredbama te pod uvjetom da su te tvrdnje sastavljene na temelju fizikalno-kemijskih analiza i, prema potrebi, farmakoloških, fizioloških i kliničkih ispitivanja provedenih u skladu s priznatim znanstvenim metodama u skladu s Prilogom I. odjeljkom I. točkom 2.
   Države članice mogu odobriti korištenje tvrdnji „potiče probavu”, „može olakšati hepatobilijarne funkcije” ili sličnih tvrdnji. Mogu također odobriti korištenje i drugih tvrdnji pod uvjetom da one nisu u suprotnosti s načelima iz prvog podstavka te da su u skladu s načelima iz drugog podstavka.
   3.   Države članice mogu donijeti posebne odredbe o korištenju tvrdnji, kako na ambalaži ili deklaracijama tako i pri oglašavanju, o prikladnosti prirodne mineralne vode za prehranu dojenčadi. Tim se odredbama mogu utvrditi i svojstva vode o kojima ovisi korištenje tih tvrdnji.
   Države članice koje namjeravaju poduzeti takve mjere o tome unaprijed obavješćuju ostale države članice i Komisiju.
   4.   Izraz „izvorska voda” koristi se samo za vodu koja je namijenjena za ljudsku potrošnju u svom prirodnom stanju, puni se na izvoru i:

               (a)

               zadovoljava uvjete iskorištavanja utvrđene u Prilogu II. točkama 2. i 3., koji se za izvorske vode primjenjuju u cijelosti;

               (b)

               ispunjava mikrobiološke zahtjeve utvrđene u članku 5.;

               (c)

               ispunjava zahtjeve u pogledu označivanja iz članka 7. stavka 2. točaka (b) i (c) i članka 8.;

               (d)

               nije bila podvrgnuta nikakvim postupcima obrade osim onima iz članka 4. Druge postupke obrade može odobriti Komisija.

         Mjere iz točke (d) namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 2.
   Pored toga, izvorske vode moraju zadovoljavati odredbe Direktive Vijeća 98/83/EZ od 3. studenoga 1998. o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju (9).
   5.   Ako ne postoje odredbe Zajednice o obradi izvorskih voda iz stavka 4. prvog podstavka točke (d), države članice mogu zadržati svoje nacionalne odredbe o obradi.
   Članak 10.
   Države članice donose potrebne mjere kako bi se osiguralo da trgovina prirodnim mineralnim vodama koje su u skladu s definicijama i pravilima utvrđenima u ovoj Direktivi ne bude spriječena zbog primjene neusklađenih nacionalnih odredaba o svojstvima, sastavu, uvjetima iskorištavanja, pakiranju, označivanju ili oglašavanju prirodnih mineralnih voda ili hrane općenito.
   Članak 11.
   1.   Ako država članica ima opravdane razloge smatrati da prirodna mineralna voda nije u skladu s odredbama utvrđenim u ovoj Direktivi ili da ugrožava javno zdravlje, iako je u slobodnom prometu u jednoj ili više država članica, dotična država članica može privremeno ograničiti ili zabraniti trgovinu tim proizvodom na svom državnom području. Ona o tome odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice te navodi razloge za svoju odluku.
   2.   Država članica koja je priznala dotičnu vodu dostavlja na zahtjev bilo koje države članice ili Komisije sve relevantne informacije o priznavanju te vode kao i rezultate redovitih provjera.
   3.   Komisija unutar Stalnog odbora iz članka 14. stavka 1. u najkraćem mogućem roku razmatra razloge koje je navela država članica iz stavka 1. te odmah potom dostavlja svoje mišljenje i poduzima odgovarajuće mjere.
   4.   Ako Komisija smatra da je ovu Direktivu potrebno izmijeniti kako bi se osigurala zaštita zdravlja ljudi, ona donosi te izmjene.
   Te mjere, čija je svrha izmijeniti elemente ove Direktive koji nisu ključni, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 2. U hitnim slučajevima Komisija može primijeniti hitni postupak iz članka 14. stavka 3.
   U tom slučaju, država članica koja je donijela zaštitne mjere može ih zadržati do donošenja izmjena.
   Članak 12.
   Komisija donosi sljedeće mjere:

               (a)

               granične vrijednosti koncentracije sastojaka prirodnih mineralnih voda;

               (b)

               sve potrebne odredbe o navođenju velikih koncentracija određenih sastojaka na deklaraciji;

               (c)

               uvjete korištenja zraka obogaćenog ozonom iz članka 4. stavka 1. prvog podstavka točke (b);

               (d)

               podatke o postupcima obrade iz članka 7. stavka 2. točke (c);

               (e)

               metode analize, uključujući granice detekcije, za određivanje odsutnosti onečišćenja prirodnih mineralnih voda;

               (f)

               postupke uzorkovanja i metode analize potrebne za provjeru mikrobioloških svojstava prirodnih mineralnih voda.

         Te mjere, čija je svrha izmijeniti elemente ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 14. stavka 2.
   Članak 13.
   Svaku odluku koja bi mogla utjecati na javno zdravlje Komisija donosi nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane.
   Članak 14.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja, osnovan člankom 58. Uredbe (EZ) br. 178/2002.
   2.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a stavci od 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
   3.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a stavci 1., 2., 4. i 6. te članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
   Članak 15.
   Ova se Direktiva ne primjenjuje na prirodne mineralne vode namijenjene izvozu u treće zemlje.
   Članak 16.
   Direktiva 80/777/EZ, kako je izmijenjena aktima navedenim u Prilogu IV. dijelu A, stavlja se izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prijenos direktiva navedenih u Prilogu IV. dijelu B u nacionalno pravo.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga V.
   Članak 17.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 18.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Š. FÜLE

      (1)  SL C 162, 25.6.2008., str. 87.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 23. rujna 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 28. svibnja 2009.

      (3)  SL L 229, 30.8.1980., str. 1.

      (4)  Vidjeti Prilog IV. dio A.

      (5)  SL L 109, 6.5.2000., str. 29.

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (7)  SL L 311, 28.11.2001., str. 67.

      (8)  SL L 31, 1.2.2002., str. 1.

      (9)  SL L 330, 5.12.1998., str. 32.
   PRILOG I.
   I.   DEFINICIJA

               1.

               „Prirodna mineralna voda” znači mikrobiološki zdravstveno ispravna voda u smislu članka 5., koja potječe iz podzemnog vodonosnika, a izvire iz jednog ili više prirodnih ili bušenih izvora.
               Prirodna mineralna voda jasno se razlikuje od obične vode za piće:

                           (a)

                           po svojoj prirodi koju karakteriziraju sadržaj mineralnih tvari, elementi u tragovima ili drugi sastojci te, ovisno o slučaju, određeni učinci;

                           (b)

                           po svojoj izvornoj čistoći,

                     pri čemu su obje značajke sačuvane zbog podzemnog podrijetla takve vode koje je zaštićeno od svih rizika onečišćenja.

               2.

               Značajke iz točke 1., koje prirodnoj mineralnoj vodi mogu dati svojstva korisna za zdravlje, moraju biti ocijenjene:

                           (a)

                           sa sljedećih stajališta:

                                       i.

                                       geološkog i hidrološkog;

                                       ii.

                                       fizikalnog, kemijskog i fizikalno-kemijskog;

                                       iii.

                                       mikrobiološkog;

                                       iv.

                                       prema potrebi, farmakološkog, fiziološkog i kliničkog;

                           (b)

                           u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku II.;

                           (c)

                           u skladu sa znanstvenim metodama koje je odobrilo odgovorno tijelo.

                     Ispitivanja iz točke (a) podtočke iv. prvog podstavka nisu obvezna ako voda ima takva svojstva u pogledu sastava da je zbog njih smatrana prirodnom mineralnom vodom u državi članici podrijetla prije 17. srpnja 1980. To posebno vrijedi onda kada dotična voda i na izvoru i nakon punjenja u ambalažu sadrži u 1 kg najmanje 1 000 mg ukupno otopljenih krutih tvari ili 250 mg slobodnog ugljikovog dioksida.

               3.

               Sastav, temperatura i druga bitna svojstva prirodne mineralne vode moraju ostati stabilna unutar granica prirodne fluktuacije; na njih posebno ne smiju utjecati moguće oscilacije u protoku vode.
               U smislu članka 5. stavka 1., normalan broj mikroorganizama u prirodnoj mineralnoj vodi podrazumijeva razumno konstantan broj mikroorganizama na izvoru prije bilo kakvog postupka obrade, čiji se kvalitativan i kvantitativan sastav, koji je uzet u obzir pri priznavanju te vode, kontrolira periodičnim analizama.

         II.   ZAHTJEVI I KRITERIJI ZA PRIMJENU DEFINICIJE

   1.1.   Zahtjevi u pogledu geoloških i hidroloških ispitivanja

   Obvezni su sljedeći podaci:

               1.1.1.

               točan položaj zahvata izvora s naznakom nadmorske visine na karti u mjerilu ne većem od 1:1 000;

               1.1.2.

               detaljan geološki izvještaj o podrijetlu i prirodi terena;

               1.1.3.

               stratigrafija hidrogeološkog sloja;

               1.1.4.

               opis izvođenja zahvata;

               1.1.5.

               razgraničenje područja ili pojedinosti o drugim mjerama zaštite izvora od onečišćenja.

         1.2.   Zahtjevi u pogledu fizikalnih, kemijskih i fizikalno-kemijskih ispitivanja

   Ovim se ispitivanjima utvrđuju:

               1.2.1.

               izdašnost izvora;

               1.2.2.

               temperatura vode na izvoru i temperatura okoline;

               1.2.3.

               veza između prirode terena te prirode i vrste mineralnih tvari u vodi;

               1.2.4.

               suhi ostaci pri 180 °C i 260 °C;

               1.2.5.

               električna provodljivost ili otpor, uz naznaku temperature pri kojoj je obavljeno mjerenje;

               1.2.6.

               koncentracija vodikovih iona (pH);

               1.2.7.

               anioni i kationi;

               1.2.8.

               nedisocirane tvari;

               1.2.9.

               elementi u tragovima;

               1.2.10.

               stupanj radioaktivnosti na izvoru;

               1.2.11.

               prema potrebi, relativni odnos razine izotopa sastavnih komponenti vode: kisika (16O –18O) i vodika (procij, deuterij, tricij);

               1.2.12.

               toksičnost određenih sastojaka vode uzimajući u obzir najveće dopuštene koncentracije utvrđene za svaki od njih.

         1.3.   Kriteriji za mikrobiološka ispitivanja na izvoru

   Ova ispitivanja moraju uključivati:

               1.3.1.

               dokazivanje da u vodi nema parazita i patogenih mikroorganizama;

               1.3.2.

               količinsko određivanje broja kolonija sposobnih za razmnožavanje koje ukazuju na fekalno onečišćenje:

                           (a)

                           odsutnost bakterije Escherichia coli i drugih koliformnih bakterija u 250 ml pri 37 °C i 44,5 °C;

                           (b)

                           odsutnost fekalnih streptokoka u 250 ml;

                           (c)

                           odsutnost sporogenih sulfitoreducirajućih anaerobnih bakterija u 50 ml;

                           (d)

                           odsutnost bakterije Pseudomonas aeruginosa u 250 ml.

               1.3.3.

               određivanje ukupnog broja kolonija sposobnih za razmnožavanje u 1 ml vode:

                           (a)

                           pri temperaturi od 20 do 22 °C u vremenu od 72 sata na agar-agaru ili agar-želatini;

                           (b)

                           pri temperaturi od 37 °C u vremenu od 24 sata na agar-agaru.

         1.4.   Zahtjevi u pogledu kliničkih i farmakoloških ispitivanja

               1.4.1.

               Ispitivanja, koja moraju biti provedena u skladu sa znanstveno priznatim metodama, moraju biti prikladna za posebna svojstva prirodne mineralne vode i njezine učinke na ljudski organizam kao što su diureza, želučane i crijevne funkcije te nadoknada nedostatka mineralnih tvari.

               1.4.2.

               Utvrđivanje dosljednosti i podudaranja značajnog broja kliničkih zapažanja može, ako je potrebno, zamijeniti ispitivanja iz točke 1.4.1. Klinička ispitivanja mogu, u odgovarajućim slučajevima, zamijeniti ispitivanja iz točke 1.4.1. pod uvjetom da dosljednost i podudaranje značajnog broja zapažanja omogućuju dobivanje istih rezultata.

         III.   DODATNI UVJETI ZA GAZIRANE PRIRODNE MINERALNE VODE

   Na izvoru ili nakon punjenja u ambalažu gazirane prirodne mineralne vode pri normalnim uvjetima temperature i tlaka spontano i na jasno vidljiv način otpuštaju ugljikov dioksid. Razvrstavaju se u tri kategorije za koje se primjenjuju sljedeće oznake:

               (a)

               „prirodno gazirana prirodna mineralna voda” znači voda u kojoj je nakon dekantiranja, ako se provodi, i punjenja u ambalažu sadržaj ugljikovog dioksida podrijetlom iz izvora jednak onom na izvoru, uzimajući u obzir, prema potrebi, ponovno dodavanje određene količine ugljikovog dioksida iz istog vodonosnika koja odgovara količini oslobođenoj tijekom navedenih postupaka te uvažavajući uobičajena tehnička odstupanja;

               (b)

               „prirodna mineralna voda s povećanom količinom ugljikovog dioksida iz izvora” znači voda u kojoj je nakon dekantiranja, ako se provodi, i punjenja u ambalažu sadržaj ugljikovog dioksida podrijetlom iz istog vodonosnika veći od onog utvrđenog na izvoru;

               (c)

               „gazirana prirodna mineralna voda” znači voda kojoj je dodan ugljikov dioksid koji nije podrijetlom iz vodonosnika iz kojeg potječe voda.

         PRILOG II.

      UVJETI ZA ISKORIŠTAVANJE I STAVLJANJE NA TRŽIŠTE PRIRODNE MINERALNE VODE

               1.

               Iskorištavanje izvora prirodne mineralne vode podliježe odobrenju odgovornog tijela države u kojoj se voda crpi, nakon što se utvrdi da je dotična voda u skladu s odredbama utvrđenima u Prilogu I. odjeljku I.

               2.

               Oprema za iskorištavanje vode mora biti tako postavljena da se izbjegne svaka mogućnost onečišćenja i sačuvaju svojstva koja voda ima na izvoru i koja odgovaraju onima koja joj se pripisuju.
               U tu svrhu, posebno:

                           (a)

                           izvor ili mjesto izviranja moraju biti zaštićeni od mogućih onečišćenja;

                           (b)

                           zahvat izvora, cjevovodi i spremnici moraju biti od materijala prikladnih za vodu te izrađeni tako da onemogućuju bilo kakvu kemijsku, fizikalno-kemijsku ili mikrobiološku promjenu vode;

                           (c)

                           uvjeti iskorištavanja vode, posebno oprema za pranje i punjenje u ambalažu, moraju ispunjavati higijenske zahtjeve; to posebno vrijedi za ambalažu koja mora biti obrađena ili izrađena tako da se izbjegnu negativni učinci na mikrobiološka i kemijska svojstva prirodne mineralne vode;

                           (d)

                           zabranjen je prijevoz prirodne mineralne vode u ambalaži drugačijoj od one koja je odobrena za distribuciju vode krajnjem potrošaču.

                     Međutim, točka (d) ne mora se primjenjivati na mineralne vode koje se crpu, iskorištavaju i stavljaju na tržište na državnom području države članice ako je u toj državi članici 17. srpnja 1980. bio dopušten prijevoz prirodne mineralne vode od izvora do punionice u cisternama.
               Na sličan način, točka (d) ne mora se primjenjivati na izvorske vode koje se crpu, iskorištavaju i stavljaju na tržište na državnom području države članice ako je u toj državi članici 13. prosinca 1996. bio dopušten prijevoz prirodne izvorske vode od izvora do punionice u cisternama.

               3.

               Ako se tijekom iskorištavanja prirodne mineralne vode utvrdi da je ona onečišćena te da više nema mikrobiološka svojstva utvrđena u članku 5., osoba koja iskorištava izvor mora odmah obustaviti sve aktivnosti iskorištavanja, posebno postupak punjenja vode u ambalažu, sve dok se ne ukloni uzrok onečišćenja i voda ne udovolji odredbama članka 5.

               4.

               Odgovorno tijelo u zemlji podrijetla obavlja periodične kontrole kako bi provjerilo:

                           (a)

                           je li prirodna mineralna voda za koju je izdano odobrenje za iskorištavanje izvora u skladu s odredbama Priloga I. odjeljka I.;

                           (b)

                           primjenjuje li osoba koja iskorištava izvor odredbe točaka 2. i 3.

         PRILOG III.

      TVRDNJE I KRITERIJI UTVRĐENI U ČLANKU 9. STAVKU 2.

               Tvrdnja

               Kriterij

               Mala količina minerala

               Količina minerala, određena kao suhi ostatak, manja od 500 mg/l

               Vrlo mala količina minerala

               Količina minerala, određena kao suhi ostatak, manja od 50 mg/l

               Bogata mineralima

               Količina minerala, određena kao suhi ostatak, veća od 1 500 mg/l

               Sadrži bikarbonat

               Količina bikarbonata veća od 600 mg/l

               Sadrži sulfat

               Količina sulfata veća od 200 mg/l

               Sadrži klorid

               Količina klorida veća od 200 mg/l

               Sadrži kalcij

               Količina kalcija veća od 150 mg/l

               Sadrži magnezij

               Količina magnezija veća od 50 mg/l

               Sadrži fluorid

               Količina fluorida veća od 1 mg/l

               Sadrži željezo

               Količina dvovalentnog željeza veća od 1 mg/l

               Kiselica

               Količina slobodnog ugljikovog dioksida veća od 250 mg/l

               Sadrži natrij

               Količina natrija veća od 200 mg/l

               Pogodna za pripremu hrane za dojenčad

               —

               Pogodna za dijetu s malom količinom natrija

               Količina natrija manja od 20 mg/l

               Može imati laksativan učinak

               —

               Može imati diuretski učinak

               —

         PRILOG IV.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage s popisom njezinih naknadnih izmjena

   (iz članka 16.)

               Direktiva Vijeća 80/777/EZ
               (SL L 229, 30.8.1980., str. 1.)

               Direktiva Vijeća 80/1276/EEZ
               (SL L 375, 31.12.1980., str. 77.)

               Samo članak 1. treća alineja

               Direktiva Vijeća 85/7/EEZ
               (SL L 2, 3.1.1985., str. 22.)

               Samo članak 1. točka 10.

               Točka B.1. podtočka (o) Priloga I. Akta o pristupanju iz 1985.
               (SL L 302, 15.11.1985., str. 214.)

               Direktiva 96/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 299, 23.11.1996., str. 26.)

               Uredba (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.)

               Samo Prilog III. točka 4.

         DIO B

      Rokovi za prijenos u nacionalno pravo

   (iz članka 16.)

               Direktiva

               Rok za prijenos

               Dopuštenje za trgovinu proizvodima koji su u skladu s ovom Direktivom

               Zabrana trgovine proizvodima koji nisu u skladu s ovom Direktivom

               80/777/EEZ

               —

               18. srpnja 1982.

               18. srpnja 1984.

               80/1276/EEZ

               —

               —

               —

               85/7/EEZ

               —

               —

               —

               96/70/EZ

               —

               28. listopada 1997.

               28. listopada 1998. (1)

      (1)  Međutim, proizvodi koji nisu u skladu s ovom Direktivom, a stavljeni su na tržište ili označeni prije ovog datuma, mogu se nastaviti prodavati do isteka zaliha.
   PRILOG V.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 80/777/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 1. stavak 3., prva i druga alineja

               Članak 1. stavak 3. točke (a) i (b)

               Članak 1. stavak 4.

               Članak 1. stavak 4.

               Članak 1. stavak 5.

               Članak 1. stavak 5.

               Članak 2.

               Članak 2.

               Članak 3.

               Članak 3.

               Članak 4. stavak 1. točka (a)

               Članak 4. stavak 1. prvi podstavak, točka (a)

               Članak 4. stavak 1. točka (b), prva i druga alineja

               Članak 4. stavak 1. prvi podstavak, točka (b) podtočke i. i ii.

               Članak 4. stavak 1. točka (c), prva i druga alineja

               Članak 4. stavak 1. prvi podstavak, točka (c) podtočke i. i ii.

               Članak 4. stavak 1. točka (d)

               Članak 4. stavak 1. prvi podstavak, točka (d)

               —

               Članak 4. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 4. stavak 2.

               Članak 4. stavak 2.

               Članak 4. stavak 3.

               Članak 4. stavak 3.

               Članak 4. stavak 4.

               Članak 4. stavak 1. treći podstavak

               Članak 5. stavak 1.

               Članak 5. stavak 1.

               Članak 5. stavak 2

               Članak 5. stavak 2.

               Članak 5. stavak 3., prva i druga alineja

               Članak 5. stavak 3. točke (a) i (b)

               Članak 6.

               Članak 6.

               Članak 7. stavak 1.

               Članak 7. stavak 1.

               Članak 7. stavak 2.

               Članak 7. stavak 2.

               Članak 7. stavak 2.a

               Članak 7. stavak 3.

               Članak 8.

               Članak 8.

               Članak 9. stavak 1.

               Članak 9. stavak 1.

               Članak 9. stavak 2. točke (a), (b) i (c)

               Članak 9. stavak 2. prvi, drugi i treći podstavak

               Članak 9. stavak 3.

               Članak 9. stavak 3.

               Članak 9. stavak 4.

               —

               Članak 9. stavak 4.a, prvi podstavak, od prve do četvrte alineje

               Članak 9. stavak 4. prvi podstavak, točke od (a) do (d)

               Članak 9. stavak 4.a, drugi podstavak

               Članak 9. stavak 4. drugi podstavak

               Članak 9. stavak 4.b

               Članak 9. stavak 5.

               Članak 10. stavak 1.

               Članak 10.

               Članak 10.a

               Članak 11.

               Članak 11. stavak 1., prva i četvrta alineja

               Članak 12. točke (a) do (d)

               Članak 11. stavak 2., prva i druga alineja

               Članak 12. točke (e) i (f)

               Članak 11.a

               Članak 13.

               Članak 12. stavak 1.

               Članak 14. stavak 1.

               Članak 12. stavak 2.

               Članak 14. stavci 2. i 3.

               Članak 12. stavak 3.

               —

               Članak 13.

               —

               Članak 14.

               Članak 15.

               Članak 15.

               —

               Članak 16.

               —

               —

               Članak 16.

               —

               Članak 17.

               Članak 17.

               Članak 18.

               Prilog I. dio I. točka 1.

               Prilog I. dio I. točka 1.

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (a), podtočke od 1. do 4.

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (a) podtočke i. do iv.

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (b)

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (b)

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (c)

               Prilog I. dio I. točka 2. prvi stavak, točka (c)

               Prilog I. dio I. točka 2. drugi stavak

               Prilog I. dio I. točka 2. drugi stavak

               Prilog I. dio I. točka 3.

               Prilog I. dio I. točka 3.

               Prilog I. dio II. točka 1.1.

               Prilog I. dio II. točka 1.1.

               Prilog I. dio II. točka 1.2.

               Prilog I. dio II. točka 1.2.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.1.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.1.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.2.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.2.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.3. točke i. i ii.

               Prilog I. dio II. točka 1.3.3. točke (a) i (b)

               Prilog I. dio II. točka 1.4.

               Prilog I. dio II. točka 1.4.

               Prilog I. dio III.

               Prilog I. dio III.

               Prilog II.

               Prilog II.

               Prilog III.

               Prilog III.

               —

               Prilog IV.

               —

               Prilog V.


title: Direktiva 2012/5/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2012. o izmjeni Direktive Vijeća 2000/75/EZ u pogledu cijepljenja protiv bolesti plavog jezika

text:
               03/Sv. 43

               HR

               Službeni list Europske unije

               333

         32012L0005

               L 081/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2012/5/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 14. ožujka 2012.
   o izmjeni Direktive Vijeća 2000/75/EZ u pogledu cijepljenja protiv bolesti plavog jezika
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2000/75/EZ od 20. studenoga 2000. o utvrđivanju posebnih odredaba za kontrolu i iskorjenjivanje bolesti plavog jezika (3) utvrđuju se pravila kontrole i mjere za suzbijanje i iskorjenjivanje bolesti plavog jezika,uključujući pravila o uspostavi zaraženih i ugroženih područja te upotrebi cjepiva protiv bolesti plavog jezika.

               (2)

               U prošlosti su u Uniji bili zabilježeni samo povremeni naleti nekih serotipa virusa bolesti plavog jezika. Ti su se naleti događali uglavnom u južnim dijelovima Unije. Međutim, od donošenja Direktive 2000/75/EZ, a posebno od pojave serotipa 1 i 8 virusa bolesti plavog jezika 2006. i 2007. godine u Uniji, virus bolesti plavog jezika postao je prošireniji u Uniji, uz mogućnost da u određenim područjima postane endemski. Stoga je kontrola širenja tog virusa postala problematična.

               (3)

               Pravila o cijepljenju protiv bolesti plavog jezika utvrđena u Direktivi 2000/75/EZ temelje se na iskustvu s upotrebom takozvanih „modificiranih živih cjepiva” ili „živih atenuiranih cjepiva”, koja su u vrijeme donošenja te Direktive bila jedina raspoloživa cjepiva. Upotreba tih cjepiva može dovesti do neželjenog lokalnog kruženja virusa iz cjepiva kod necijepljenih životinjama.

               (4)

               Posljednjih godina, kao rezultat nove tehnologije, na raspolaganju su „inaktivirana cjepiva” protiv bolesti plavog jezika, koja ne predstavljaju rizik od neželjenog lokalnog kruženja virusa iz cjepiva kod necijepljenih životinja. Široka upotreba ovakvih cjepiva tijekom akcije cijepljenja 2008. i 2009. godine, dovela je do značajnog poboljšanja stanja u pogledu ove bolesti. Sada je široko prihvaćeno da je cijepljenje inaktiviranim cjepivima preferirano sredstvo za kontrolu bolesti plavog jezika i za sprečavanje kliničke bolesti u Uniji.

               (5)

               Kako bi se osigurao bolja kontrola širenja virusa bolesti plavog jezika i smanjilo opterećenje koje za poljoprivredni sektor predstavlja ova bolest, primjereno je izmijeniti postojeća pravila o cijepljenju utvrđena u Direktivi 2000/75/EZ, kako bi se uvažila najnovija tehnološka dostignuća u proizvodnji cjepiva.

               (6)

               Kako bi se u sezoni cijepljenja iskoristile prednosti novih pravila, ova bi Direktiva trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               (7)

               Izmjenama predviđenim u ovoj Direktivi pravila o cijepljenju bi trebala postati fleksibilnija te bi se također trebala uzeti u obzir činjenica da su sada na raspolaganju inaktivirana cjepiva koja se mogu također uspješno upotrebljavati izvan područja koja podliježu ograničenjima premještanja životinja.

               (8)

               Osim toga, ako su poduzete odgovarajuće mjere opreza, upotrebu živih atenuiranih cjepiva ne bi trebalo isključiti, budući da u nekim okolnostima njihova upotreba još uvijek može biti potrebna, kao, na primjer, nakon pojave novog serotipa virusa bolesti plavog jezika protiv kojeg možda nisu na raspolaganju inaktivirana cjepiva.

               (9)

               Direktivu 2000/75/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 2000/75/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               U članku 2., dodaje se sljedeća točka:
               „(j)   ‚živa atenuirana cjepiva’: cjepiva koja su proizvedena prilagodbom terenskih izolata virusa bolesti plavog jezika serijskim pasažama na kulturi tkiva ili na oplođenim kokošjim jajima.”

               2.

               Članak 5. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 5.
               1.   Nadležno tijelo države članice može odlučiti da dopusti upotrebu cjepiva protiv bolesti plavog jezika, pod uvjetom:

                           (a)

                           da se takva odluka temelji na rezultatu posebne procjene rizika koju izvodi nadležno tijelo;

                           (b)

                           da se prije provođenja takvog cijepljenja obavijesti Komisija.

                     2.   Kad god se upotrebljavaju živa atenuirana cjepiva, države članice osiguravaju da nadležno tijelo odredi granice:

                           (a)

                           zaraženog područja, koje obuhvaća najmanje područje cijepljenja;

                           (b)

                           ugroženog područja, koje obuhvaća dio područja Unije koje se proteže najmanje 50 kilometara iza granica zaraženog područja.”

               3.

               U članku 6. stavku 1., točka (d) zamjenjuje se sljedećim:

                           „(d)

                           provoditi mjere donesene u skladu s postupkom utvrđenim u članku 20. stavku 2., posebno u pogledu uvođenja bilo kakvog programa cijepljenja ili drugih alternativnih mjera;”.

               4.

               U članku 8. stavku 2., točka (b) zamjenjuje se sljedećim:

                           „(b)

                           Ugroženo područje obuhvaća dio područja Unije, koje se proteže najmanje 50 kilometara iza granica zaraženog područja i u kojem tijekom prethodnih 12 mjeseci nije bilo provedeno nikakvo cijepljenje živim atenuiranim cjepivima protiv bolesti plavog jezika.”

               5.

               U članku 10., točka 2. zamjenjuje se sljedećim:

                           „2.

                           bilo koje cijepljenje protiv bolesti plavog jezika upotrebom živih atenuiranih cjepiva bude zabranjeno u ugroženom području.”

         Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 23. rujna 2012. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe najkasnije od 24. rujna 2012.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 14. ožujka 2012.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         N. WAMMEN

      (1)  SL C 132, 3.5.2011., str. 92.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 7. travnja 2011. (još nije objavljeno u Službenom listu) i stajalište Vijeća pri prvom čitanju 15. prosinca 2011. (SL C 46 E, 17.2.2012., str. 15.). Stajalište Europskog parlamenta od 14. veljače 2012. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 327, 22.12.2000., str. 74.


title: Direktiva Komisije 2007/22/EZ od 17. travnja 2007. o izmjeni Direktive Vijeća 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima u svrhu prilagodbe tehničkom napretku priloga IV. i VI.  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 025

               HR

               Službeni list Europske unije

               19

         32007L0022

               L 101/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.04.2007.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2007/22/EZ
   od 17. travnja 2007.
   o izmjeni Direktive Vijeća 76/768/EEZ o kozmetičkim proizvodima u svrhu prilagodbe tehničkom napretku priloga IV. i VI.
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/768/EEZ od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kozmetičke proizvode (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
   nakon savjetovanja sa Znanstvenim odborom za proizvode široke potrošnje,
   budući da:

               (1)

               Znanstveni odbor za kozmetičke i neprehrambene proizvode široke potrošnje namijenjene potrošačima, Odlukom Komisije 2004/210/EZ (2) zamijenjen Znanstvenim odborom za proizvode široke potrošnje (SCCP), donio je mišljenje glede sigurne upotrebe konzervansa jodopropinil butilkarbamata u kozmetičkim proizvodima i zaključio da dnevni bioraspoloživ unos joda iz kozmetičkih proizvoda ne bi trebao prelaziti 20 % preporučenog dnevnog unosa od 150 μg te da se IPBC ne treba upotrebljavati u proizvodima za oralnu higijenu i njegu usana.

               (2)

               Uzimajući u obzir da popis dozvoljenih konzervansa u kozmetičkim proizvodima ne treba biti previše ograničen, ali da izloženost jodu iz IPBC-a ne treba biti previsoka, postojeći unos 56 u Prilogu VI. treba sukladno tome izmijeniti.

               (3)

               Natrijev jodat i bojilo CI 45425 sadrže jod i trenutačno su u Prilogu VI. navedeni kao konzervans odnosno u Prilogu IV. kao dozvoljeno bojilo. S obzirom da dionici ne pokazuju interes da brane upotrebu tih tvari i mišljenje SCCP-a da je neophodno smanjiti izloženost jodu iz kozmetičkih proizvoda, potrebno je povući dozvolu.

               (4)

               Direktivu 76/768/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (5)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za kozmetičke proizvode,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi IV. i VI. Direktivi 76/768/EEZ mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se osiguralo da od 18. listopada 2008. ni proizvođači u Zajednici niti uvoznici sa sjedištem u Zajednici ne stavljaju na tržište kozmetičke proizvode koji ne udovoljavaju zahtjevima ove Direktive.
   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se osiguralo da se ti proizvodi ne prodaju ili isporučuju krajnjem potrošaču nakon 18. travnja 2009.
   Članak 3.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 18. siječnja 2008. One Komisiji odmah dostavljaju tekstove tih odredaba i tablicu o međusobnom odnosu dotičnih odredbi i ove Direktive.
   Kad države članice donose ove odredbe one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog zakonodavstva koje se donose u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. travnja 2007.

            Za Komisiju

         Günter VERHEUGEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 262, 27.9.1976., str. 169. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2007/17/EZ (SL L 82, 23.3.2007., str. 27.).

      (2)  SL L 66, 4.3.2004., str. 45.
   PRILOG
   Direktiva 76/768/EEZ mijenja se kako slijedi:

               (1)

               U dijelu 1. Priloga IV. bojilo CI 45425 se briše.

               (2)

               Dio 1. Priloga VI. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           referentni broj 10 briše se;

                           (b)

                           referentni broj 56 zamjenjuje se sljedećim:

                                       Referentni broj

                                       Tvar

                                       Najveća dozvoljena koncentracija

                                       Uvjeti i ograničenja

                                       Uvjeti za uporabu i upozorenja koja moraju biti tiskana na naljepnici

                                       a

                                       b

                                       c

                                       d

                                       e

                                       „56

                                       jodopropinil butilkarbamat
                                       (IPBC)
                                       3-jodo-2-propinilbutilkarbamat
                                       CAS br.: 55406-53-6

                                                   (a)

                                                   proizvodi koji se ispiru: 0,02 %

                                                   (b)

                                                   proizvodi koji ostaju: 0,01 %, osim u dezodoransima/antiperspirantima: 0,0075 %

                                       Ne rabiti za oralnu higijenu i u proizvodima za njegu usana

                                                   (a)

                                                   Ne rabiti u proizvodima namijenjenim djeci mlađoj od tri godine, osim u proizvodima za kupanje/gelovima za tuširanje i šamponima

                                                   (b)

                                                               —

                                                               Ne rabiti u losionima i kremama za tijelo (1)

                                                               —

                                                               Ne rabiti u proizvodima namijenjenim djeci mlađoj od tri godine

                                                   (a)

                                                   „Ne rabiti u proizvodima namijenjenim djeci mlađoj od tri godine” (2)

                                                   (b)

                                                   „Ne rabiti u proizvodima namijenjenim djeci mlađoj od tri godine” (3)

      (1)  Za svaki proizvod koji se nanosi na veliki dio tijela.

      (2)  Samo za proizvode koji nisu proizvodi za kupanje/gelovi za tuširanje i šamponi koji se mogu upotrebljavati za djecu mlađu od tri godine.

      (3)  Samo za proizvode koji se mogu upotrebljavati za djecu mlađu od tri godine.”


title: 82/287/EEZ: Direktiva Komisije od 13. travnja 1982. o izmjeni priloga direktivama Vijeća 66/401/EEZ i 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja te sjemena uljarica i predivog bilja i direktiva 78/386/EEZ i 78/388/EEZ

text:
               03/Sv. 056

               HR

               Službeni list Europske unije

               61

         31982L0287

               L 131/24

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.04.1982.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 13. travnja 1982.
   o izmjeni priloga direktivama Vijeća 66/401/EEZ i 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja te sjemena uljarica i predivog bilja i direktiva 78/386/EEZ i 78/388/EEZ
   (82/287/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/401/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/126/EEZ (2), a posebno njezin članak 21.a,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 69/208/EEZ od 30. lipnja 1969. o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/126/EEZ, a posebno njezin članak 20.a,
   budući da bi, s obzirom na razvoj znanstvenih i tehničkih saznanja, trebalo izmijeniti priloge I. i II. direktivama 66/401/EEZ i 69/208/EEZ zbog razloga navedenih u nastavku;
   budući da bi uvjete koje trebaju ispunjavati usjev i sjeme, uključujući i standarde sortne čistoće, trebalo izmijeniti radi usklađenja s programima za certifikaciju o sortnosti sjemena namijenjenog međunarodnoj trgovini koje je utvrdila Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD); budući da bi datume provedbe utvrđene u drugoj alineji članka 2. Direktive Komisije 78/386/EEZ od 18. travnja 1978. o izmjeni priloga Direktivi 66/401/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/126/EEZ, i u prvoj alineji članka 2. stavka 1. Direktive Komisije 78/388/EEZ od 18. travnja 1978. o izmjeni priloga Direktivi 69/208/EEZ o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja (5), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/126/EEZ, trebalo na odgovarajući način prilagoditi trenutačnoj situaciji;
   budući da trenutačno nije bilo moguće predvidjeti usklađivanje uvjeta unutar Zajednice u pogledu minimalnih standarda za sortnu čistoću koje usjevi ili sjeme moraju ispuniti u slučaju hibrida suncokreta; budući da je, međutim, potrebno pokušati utvrditi ove standarde do 1. srpnja 1983. kako bi se postiglo usklađivanje;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog I. Direktivi 66/401/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               U drugoj i trećoj rečenici stavka 4., nakon riječi „Pisum sativum” dodaju se riječi „Vicia faba”.

               2.

               U drugoj i trećoj rečenici stavka 4., brišu se riječi „Raphanus sativus ssp. oleifera”.

         Članak 2.
   Prilog II. Direktivi 66/401/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Stavak 1. odjeljka I. zamjenjuje se sljedećim:
               „Sjeme ima dostatne sortne značajke i čistoću.
               Posebno, sjeme vrsta navedenih u nastavku udovoljava sljedećim standardima ili ostalim uvjetima. Najmanja sortna čistoća iznosi:

                           —

                           Poa spp., apomiktične uniklonalne sorte: 98 %,

                           —

                           Pisum sativum, Vicia faba, Brassica napus var. napobrassica, Brassica oleracea conv. acephala:

                                       —

                                       certificirano sjeme, prva generacija: 99 %,

                                       —

                                       certificirano sjeme, druga generacija i sljedeće generacije: 98 %.

                     Najmanja sortna čistoća ispituje se uglavnom tijekom pregleda usjeva u polju koji se provode u skladu s uvjetima utvrđenim u Prilogu I.”

               2.

               Stavak 1. odjeljka II. zamjenjuje se sljedećim:
               „Sjeme sorata Pisum sativum, Brassica napus var. napobrassica, Brassica oleracea conv. acephala, Vicia faba i apomiktičnih uniklonalnih sorata Poa spp. ispunjava sljedeće standarde ili ostale uvjete:
               Najmanja sortna čistoća iznosi 99,7 %.
               Najmanja sortna čistoća ispituje se uglavnom tijekom pregleda usjeva u polju koji se provode u skladu s uvjetima iz Priloga I.”

         Članak 3.
   Prilog I. Direktivi 69/208/EEZ mijenja se kako slijedi:

               Stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „Usjev ima dostatne sortne značajke i čistoću.
               Posebno, usjevi Brassica juncea, Brassica nigra, Cannabis sativa, Carum carvi i Gossypium sp. udovoljavaju sljedećim standardima:
               Broj biljaka u usjevu vrsta koje očito ne pripadaju određenoj sorti ne premašuje:

                           —

                           jednu na 30 m2 za proizvodnju osnovnog sjemena,

                           —

                           jednu na 10 m2 za proizvodnju certificiranog sjemena.”

         Članak 4.
   Prilog II. Direktivi 69/208/EEZ mijenja se kako slijedi:

               Stavak 1. odjeljka I. zamjenjuje se sljedećim:

                  „Sjeme ima dostatne sortne značajke i čistoću. Posebno, sjeme vrsta navedenih u nastavku udovoljava sljedećim standardima ili ostalim uvjetima:

                              Vrsta i kategorija

                              Najmanja sortna čistoća (%)

                              1

                              2

                              Arachis hypogaea:

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              99,7

                                          —

                                          certificirano sjeme

                              99,5

                                 Brassica napus ssp. oleifera, osim sorata za krmne svrhe, Brassica rapa, osim sorata za krmne svrhe

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              99,9

                                          —

                                          certificirano sjeme

                              99,7

                                 Brassica napus ssp. oleifera, sorte za krmne svrhe, Brassica rapa, sorte za krmne svrhe, Helianthus annuus, osim hibridnih sorata uključujući i njihove komponente, Sinapis alba:

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              99,7

                                          —

                                          certificirano sjeme, 1. generacija

                              99

                                          —

                                          certificirano sjeme, 2. generacija i sljedeće generacije

                              98

                                 Linum usitatissimum:

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              99,7

                                          —

                                          certificirano sjeme, 1. generacija

                              98

                                          —

                                          certificirano sjeme, 2. i 3. generacija

                              97,5

                                 Papaver somniferum:

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              99

                                          —

                                          certificirano sjeme

                              98

                                 Glycine max:

                                          —

                                          osnovno sjeme

                              97

                                          —

                                          certificirano sjeme

                              95

                        Najmanja sortna čistoća ispituje se uglavnom tijekom pregleda usjeva u polju koji se provode u skladu s uvjetima iz Priloga I.”

         Članak 5.
   U članku 2. stavku 1. drugoj alineji Direktive 78/386/EEZ, riječi „1. siječnja 1982.” zamjenjuju se riječima „dana koji će se naknadno utvrditi.”
   Članak 6.
   U članku 2. stavku 1. prvoj alineji Direktive 78/388/EEZ, riječi „1. siječnja 1982.” zamjenjuju se riječima „dana koji će se naknadno utvrditi.”
   Članak 7.
   1.   Države članice donose zakone i ostale propise potrebne za usklađivanje s:

               —

               odredbama članka 5. i 6. s učinkom od 1. siječnja 1982.,

               —

               odredbama članka 2. u pogledu Poa spp., s učinkom od 1. siječnja 1983.,

               —

               ostalim odredbama ove Direktive, najkasnije do 1. siječnja 1983.

         2.   Države članice osiguravaju da sjeme ne podliježe tržišnim ograničenjima zbog različitih datuma provedbe ove Direktive, u skladu s trećom alinejom stavka 1.
   Članak 8.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. travnja 1982.

            Za Komisiju

         Poul DALSAGER

            Član Komisije

      (1)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66.

      (2)  SL L 67, 12.3.1981., str. 36.

      (3)  SL L 169, 10.7.1969., str. 3.

      (4)  SL L 113, 25.4.1978., str. 1.

      (5)  SL L 113, 25.4.1978., str. 20.


title: Direktiva 2009/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o osiguranju brodovlasnika za pomorske tražbine  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 20

               HR

               Službeni list Europske unije

               148

         32009L0020

               L 131/128

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2009/20/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 23. travnja 2009.
   o osiguranju brodovlasnika za pomorske tražbine
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Jedan od elemenata politike Zajednice o pomorskom prometu je unapređenje kvalitete trgovačkog pomorskog prijevoza povećanjem odgovornosti svih gospodarskih subjekata.

               (2)

               Već su donesene odvraćajuće mjere u skladu s Direktivom 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju mora s brodova i uvođenju kazni za prekršaje (4).

               (3)

               Države članice su 9. listopada 2008. donijele izjavu kojom su jednoglasno potvrdile važnost primjene Protokola iz 1996. Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 1976. u svim državama članicama.

               (4)

               Obvezno osiguranje trebalo bi osigurati bolju zaštitu za žrtve. Isto tako bi trebalo doprinijeti isključivanju brodova koji ne ispunjavaju norme te omogućiti ponovno uspostavljanje konkurencije među prijevoznicima. Nadalje, u Rezoluciji A.898(21) Međunarodna pomorska organizacija pozvala je države da zahtijevaju da brodovlasnici budu prikladno osigurani.

               (5)

               Trebalo bi ispraviti neusklađenost s odredbama ove Direktive. Direktiva 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke (preinačeno) (5) već propisuje zadržavanje brodova u slučaju da nemaju potvrde koje se moraju nalaziti na brodu. Međutim, trebalo bi predvidjeti mogućnost isključenja broda na kojemu se ne nalazi potvrda o osiguranju. Načini isključenja trebali bi biti takvi da se omogući ispravljanje tog stanja u razumnom roku.

               (6)

               Budući da ciljeve ove Direktive, naime uvođenje i provedbu odgovarajućih mjera u području politike pomorskog prometa, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego ih se zbog svog opsega i učinaka može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet
   Ova Direktiva utvrđuje pravila koja se primjenjuju na određene aspekte obveza brodovlasnika u pogledu osiguranja za pomorske tražbine.
   Članak 2.
   Područje primjene
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na brodove čija je bruto tonaža 300 ili više.
   2.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na ratne brodove, pomoćne ratne brodove ili druge brodove koji su u vlasništvu države ili kojima upravlja država, a koriste se za negospodarske javne svrhe.
   3.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje sustave uspostavljene instrumentima na snazi u dotičnim državama članicama a navedeni su u Prilogu.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „brodovlasnik” znači registrirani vlasnik pomorskog broda ili svaka druga osoba, kao što je zakupoprimac golog broda, koja je odgovorna za upravljanje brodom;

               (b)

               „osiguranje” znači osiguranje s odbitnim franšizama ili bez njih i uključuje, na primjer, odštetno osiguranje tipa kakvo trenutačno daju članovi Međunarodne grupe P & I klubova, te ostale učinkovite oblike osiguranja (uključujući i dokazano samoosiguranje) i financijskog jamstva sa sličnim uvjetima pokrića;

               (c)

               „Konvencija iz 1996.” znači pročišćeni tekst Konvencije o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 1976., koju je donijela Međunarodna pomorska organizacija (IMO), izmijenjena Protokolom iz 1996.

         Članak 4.
   Osiguranje za pomorske tražbine
   1.   Svaka država članica mora zahtijevati da brodovlasnici ugovore osiguranje koje pokriva brodove koji plove pod njezinom zastavom.
   2.   Svaka država članica mora zahtijevati da brodovlasnici imaju osiguranje za brodove koji viju zastavu neke druge države kada takvi brodovi uplove u luku u nadležnosti države članice. To ne sprečava države članice da, u skladu s međunarodnim pravom, zahtijevaju ispunjavanje navedene obveze kada ti brodovi plove u njihovim teritorijalnim vodama.
   3.   Osiguranje iz stavaka 1. i 2. pokriva pomorske tražbine uz ograničenje prema Konvenciji iz 1996. Iznos osiguranja za svaki pojedini brod po nezgodi jednak je odgovarajućem najvišem iznosu ograničenja odgovornosti utvrđenom Konvencijom iz 1996.
   Članak 5.
   Inspekcijski pregledi, usklađenost, protjerivanje iz luka i odbijanje uplovljavanja u luke
   1.   Svaka država članica osigurava, u skladu s Direktivom 2009/16/EZ, da svaki inspekcijski pregled broda u luci u njezinoj nadležnosti uključuje provjeru nalazi li se na brodu potvrda iz članka 6.
   2.   Ako se potvrda iz članka 6. ne nalazi na brodu, bez dovođenja u pitanje Direktive 2009/16/EZ koja predviđa zabranu plovidbe brodova ako se radi o pitanjima sigurnosti plovidbe, nadležno tijelo može brodu izdati nalog o protjerivanju, o čemu se obavješćuje Komisija, ostale države članice i dotična država zastave. Zbog izdavanja takvog naloga o protjerivanju, svaka država članica mora tom brodu odbiti uplovljavanje u bilo koju od njenih luka dok brodovlasnik ne prijavi potvrdu iz članka 6.
   Članak 6.
   Potvrde o osiguranju
   1.   Osiguranje iz članka 4. dokazuje se na temelju jedne ili nekoliko potvrda koje izdaje osiguravatelj, a koje se nalaze na brodu.
   2.   Potvrde koje izdaje osiguravatelj uključuju sljedeće podatke:

               (a)

               ime broda, IMO broj i luku upisa;

               (b)

               ime brodovlasnika i glavno poslovno sjedište;

               (c)

               vrstu i trajanje osiguranja;

               (d)

               naziv i glavno poslovno sjedište osiguravatelja i, prema potrebi, poslovno sjedište u kojemu je osiguranje sklopljeno.

         3.   Ako jezik na kojemu su potvrde napisane nije ni engleski ni francuski ni španjolski, tekst mora sadržavati prijevod na jedan od tih jezika.
   Članak 7.
   Kazne
   U smislu članka 4. stavka 1., države članice određuju sustav kazni za kršenje nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
   Članak 8.
   Izvješća
   Komisija svake tri godine, a prvi put prije 1. siječnja 2015., podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive.
   Članak 9.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 1. siječnja 2012. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 10.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 11.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 23. travnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. NEČAS

      (1)  SL C 318, 23.12.2006., str. 195.

      (2)  SL C 229, 22.9.2006., str. 38.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 29. ožujka 2007. (SL C 27 E, 31.1.2008., str. 166.), Zajedničko stajalište Vijeća od 9. prosinca 2008. (SL C 330 E, 30.12.2008., str. 7.) i Stajalište Europskog parlamenta od 11. ožujka 2009. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  SL L 255, 30.9.2005., str. 11.

      (5)  SL L 131, 28.5.2009., str 57.

      PRILOG

                  —

                  Međunarodna konvencija o građanskoj odgovornosti za štetu zbog onečišćenja uljem iz 1992.

                  —

                  Međunarodna konvencija o odgovornosti i naknadi za štetu u vezi s prijevozom opasnih i štetnih tvari morem iz 1996. (HNS Konvencija).

                  —

                  Međunarodna konvencija o građanskoj odgovornosti za štetu zbog onečišćenja pogonskim uljem iz 2001. (Konvencija o pogonskom ulju).

                  —

                  Međunarodna konvencija o uklanjanju podrtina, Nairobi, iz 2007. (Konvencija o uklanjanju podrtina).

                  —

                  Uredba (EZ) 392/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o odgovornosti prijevoznika u prijevozu putnika morem u slučaju nesreća.


title: Direktiva Komisije 2003/57/EZ od 17. lipnja 2003. o izmjeni Direktive 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 036

               HR

               Službeni list Europske unije

               143

         32003L0057

               L 151/38

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               17.06.2003.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2003/57/EZ
   od 17. lipnja 2003.
   o izmjeni Direktive 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. svibnja 2002. o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje (1), a posebno njezin članak 8. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 1999/29/EZ o nepoželjnim tvarima i proizvodima u hrani za životinje (2), kako je izmijenjena Direktivom 2001/102/EZ (3), utvrđuje najviše razine dioksina u više krmiva i krmnih smjesa.

               (2)

               Direktiva 2002/32/EZ stavlja izvan snage i zamjenjuje Direktivu 1999/29/EZ s učinkom od 1. kolovoza 2003.

               (3)

               Od velike je važnosti za zaštitu zdravlja ljudi i životinja da najviše razine dioksina utvrđene Direktivom 1999/29/EZ ostanu na snazi nakon 1. kolovoza 2003. Direktivu 2002/32/EZ stoga treba izmijeniti kako bi obuhvatila najviše razine dioksina utvrđene Direktivom 1999/29/EZ.

               (4)

               Kako bi se izbjegle nejasnoće, primjereno je navesti da se minerali odnose na krmiva u smislu Priloga Direktivi Vijeća 96/25/EZ od 29. travnja 1996. o prometu i primjeni krmiva (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5).

               (5)

               S ciljem veće jasnoće, pravila koja uređuju dioksine trebaju biti sabrana u jedinstvenom tekstu. Na temelju toga primjereno je izmijeniti Direktivu 2002/32/EZ umetanjem kao priloga toj Direktivi odredaba Uredbe Komisije (EZ) br. 2439/1999 od 17. studenoga 1999. o uvjetima za dozvole za dodatke koji pripadaju skupini „veziva, sredstva za sprečavanje stvaranja gruda i koagulanti” u hrani za životinje (6), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 739/2000 (7), koja utvrđuje privremenu najvišu dozvoljenu granicu za kaolinske gline i druge dodatke odobrene za korištenje kao veziva, sredstva za sprečavanje stvaranja gruda i koagulante. Kako nije bilo kontrolnih podataka, ili ih nije bilo dovoljno, o prisustvu dioksina za kalcijev sulfat dihidrat, vermikulit, natrolit-fonolit, sintetske kalcijeve aluminate i klinoptiolit sedimentnog podrijetla koji dokazuju izostanak onečišćenja dioksinima ili onečišćenje u količini ispod granice kvantifikacije, primjereno je u cilju zaštite zdravlja životinja i ljudi utvrditi za takve dodatke najvišu razinu dioksina povrh najviše razine dioksina u kaolinskoj glini. Na temelju toga, Uredba (EZ) 2439/1999 može se staviti izvan snage.

               (6)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog I. Direktivi 2002/32/EZ mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   S izuzetkom odredbi koje se odnose na unose (c) i (j) u popisu proizvoda u tablici priloženoj ovoj Direktivi, države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. srpnja 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju. One primjenjuju te odredbe od 1. kolovoza 2003.
   U odnosu na odredbe o unosima (c) i (j) u popisu proizvoda u tablici priloženoj ovoj Direktivi, države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 29. veljače 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju. One primjenjuju te odredbe od 1. ožujka 2004.
   Kad države članice donose ove odredbe, one sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koji donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Uredba Komisije (EZ) br. 2439/1999 od 17. studenoga 1999. o uvjetima za dozvole za dodatke koji pripadaju skupini „veziva, sredstva za sprečavanje stvaranja gruda i koagulanti” u hrani za životinje stavlja se izvan snage od 1. ožujka 2004.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. lipnja 2003.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 140, 30.5.2002., str. 10.

      (2)  SL L 115, 4.5.1999., str. 32.

      (3)  SL L 6, 10.1.2002., str. 45.

      (4)  SL L 125, 23.5.1996., str. 35.

      (5)  SL L 234, 1.9.2001., str. 55.

      (6)  SL L 297, 18.11.1999., str. 8.

      (7)  SL L 87, 8.4.2000., str. 14.
   PRILOG
   Prilog I. Direktivi 2002/32/EZ mijenja se kako slijedi:

               (a)

               u tablici, točka 27. zamjenjuje se sljedećim:

                           Nepoželjne tvari

                           Proizvodi namijenjeni za hranu za životinje

                           Najveća dopuštena količina u odnosu na hranu za životinje sa sadržajem vlage od 12 %

                           (1)

                           (2)

                           (3)

                                       „27.

                                       Dioksin (zbroj polikloriranih dibenzo-para-dioksina (PCDD) i poliklroriranih dibenzo-furana (PCDF) izražen u toksičnim ekvivalentima Svjetske zdravstvene organizacije (WHO), koristeći WHO-TEF (toksični ekvivalentni faktori, 1997.)

                                       (a)

                                       Sve krmiva biljnog podrijetla uključujući biljna ulja i njihove nusproizvode

                           0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg(5)(6)

                                       (b)

                                       Minerali u smislu Priloga Direktivi Vijeća 96/25/EZ od 29. travnja 1996. o prometu i korištenju krmiva

                           1,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg(5)(6)

                                       (c)

                                       Kaolinska glina, kalcijev sulfat dihidrat, vermikulit, natrolit-fenolit, sintetski kalcijevi aluminati i klinoptiolit sedimentnog podrijetla koji pripadaju skupini,veziva, sredstva za sprečavanje stvaranja gruda i koagulanti’ dozvoljeni prema Direktivi Vijeća 70/524/EEZ

                           0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (d)

                                       Životinjska mast, uključujući mliječnu mast i mast iz jaja

                           2,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (e)

                                       Ostali proizvodi kopnenih životinja uključujući mlijeko i proizvode od mlijeka i jaja i proizvode od jaja

                           0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (f)

                                       Riblje ulje

                           6 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (g)

                                       Riba, druge akvatične životinje, njihovi proizvodi i nusproizvodi osim ribljeg ulja i hidroliziranih ribljih bjelančevina koje sadrže više od 20 % masti(7)

                           1,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (h)

                                       Krmne smjese, osim hrane za krznaše, hrane za kućne ljubimce i hrane za ribe

                           0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                           (i)   Hrana za ribe.
                           Hrana za kućne ljubimce

                           2,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)

                                       (j)

                                       Hidrolizirane riblje bjelančevine koje sadrže više od 20 % masti

                           2,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg kg(5)(6)”

               (b)

               Na kraju Priloga I., bilješka na dnu stranice (5) se briše, a dodaju se sljedeće bilješke na dnu stranice:

                           „(5)

                           Koncentracije na gornjoj granici; koncentracije na gornjoj granici izračunavaju se pod pretpostavkom da su sve vrijednosti različitih srodnika manje od granice kvantifikacije jednake granici kvanitifikacije.

                           (6)

                           Ove najviše granice ispituju se prvi put prije 31. prosinca 2004. s obzirom na nove podatke o prisutnosti dioksina i PCB-a sličnih dioksinu, posebno u smislu uključivanja PCB-a sličnih dioksinu u količine koje se utvrđuju i koje će se dalje ispitivati prije 31. prosinca 2006. s ciljem značajnog smanjenja najviših količina.

                           (7)

                           Svježa riba koja se izravno isporučuje i koristi bez međufazne prerade za dobivanje krmiva za krznaše izuzima se iz najviše granice, a najveća količina od 4,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg proizvoda vrijedi za svježu ribu koja se koristi za izravno hranjenje kućnih ljubimaca, životinja iz zooloških vrtova i cirkusa. Ti proizvodi, prerađene životinjske bjelančevine dobivene iz takvih životinja (krznaši, kućni ljubimci, životinje iz zooloških vrtova i cirkusa) ne mogu ući u prehrambeni lanac i zabranjuje se njima hraniti životinje iz uzgoja koje se drže, tove ili razmnožavaju za proizvodnju hrane.”


title: 74/648/EEZ: Direktiva Vijeća od 9. prosinca 1974. o izmjeni Direktive br. 68/193/EEZ o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze

text:
               03/Sv. 022

               HR

               Službeni list Europske unije

               7

         31974L0648

               L 352/43

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               09.12.1974.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 9. prosinca 1974.
   o izmjeni Direktive br. 68/193/EEZ o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze
   (74/648/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2);
   budući da iz dolje navedenih razloga treba izmijeniti neke odredbe Direktive Vijeća br. 68/193/EEZ (3) od 9. travnja 1968. o stavljanju na tržište materijala za vegetativno umnažanje vinove loze, kako je izmijenjena Direktivom br. 71/140/EEZ (4);
   budući da je potrebno pojasniti područje primjene Direktive br. 68/193/EEZ;
   budući da je potrebno ovlastiti države članice da razlikuju standardni reprodukcijski materijal na temelju različitih kriterija kakvoće;
   budući da neke regije imaju korist od posebnih uvjeta koji su tako povoljni za razvoj reprodukcijskog materijala da predmetnim državama članicama treba omogućiti odobravanje izuzetaka u pogledu duljine reprodukcijskog materijala za proizvodnju i stavljanje na tržište na svojim državnim područjima;
   budući da primjena ove Direktive može prouzročiti poteškoće pri uvozu u određene države članice; budući da neke od njih traže od uvoznika dostavu različitih pojedinosti; budući da stoga te pojedinosti treba uskladiti;
   budući da su izmjene Priloga uglavnom namijenjene omogućavanju primjene Direktive te na temelju toga trebaju biti usvojene u skladu s postupkom Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu;
   budući da uzgoj vinove loze i stavljanje na tržište reprodukcijskog materijala može biti od zanemarive gospodarske važnosti u nekoj državi članici; budući da stoga predmetna država članica treba imati mogućnost da bude oslobođena od većine odredaba te Direktive,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva Vijeća br. 68/193/EEZ mijenja se kako slijedi:
   Članak 2.
   Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:

      „Ova se Direktiva primjenjuje na materijal za vegetativno umnažanje vinove loze (dalje u tekstu ‚reprodukcijski materijal’) koji se stavlja na tržište u Zajednici.”

   Članak 3.
   Članku 3. dodaje se sljedeći stavak 1.a:

      „1.a   Države članice mogu dalje podijeliti kategoriju ‚standardni materijal’ utvrđen u članku 2. na klase koje su u skladu s posebnim uvjetima. Ti posebni uvjeti, naziv ili vremenski rok mogu se odrediti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.”

   Članak 4.

               „(c)

               ovlastiti države članice, ne dovodeći u pitanje Prilog II. dio III. točku 1. podtočku B i Prilog II. dio III. točku 2. podtočku B, da smanje najmanje predviđene duljine reprodukcijskog materijala za proizvodnju i stavljanje na tržište u određenim područjima u kojima je takvo odobrenje opravdano posebnim uvjetima uzgoja.”

         Članak 5.
   1.   Članak 11. postaje članak 11. stavak 1.
   2.   Članku 11. dodaje se sljedeći stavak 2.:

      2.„2.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da nadležna tijela dobiju sljedeće pojedinosti tijekom prodaje vegetativnog reprodukcijskog materijala podrijetlom iz druge države članice ili iz treće države:

                  (a)

                  vrstu (botanički naziv);

                  (b)

                  sortu i, prema potrebi, klon; za cijepljene se podloge ti podaci dostavljaju i za podlogu i za cijep;

                  (c)

                  kategoriju;

                  (d)

                  prirodu reprodukcijskog materijala;

                  (e)

                  državu proizvodnje i službeno nadzorno tijelo;

                  (f)

                  državu otpreme;

                  (g)

                  uvoznika;

                  (h)

                  količinu materijala.

            Način predočavanja tih podataka se može odrediti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.”

   Članak 6.
   Članak 17.a zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 17.a
      O svim izmjenama Priloga zbog razvoja znanstvenih spoznaja ili tehnika odlučuje se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.”

   Članak 7.
   Članak 18.a zamjenjuje se sljedećim

      „Članak 18.a
      U skladu s postupkom utvrđenim u članku 17., država članica može, ako to zatraži, biti u potpunosti ili djelomično oslobođena obveze primjene ove Direktive, osim članka 12. stavka 1. i članka 12.a, u mjeri u kojoj su uzgoj vinove loze i prodaja reprodukcijskog materijala od zanemarive gospodarske važnosti na njezinom državnom području.”

   Članak 8.
   U Prilogu IV. odjeljku A pododjeljku (a) točka 2. zamjenjuje se sljedećim:

      2.   Ime i adresa osobe odgovorne za plombiranje ili identifikacijski broj te osobe.”

   Članak 9.
   Države članice najkasnije do 1. srpnja 1976. donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje sa zahtjevima ove Direktive.
   Članak 10.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 9. prosinca 1974.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Ch. BONNET

      (1)  SL C 2, 9.1.1974., str. 66.

      (2)  SL C 8, 31.1.1974., str. 19.

      (3)  SL L 93, 17.4.1968., str. 15.

      (4)  SL L 71, 25.3.1971., str. 16.