title: Direktiva 2008/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja (Kodificirana verzija)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 26

               HR

               Službeni list Europske unije

               114

         32008L0001

               L 024/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2008/1/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 15. siječnja 2008.
   o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja
   (Kodificirana verzija)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 96/61/EZ od 24. rujna 1996. o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja (3) nekoliko je puta znatno izmijenjena (4). Radi jasnoće i racionalnosti navedenu Direktivu treba kodificirati.

               (2)

               Ciljevi i načela politike Zajednice o zaštiti okoliša, kako su utvrđeni u članku 174. Ugovora uključuju posebno sprečavanje, smanjivanje i, koliko je to moguće, otklanjanje onečišćenja, tako da se prvenstveno posreduje na samom izvoru i da se osigura razborito gospodarenje prirodnim resursima, u skladu s načelom „onečišćivač plaća” i načelom sprečavanja onečišćenja.

               (3)

               Petim programom djelovanja za okoliš, čiju je opću koncepciju odobrilo Vijeće i predstavnici vlada država članica na sastanku u okviru Vijeća, Rezolucijom od 1. veljače 1993. o programu Zajednice za provođenje politike i akcija u vezi sa zaštitom okoliša i održivim razvojem (5), značajna uloga pridaje se kontroli onečišćenja pri uspostavljanju održive ravnoteže između ljudskog djelovanja i socijalno-ekonomskog razvoja, s jedne strane, te resursa i regenerativne sposobnosti prirode, s druge strane.

               (4)

               Primjena integriranog pristupa smanjenju onečišćenja zahtijeva djelovanje na razini Zajednice kako bi se izmijenilo postojeće zakonodavstvo Zajednice koje se odnosi na sprečavanje i kontrolu onečišćenja iz industrijskih postrojenja.

               (5)

               Direktivom Vijeća 84/360/EEZ od 28. lipnja 1984. o suzbijanju onečišćenja zraka iz industrijskih postrojenja (6), utvrđen je opći okvir prema kojemu se za svako puštanje u pogon, odnosno za svaku značajnu promjenu industrijskog postrojenja koja bi mogla prouzročiti onečišćenje zraka, zahtijeva prethodno odobrenje.

               (6)

               Direktivom 2006/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. veljače 2006. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice (7) predviđa se da je za ispuštanje takvih tvari neophodno odobrenje.

               (7)

               Iako postoji zakonodavstvo Zajednice o suzbijanju onečišćenja zraka i sprečavanju ili svođenju na minimum ispuštanja opasnih tvari u vode, ne postoji slično zakonodavstvo Zajednice čiji je cilj spriječiti ili svesti na minimum njihove emisije u tlo.

               (8)

               Različiti načini odvojene kontrole emisija koje se ispuštaju u zrak, u vode, odnosno u tlo, umjesto zaštite okoliša kao cjeline mogli bi potaknuti prijenos onečišćenja iz jednog okolišnog medija u drugi.

               (9)

               Integrirani pristup kontroli onečišćenja, uzimajući u obzir i gospodarenje otpadom, ima za cilj spriječiti emisije u zrak, vode ili tlo gdje god je to moguće, a tamo gdje nije, svesti ih na minimum kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša kao cjeline.

               (10)

               Ovom Direktivom treba utvrditi opći okvir integriranog sprečavanja i kontrole onečišćenja. Njome treba predvidjeti mjere koje su nužne za provedbu integriranog sprečavanja i kontrole onečišćenja radi postizanja visoke razine zaštite okoliša kao cjeline. Integriranim pristupom kontroli onečišćenja treba promicati primjenu načela održivog razvoja.

               (11)

               Odredbe ove Direktive trebaju se primjenjivati ne dovodeći u pitanje odredbe Direktive Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni utjecaja javnih i privatnih projekata na okoliš (8). Ova Direktiva ne smije utjecati na provedbu Direktive 85/337/EEZ kada se pri izdavanju odobrenja moraju uzeti u obzir podaci i zaključci koji se temelje na provedbi te Direktive.

               (12)

               Države članice trebaju poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da operateri koji obavljaju industrijske djelatnosti navedene u ovoj Direktivi djeluju u skladu s općim načelima određenih temeljnih obveza. U tom bi smislu bilo dovoljno da nadležna tijela pri utvrđivanju uvjeta dozvole uzmu u obzir ta opća načela.

               (13)

               Na postojeća se postrojenja neke mjere donesene na temelju ove Direktive moraju početi primjenjivati nakon 30. listopada 2007., a ostale su se trebale primjenjivati od 30. listopada 1999.

               (14)

               Da bi učinkovitije i uspješnije rješavao probleme onečišćenja, operater treba uzeti u obzir sve aspekte zaštite okoliša. O tim aspektima treba obavijestiti nadležno tijelo ili tijela kako bi se ona prije izdavanja odobrenja mogla uvjeriti da su poduzete sve potrebne zaštitne ili kontrolne mjere protiv onečišćenja. Postupci podnošenja zahtjeva za dozvole koji se međusobno jako razlikuju mogli bi dovesti do različitih razina zaštite okoliša i javne osviještenosti. Zato zahtjevi za izdavanje dozvola u skladu s ovom Direktivom trebaju sadržavati samo najnužnije podatke.

               (15)

               Potpuna koordinacija postupaka izdavanja dozvola i uvjeta dozvole između nadležnih tijela trebala bi omogućiti postizanje najviše ostvarive razine zaštite okoliša kao cjeline.

               (16)

               Nadležno tijelo ili tijela trebaju izdavati, odnosno izmjenjivati dozvole tek kad budu utvrđene integrirane mjere zaštite okoliša za zrak, vode i tlo.

               (17)

               Dozvola treba uključivati sve potrebne mjere za ispunjavanje uvjeta dozvole kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša kao cjeline. Ne dovodeći u pitanje postupak odobravanja, te mjere isto tako mogu biti predmet općih obvezujućih zahtjeva.

               (18)

               Granične vrijednosti emisija, parametri ili jednakovrijedne tehničke mjere treba utvrđivati na temelju najboljih raspoloživih tehnika, ne propisujući korištenje jedne određene tehnike ili tehnologije i uzimajući u obzir tehnička svojstva predmetnog postrojenja, njegov zemljopisni položaj i lokalne okolišne uvjete. U svim slučajevima uvjeti dozvole trebaju sadržavati odredbe o smanjivanju onečišćenja na velike udaljenosti, odnosno prekograničnog onečišćenja, na najmanju moguću mjeru i osiguravati visoku razinu zaštite okoliša kao cjeline.

               (19)

               Države članice same trebaju utvrditi kako će se uzimati u obzir tehnička svojstva predmetnog postrojenja te, prema potrebi, njegov geografski smještaj i lokalni okolišni uvjeti.

               (20)

               Kad se standardom kakvoće okoliša propisuju stroži uvjeti od onih koji se mogu postići korištenjem najboljih raspoloživih tehnika, za dozvolu će biti potrebni dodatni uvjeti, ne dovodeći u pitanje ostale mjere koje se mogu poduzimati radi usklađivanja sa standardima kakvoće okoliša.

               (21)

               Budući da će se s vremenom najbolje raspoložive tehnike mijenjati, posebno s obzirom na tehnički napredak, nadležna tijela trebaju takav napredak pratiti, odnosno trebaju o njemu biti obaviještena.

               (22)

               Promjene na postrojenju mogu dovesti do onečišćenja. Zbog toga nadležno tijelo ili tijela treba obavijestiti o svakoj promjeni koja bi mogla utjecati na okoliš. Značajne promjene na postrojenju moraju podlijegati izdavanju prethodnog odobrenja u skladu s ovom Direktivom.

               (23)

               Uvjeti dozvole moraju se s vremena na vrijeme preispitati i ako je potrebno dopuniti. U određenim se okolnostima svakako moraju preispitati.

               (24)

               Učinkovito sudjelovanje javnosti u donošenju odluka treba omogućiti javnosti da izrazi, a donositeljima odluka da uzmu u obzir, mišljenja i zabrinutosti koji bi mogli biti relevantni za te odluke, čime se podiže razina odgovornosti i transparentnosti pri donošenju odluka, jača svijest javnosti o pitanjima okoliša kao i njezina potpora donesenim odlukama. Konkretno, javnost treba imati pristup informacijama o radu postrojenja i o njihovom mogućem utjecaju na okoliš te, prije donošenja svake odluke, informacijama koje se odnose na zahtjeve za izdavanje dozvola za nova postrojenja ili na značajne promjene u postojećim postrojenjima te na same dozvole, na njihovo obnavljanje, kao i pristup relevantnim podacima dobivenima praćenjem stanja okoliša.

               (25)

               Sudjelovanje, uključujući sudjelovanje udruga, organizacija i grupa, posebno nevladinih organizacija koje promiču zaštitu okoliša treba odgovarajuće podupirati, između ostalog promicanjem izobrazbe javnosti o zaštiti okoliša.

               (26)

               Zajednica je 25. lipnja 1998. potpisala UNECE-ovu Konvenciju o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (Arhuška konvencija). Među ciljevima Arhuške konvencije je i želja da se zajamči pravo na sudjelovanje javnosti u odlučivanju o pitanjima okoliša, što bi doprinjelo zaštiti prava na život u okolišu koji je primjeren za osobno zdravlje i dobrobit.

               (27)

               Razvoj i razmjena informacija na razini Zajednice o najboljim raspoloživim tehinkama treba pomoći pri ponovnom uspostavljanju tehnološke ravnoteže u Zajednici, potaknuti širenje primjene graničnih vrijednosti i tehnika koje se primjenjuju u Zajednici po cijelom svijetu, te pomoći državama članicama u učinkovitoj provedbi ove Direktive.

               (28)

               Izvješća o provedbi i učinkovitosti ove Direktive trebaju se sastavljati redovito.

               (29)

               Ova se Direktiva odnosi na postrojenja čiji je potencijal za onečišćenje, pa prema tome i prekogranično onečišćenje, značajan. Potrebno je organizirati prekogranična savjetovanja kad se zahtjevi odnose na izdavanje dozvola za nova postrojenja ili za značajne promjene na postrojenjima, koja bi u velikoj mjeri mogla negativno djelovati na okoliš. Zahtjevi koji se odnose na takve prijedloge ili na značajne promjene trebaju biti dostupni javnosti u državama članicama koje bi mogle biti pogođene takvim djelovanjem.

               (30)

               Na razini Zajednice može se ukazati potreba da se odrede granične vrijednosti za određene kategorije postrojenja i onečišćujućih tvari obuhvaćenih ovom Direktivom. Europski parlament i Vijeće trebaju odrediti takve granične vrijednosti emisija u skladu s odredbama Ugovora.

               (31)

               Odredbe ove Direktive trebaju se primjenjivati ne dovodeći u pitanje odredbe Zajednice o zaštiti zdravlja i sigurnosti na radnom mjestu.

               (32)

               Ova Direktiva ne bi smjela dovesti u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prijenos direktiva u nacionalno pravo, kako su utvrđeni u Prilogu VI. dijelu B,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha i područje primjene
   Svrha je ove Direktive postići integrirano sprečavanje i kontrolu onečišćenja koje proizlazi iz djelatnosti navedenih u Prilogu I. U njoj se utvrđuju mjere za sprečavanje, ili ako to nije moguće, smanjivanje emisija u zrak vode i tlo koje su posljedica gore navedenih djelatnosti, uključujući i mjere vezane uz otpad kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša kao cjeline, ne dovodeći u pitanje Direktivu 85/337/EEZ i ostale relevantne odredbe Zajednice.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „tvar” znači kemijski element i njegovi spojevi, uz izuzetak radioaktivnih tvari u smislu Direktive Vijeća 96/29/Euratom od 13. svibnja 1996. o utvrđivanju osnovnih sigurnosnih normi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja (9), i genetski modificiranih organizama u smislu Direktive Vijeća 90/219/EEZ od 23. travnja 1990. o ograničenoj uporabi genetski modificiranih mikroorganizama (10), i Direktive 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama (11);

               2.

               „onečišćenje” znači izravno ili neizravno ispuštanje tvari, vibracija, topline ili buke u zrak, vode ili tlo izazvano ljudskom djelatnošću, što može biti štetno za zdravlje ljudi ili kakvoću okoliša, koje dovodi do štete po materijalnu imovinu ili remeti značajke okoliša ili utječe na druge pravovaljane oblike korištenja okoliša;

               3.

               „postrojenje” znači nepokretna tehnička jedinica u kojoj se obavljaju jedna ili više djelatnosti navedenih u Prilogu I. kao i bilo koje druge izravno pridružene djelatnosti tehnički povezane s djelatnostima koje se obavljaju na toj lokaciji i koje bi mogle imati utjecaj na emisije i onečišćenje;

               4.

               „postojeće postrojenje” znači postrojenje koje je 30. listopada 1999., u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjivalo prije tog datuma, bilo u pogonu ili je bilo odobreno ili je prema mišljenju nadležnoga tijela za njega bio podnesen potpuni zahtjev za dozvolu, pod uvjetom da je to postrojenje pušteno u rad najkasnije 30. listopada 2000.;

               5.

               „emisija” znači izravno ili neizravno ispuštanje tvari, vibracija, topline ili buke iz pojedinačnih ili difuznih izvora u postrojenju, u zrak, vode ili tlo;

               6.

               „granične vrijednosti emisija” znači masa izražena u obliku određenih specifičnih parametara, koncentracija i/ili razina emisije, koja se ne smije prekoračiti tijekom jednog ili više vremenskih razdoblja. Granične vrijednosti emisija mogu se odrediti i za određene skupine, porodice ili kategorije tvari, a posebno za one navedene u Prilogu III. Granične vrijednosti emisija za tvari obično se primjenjuju na mjestu gdje tvari izlaze iz postrojenja, a pri utvrđivanju tih vrijednosti ne uzimaju se u obzir nikakva razrjeđenja. Što se tiče neizravnih emisija u vodu, pri utvrđivanju graničnih vrijednosti emisija iz određenog postrojenja može se uzeti u obzir učinak uređaja za pročišćavanje otpadnih voda, pod uvjetom da je zajamčena jednaka razina zaštite okoliša kao cjeline i da to ne dovodi do viših razina onečišćenja okoliša, ne dovodeći u pitanje Direktivu 2006/11/EZ ili direktive kojima se ona provodi;

               7.

               „standard kakvoće okoliša” znači skup zahtjeva koje određeni okoliš ili njegova sastavnica moraju ispuniti u određenom roku, kako je predviđeno zakonodavstvom Zajednice;

               8.

               „nadležno tijelo” znači državno tijelo ili tijela, odnosno službe, koji su prema pravnim propisima države članice odgovorni za ispunjavanje obveza koje proizlaze iz ove Direktive;

               9.

               „dozvola” znači cijela pismena odluka ili njezin dio (ili nekoliko takvih odluka) kojima se odobrava rad čitavog postrojenja ili jednog njegovog dijela, pod određenim uvjetima kojima se osigurava sukladnost postrojenja sa zahtjevima ove Direktive. Dozvola se može odnositi na jedno ili više postrojenja ili na dijelove postrojenja koji se nalaze na istoj lokaciji i kojima upravlja isti operater;

               10.

               „promjena u radu postrojenja” znači promjena u vrsti ili funkcioniranju postrojenja, ili proširenje postrojenja, što bi moglo utjecati na okoliš;

               11.

               „značajna promjena” znači promjena u radu postrojenja koja bi prema mišljenju nadležnog tijela mogla u značajnoj mjeri negativno utjecati na ljude ili na okoliš; u smislu ove definicije, svaka promjena ili povećanje opsega u radu postrojenja smatraju se značajnima ako se samom tom promjenom ili proširenjem dosegnu pragovi utvrđeni u Prilogu I.;

               12.

               „najbolje raspoložive tehnike” znači najučinkovitiji i najnapredniji razvojni stupanj u razvoju djelatnosti i njihovih metoda rada koji pokazuje praktičnu pogodnost tehnike za postizanje graničnih vrijednosti emisija i drugih uvjeta okolišne dozvole i koji je razvijen da sprečava, ili tamo gdje to nije izvedivo, smanjuje emisije i utjecaj na okoliš u cjelini:

                           (a)

                           „tehnike” znači i tehnologija koja se koristi i način na koji je postrojenje projektirano, izgrađeno, održavano, korišteno i stavljeno izvan pogona;

                           (b)

                           „raspoložive tehnike” znači one tehnike razvijene u rasponu koji dopušta primjenu u odgovarajućem industrijskom sektoru, u gospodarski i tehnički održivim uvjetima, uzimajući u obzir i troškove i prednosti, bez obzira da li se navedene tehnike koriste ili proizvode u predmetnoj državi članici, sve dok su one razumno dostupne operateru;

                           (c)

                           „najbolje” znači najučinkovitije u postizanju visoke opće razine zaštite okoliša kao cjeline.

                     Pri utvrđivanju najboljih raspoloživih tehnika posebno treba razmotriti elemente navedene u Prilogu IV.;

               13.

               „operater” znači svaka fizička i pravna osoba koja upravlja radom ili kontrolira čitavo ili dio postrojenja ili, gdje je to predviđeno u nacionalnom zakonodavstvu, osoba na koju je prenesena ovlast donošenja ekonomskih odluka o tehničkom funkcioniranju postrojenja;

               14.

               „javnost” znači jedna ili više fizičkih ili pravnih osoba i, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ili praksom, njihove skupine, udruge ili organizacije;

               15.

               „zainteresirana javnost” znači javnost na koju utječe ili bi moglo utjecati odlučivanje o okolišu, ili ima interes u donošenju odluka o dodjeljivanju ili ažuriranju dozvole ili uvjeta dozvole; u smislu ove definicije, udruge civilnog društva koje djeluju na području zaštite okoliša i ispunjavaju sve uvjete propisane nacionalnim zakonodavstvom smatraju se zainteresiranima.

         Članak 3.
   Opća načela kojima se utvrđuju osnovne obveze operatera
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi nadležna tijela mogla osigurati da postrojenja rade na način:

               (a)

               da se poduzimaju sve potrebne mjere za sprečavanje onečišćenja, posebno kroz primjenu najboljih raspoloživih tehnika;

               (b)

               da ne dolazi do značajnijeg onečišćenja;

               (c)

               da se izbjegava stvaranje otpada u skladu s Direktivom 2006/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. o otpadu (12); da se u slučaju stvaranja otpada taj otpad oporabljuje ili, ako to nije moguće iz tehničkih ili ekonomskih razloga, da se zbrinjava na način da se izbjegne ili umanji bilo kakav utjecaj na okoliš;

               (d)

               da se energija koristi učinkovito;

               (e)

               da se poduzimaju potrebne mjere za sprečavanje nesreća i ograničavanje njihovih posljedica;

               (f)

               da se po konačnom prestanku rada postrojenja poduzimaju sve mjere koje su potrebne da bi se izbjegao rizik od onečišćenja i da se radna lokacija vrati u zadovoljavajuće stanje.

         2.   Da bi udovoljile odredbama ovog članka, dovoljno je da države članice osiguraju da nadležna tijela pri utvrđivanju uvjeta dozvole poštuju opća načela utvrđena ovim člankom.
   Članak 4.
   Dozvole za nova postrojenja
   Države članice trebaju poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da nijedno novo postrojenje ne radi bez dozvole izdane u skladu s ovom Direktivom, ne dovodeći u pitanje iznimke utvrđene u Direktivi 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje (13).
   Članak 5.
   Zahtjevi za izdavanje dozvola za postojeća postrojenja
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da će se nadležna tijela pobrinuti, putem dozvola u skladu s člancima 6. i 8. ili, kada je to primjereno, tako da preispitaju i prema potrebi ažuriraju uvjete, da postojeća postrojenja rade u skladu sa zahtjevima iz članaka 3., 7., 9., 10., 13., članka 14. točaka (a) i (b) i članka 15. stavka 2., najkasnije do 30. listopada 2007., ne dovodeći u pitanje posebno zakonodavstvo Zajednice.
   2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se odredbe članaka 1., 2., 11., 12., članka 14. točke (c), članka 15. stavaka 1. i 3., članaka 17. i 18. i članka 19. stavka 2., na postojeća postrojenja počele primjenjivati od 30. listopada 1999.
   Članak 6.
   Zahtjevi za dozvole
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da zahtjev za dozvolu koji se upućuje nadležnom tijelu uključuje opis:

               (a)

               postrojenja i aktivnosti koje se u njemu odvijaju;

               (b)

               sirovina i pomoćnih materijala, ostalih tvari i energije koja se koristi u postrojenju ili je postrojenje proizvodi;

               (c)

               izvora emisija iz postrojenja;

               (d)

               uvjeta na mjestu gdje se nalazi postrojenje;

               (e)

               vrste i količine očekivanih emisija iz postrojenja u svaki medij, kao i opis značajnijih učinaka emisija na okoliš;

               (f)

               predložene tehnologije i ostalih tehnika za sprečavanje ili, ako to nije moguće, smanjenja emisija iz postrojenja;

               (g)

               prema potrebi, mjera za sprečavanje i oporabu otpada nastalog u postrojenju;

               (h)

               ostalih mjera predviđenih s ciljem poštovanja općih načela osnovnih obveza operatera u skladu s člankom 3.;

               (i)

               mjera predviđenih za praćenje emisija u okoliš;

               (j)

               glavnih alternativnih rješenja koja je podnositelj zahtjeva proučio, u kratkim crtama.

         Zahtjev za izdavanje dozvole također sadržava i sažetak, koji nije tehničke prirode, svega što je navedeno u točkama (a) do (j).
   2.   Ako informacije koje su dostavljene u skladu sa zahtjevima iz Direktive 85/337/EEZ, ili sigurnosnim izvješćem pripremljenim u skladu s Direktivom Vijeća 96/82/EZ od 9. prosinca 1996. o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari (14), ili druge informacije dostavljene na temelju drugih propisa, ispunjavaju bilo koji od zahtjeva iz ovog članka, te se informacije mogu uključiti u zahtjev ili priložiti uz njega.
   Članak 7.
   Integrirni pristup izdavanju dozvola
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale potpunu usklađenost uvjeta dozvole i postupaka za izdavanje dozvola u slučajevima kad se time bavi više od jednog nadležnog tijela, kako bi učinkovit integrirani pristup svih nadležnih tijela tom postupku bio zajamčen.
   Članak 8.
   Odluke
   Ne dovodeći u pitanje ostale zahtjeve propisane nacionalnim zakonodavstvom ili zakonodavstvom Zajednice, nadležno tijelo izdaje dozvolu u kojoj su sadržani uvjeti koji jamče da postrojenje zadovoljava zahtjeve iz ove Direktive ili, ako ih ne zadovoljava, odbija izdati dozvolu.
   Sve izdane i sve izmijenjene dozvole moraju sadržavati pojedinosti o svim mjerama poduzetima za zaštitu zraka, voda i tla, kako je navedeno u ovoj Direktivi.
   Članak 9.
   Uvjeti dozvole
   1.   Države članice osiguravaju da dozvola sadrži sve mjere potrebne za ispunjavanje svih zahtjeva iz članaka 3. i 10. koji se odnose na odobravanje dozvola, kako bi se kroz zaštitu zraka, voda i tla postigla visoka razina zaštite okoliša kao cjeline.
   2.   Pri izdavanju dozvola za nova postrojenja ili za značajne promjene postojećih postrojenja, u slučajevima kad se primjenjuje članak 4. Direktive 85/337/EEZ, uzimaju se u obzir svi dobiveni relevantni podaci i zaključci do kojih se došlo sukladno člancima 5., 6. i 7. te Direktive.
   3.   Dozvola sadrži granične vrijednosti emisija za onečišćujuće tvari, posebno one navedene u Prilogu III., koje će se vjerojatno ispuštati iz predmetnog postrojenja u značajnijim količinama, uzimajući u obzir njihovu vrstu i mogućnost prenošenja onečišćenja s jednog medija na drugi (vode, zrak i tlo). Prema potrebi, dozvola sadrži i odgovarajuće zahtjeve kojima se osigurava zaštita tla i podzemnih voda, kao i mjere za gospodarenje otpadom nastalim u postrojenju. Prema potrebi, granične vrijednosti mogu se nadopuniti ili zamijeniti jednakovrijednim parametrima ili tehničkim mjerama.
   Pri utvrđivanju graničnih vrijednosti emisija za postrojenja iz točke 6.6. Priloga I. u skladu s ovim stavkom, treba uzeti u obzir i praktične probleme vezane uz tu kategoriju postrojenja.
   Kada su emisije stakleničkih plinova iz nekog postrojenja navedene u Prilogu I. Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice (15) u vezi s nekom djelatnošću koja se obavlja u tom postrojenju, dozvola ne uključuje granične vrijednosti za izravne emisije tih plinova, osim ako ona nije potrebna da bi se osiguralo da ne dođe do značajnog lokalnog onečišćenja.
   Za djelatnosti navedene u Prilogu I. Direktivi 2003/87/EZ, države članice mogu odlučiti da ne propisuju zahtjeve vezane uz energetsku učinkovitost jedinica za izgaranje ili drugim jedinicama koji ispuštaju ugljikov dioksid na predmetnoj lokaciji.
   Gdje je potrebno, nadležna tijela na odgovarajući način izmjenjuju dozvolu.
   Treći, četvrti i peti podstavak ne primjenjuju se na postrojenja koja su privremeno isključena iz sustava za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice u skladu s člankom 27. Direktive 2003/87/EZ.
   4.   Ne dovodeći u pitanje članak 10., granične vrijednosti emisija i jednakovrijedni parametri i tehničke mjere iz stavka 3. temelje se na najboljim raspoloživim tehnikama, bez propisivanja primjene bilo koje tehnike ili neke određene tehnologije, već uzimajući u obzir tehnička svojstva predmetnog postrojenja, njegov geografski smještaj i lokalne okolišne uvjete. U svim slučajevima uvjeti dozvole moraju sadržavati odredbe o svođenju onečišćenja na velike udaljenosti ili prekograničnog onečišćenja na najmanju moguću mjeru i osiguravati visoku razinu zaštite okoliša kao cjeline.
   5.   Dozvola mora sadržavati odgovarajuće zahtjeve u pogledu praćenja ispuštanja emisija, uključujući metodologiju i učestalost mjerenja, postupak ocjenjivanja i obveza da se nadležnim tijelima dostavljaju podaci potrebni za provjeru sukladnosti s dozvolom.
   Za postrojenja iz točke 6.6. Priloga I., kod mjera iz ovog stavka mogu se uzeti u obzir troškovi i koristi.
   6.   Dozvola sadrži mjere povezane s uvjetima koji se razlikuju od normalnih uvjeta rada. Tako se, kad postoji opasnost od negativnog utjecaja na okoliš kod uključivanja, curenja, kvarova, trenutačnog prekida rada ili konačnog prestanka rada postrojenja, poduzimaju odgovarajuće mjere.
   Dozvola isto tako može sadržavati privremena odstupanja od zahtjeva iz stavka 4., ako plan sanacije koji odobri nadležno tijelo osigurava ispunjenje tih zahtjeva u roku od šest mjeseci i ako taj projekt dovede do smanjenja onečišćenja.
   7.   Dozvola može sadržavati i druge posebne uvjete u smislu ove Direktive koje neka država članica ili nadležno tijelo mogu smatrati prikladnima.
   8.   Ne dovodeći u pitanje obvezu provođenja postupka izdavanja dozvole u skladu s ovom Direktivom, države članice mogu propisati određene zahtjeve za određene kategorije postrojenja u okviru općih obvezujućih propisa, umjesto da ih uključuju u uvjete pojedinačnih dozvola, pod uvjetom da je pritom osiguran integrirani pristup i jednako visoka razina zaštite okoliša kao cjeline.
   Članak 10.
   Najbolje raspoložive tehnike i standardi kakvoće okoliša
   Ako standardi kakvoće okoliša zahtijevaju strože uvjete od onih koji se mogu postići korištenjem najboljih raspoloživih tehnika, u dozvoli se posebno zahtijevaju dodatne mjere, ne dovodeći u pitanje druge mjere koje se mogu poduzimati radi zadovoljavanja standarda kakvoće okoliša.
   Članak 11.
   Razvoj najboljih raspoloživih tehnika
   Države članice osiguravaju da nadležno tijelo prati i dobiva informacije o razvoju najboljih raspoloživih tehnika.
   Članak 12.
   Promjene na postrojenjima koje provodi operater
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da operater obavijesti nadležno tijelo o svim planiranim promjenama u radu postrojenja. Nadležna tijela prema potrebi ažuriraju dozvole ili uvjete dozvole.
   2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da operater neće uvoditi značajne promjene u radu postrojenja bez dozvole izdane u skladu s ovom Direktivom. Zahtjev za izdavanje dozvole i odluka nadležnog tijela moraju obuhvatiti one dijelove postrojenja i one aspekte navedene u članku 6. na koje bi takva promjena mogla utjecati. Relevantne odredbe članka 3., članaka 6. do 10. i članka 15. stavaka 1., 2. i 3. primjenjuju se mutatis mutandis.
   Članak 13.
   Ponovno razmatranje i ažuriranje uvjeta dozvole od strane nadležnog tijela
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da nadležna tijela periodično razmatraju i prema potrebi ažuriraju uvjete dozvola.
   2.   Uvjeti se ponovno razmatraju u svakom slučaju kad:

               (a)

               je onečišćenje koje uzrokuje postrojenje takvih razmjera da se moraju preispitati postojeće granične vrijednosti emisija u dozvoli ili se u dozvolu trebaju uključiti nove vrijednosti;

               (b)

               značajne promjene najboljih raspoloživih tehnika omogućuju značajno smanjenje emisija, bez prekomjernih troškova;

               (c)

               sigurnost radnog procesa ili djelatnosti zahtijeva primjenu drugih tehnika;

               (d)

               to nalažu nove odredbe zakonodavstva Zajednice ili nacionalnog zakonodavstva.

         Članak 14.
   Poštovanje uvjeta dozvole
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da:

               (a)

               operater pri korištenju postrojenja poštuje uvjete dozvole,

               (b)

               operater redovito izvješćuje nadležno tijelo o rezultatima kontrole emisija i bez odlaganja ga obavješćuje o svim incidentima ili nezgodama koje značajno utječu na okoliš,

               (c)

               operateri postrojenja pružaju predstavnicima nadležnog tijela svu potrebnu pomoć, omogućavajući im obavljanje inspekcijskog nadzora nad postrojenjem, uzorkovanje i prikupljanje svih podataka nužnih za obavljanje njihovih dužnosti u smislu ove Direktive.

         Članak 15.
   Pristup informacijama i sudjelovanje javnosti u postupku izdavanja dozvola
   1.   Države članice osiguravaju da zainteresirana javnost pravovremeno i učinkovito dobije priliku sudjelovati u postupku za:

               (a)

               izdavanje dozvole za nova postrojenja;

               (b)

               izdavanje dozvole za sve značajne promjene;

               (c)

               ažuriranje dozvole ili uvjeta dozvole za postrojenje, u skladu s člankom 13. stavkom 2. točkom (a).

         Na takvo sudjelovanje javnosti primjenjuje se postupak iz Priloga V.
   2.   Rezultati praćenja emisija koji se zahtijevaju u okviru uvjeta dozvole iz članka 9. i kojima raspolaže nadležno tijelo, moraju biti dostupni javnosti.
   3.   Stavci 1. i 2. primjenjuju se podložno ograničenjima utvrđenima u članku 4. stavcima 1., 2. i 4. Direktive 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o pristupu javnosti informacijama o okolišu (16).
   4.   Nakon donšenja odluke, nadležno tijelo obavješćuje javnost u skladu s odgovarajućim postupkom i daje joj na raspolaganje sljedeće informacije:

               (a)

               sadržaj odluke, uključujući i kopiju dozvole i svih uvjeta kao i sva naknadna ažuriranja; i

               (b)

               nakon razmatranja izražene brige i mišljenja javnosti, razloge i okolnosti na kojima se odluka temelji, uključujući informacije o procesu sudjelovanja javnosti.

         Članak 16.
   Pristup pravosuđu
   1.   Države članice osiguravaju da u skladu s predmetnim nacionalnim pravnim sustavom, članovi zainteresirane javnosti imaju pristup postupku preispitivanja pred sudom ili drugim zakonski utemeljenim neovisnim i nepristranim tijelom, kako bi kako bi u skladu s odredbama ove Direktive o sudjelovanju javnosti osporili materijalnu ili proceduralnu zakonitost neke odluke, čina ili propusta, ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

               (a)

               imaju dovoljan interes; ili

               (b)

               kad dokažu povredu prava, u slučajevima kad upravno-postupovno pravo države članice to zahtijeva kao preduvjet.

         2.   Države članice određuju stupanj na kojem se odluka, čin ili propust može osporiti.
   3.   Države članice određuju što predstavlja dovoljan interes i povredu prava u skladu s ciljem pružanja zainteresiranoj javnosti širok pristup pravosuđu. U tu će se svrhu interes svake nevladine udruge koja promiče zaštitu okoliša i ispunjava zahtjeve nacionalnog zakonodavstva smatrati dovoljnim u smislu gornjeg stavka 1. točke (a).
   Također se smatra da takve udruge imaju prava koja se mogu povrijediti u smislu gornjeg stavka 1. točke (b).
   4.   Odredbe ovog članka ne isključuju mogućnost prethodnog postupka preispitivanja pred nekim upravnim tijelom i ne utječu na uvjet potrebnog iscrpljenja svih administrativnih postupaka preispitivanja prije korištenja postupka sudskog preispitivanja, ako takav uvjet postoji u domaćem zakonodavstvu.
   Svi takvi postupci su pravični, jednakopravni, pravodobni i ne toliko skupi da bi to bila prepreka za njihovo provođenje.
   5.   Države članice osiguravaju da praktični podaci budu dostupni javnosti u pristupu postupcima upravnog i sudskog preispitivanja.
   Članak 17.
   Razmjena podataka
   1.   Što se tiče razmjene podataka, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi svake tri godine, a prvi put prije 30. travnja 2001., Komisiji dostavile raspoložive reprezentativne podatke o graničnim vrijednostima utvrđenima za određene kategorije djelatnosti u skladu s Prilogom I. i, prema potrebi, o najboljim raspoloživim tehnikama kojima se došlo do tih vrijednosti, posebno u skladu s člankom 9. Nakon toga se podaci nadopunjavaju u skladu s postupkom utvrđenim u stavku 3. ovog članka.
   2.   Komisija organizira razmjenu informacija između država članica i predmetnih industrija o najboljim raspoloživim tehnikama, povezanom praćenju i razvoju tih tehnika.
   Svake tri godine Komisija objavljuje rezultate razmjene informacija.
   3.   Države članice u vremenskim razmacima od tri godine, a prvi put za razdoblje od 30. listopada 1999. do uključno 30. listopada 2002., Komisiji šalju informacije o provedbi ove Direktive u obliku izvješća. To se izvješće sastavlja na temelju upitnika ili nacrta koji izradi Komisija u skladu s postupkom iz članka 6. stavka 2. Direktive Vijeća 91/692/EEZ od 23. prosinca 1991. o standardiziranju i racionaliziranju izvješća o provedbi određenih direktiva koje se odnose na okoliš (17). Upitnik ili nacrt mora državama članicama biti dostavljen šest mjeseci prije početka razdoblja na koje se izvješće odnosi. Izvješće se Komisiji dostavlja u roku od devet mjeseci od kraja trogodišnjeg razdoblja na koje se odnosi.
   Komisija objavljuje izvješće Zajednice o provedbi Direktive, u roku od devet mjeseci po primitku izvješća država članica.
   Komisija dostavlja izvješće Zajednice Europskom parlamentu i Vijeću, prema potrebi zajedno s prijedlozima.
   4.   Države članice uspostavljuju ili imenuje tijelo ili tijela koja će biti nadležna za razmjenu informacija u skladu sa stavcima 1., 2. i 3., te o tome obavješćuju Komisiju.
   Članak 18.
   Prekogranični učinci
   1.   Ako su države članice svjesne da će rad postrojenja vjerojatno imati značajne negativne učinke na okoliš druge države članice, ili ako to zatraži država članica koja će vjerojatno biti značajno pogođena, država članica na čijem je teritoriju podnesen zahtjev za dozvolu sukladno članku 4. ili članku 12. stavku 2., prosljeđuje drugoj državi članici sve podatke za koje je zatraženo da se pošalju ili stave na raspolaganje sukladno Prilogu V. u isto vrijeme u koje ih stavlja na raspolaganje javnosti. Takve informacije služe kao temelj za sva potrebna savjetovanja u okviru dvostranih odnosa između dviju država članica na osnovi uzajamnosti i jednakovrijednosti.
   2.   U okviru dvostranih odnosa, države članice osiguravaju da u slučajevima iz stavka 1. jedno odgovarajuće vrijeme zahtjevi također budu dostupni i javnosti države članice koja će vjerojatno biti pogođena, tako da će ih imati pravo komentirati prije nego nadležno tijelo donese svoju odluku.
   3.   Pri donošenju odluke o zahtjevu za dozvolu, nadležno tijelo uzima u obzir rezultate svih savjetovanja u skladu sa stavcima 1. i 2.
   4.   Nadležno tijelo obavješćuje državu članicu s kojom je provedeno savjetovanje u skladu sa stavkom 1., o odluci koja je donesena o zahtjevu i upućuje joj podatke iz članka 15. stavka 4. Ta država članica poduzima potrebne mjere kako bi osigurala da podaci budu na odgovarajući način dostupni zainteresiranoj javnosti na njezinom državnom području.
   Članak 19.
   Granične vrijednosti emisija unutar Zajednice
   1.   Kad se utvrdi potreba za djelovanjem Zajednice, posebno na temelju razmjene informacija predviđene člankom 17., Europski parlament i Vijeće na prijedlog Komisije utvrđuju granične vrijednosti emisija u skladu s postupcima utvrđenima u Ugovoru, za:

               (a)

               kategorije postrojenja navedene u Prilogu I., osim za odlagališta otpada obuhvaćena točkama 5.1. i 5.4. navedenog Priloga;
               i

               (b)

               onečišćujuće tvari navedene u Prilogu III.

         2.   Ako u Zajednici nisu utvrđene granične vrijednosti emisija u skladu s ovom Direktivom, za postrojenja navedena u Prilogu I., kao minimalne granične vrijednosti emisija u skladu s ovom Direktivom primjenjuju se relevantne granične vrijednosti emisija sadržane u direktivama navedenima u Prilogu II. i u ostalom zakonodavstvu Zajednice.
   3.   Ne dovodeći u pitanje zahtjeve ove Direktive, tehnički zahtjevi koji se primjenjuju na odlagališta obuhvaćena točkama 5.1. i 5.4. Priloga I., utvrđeni su u Direktivi Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (18).
   Članak 20.
   Prijelazne odredbe
   1.   Odredbe Direktive 84/360/EEZ, odredbe članaka 4., 5. i članka 6. stavka 2. Direktive 2006/11/EZ i relevantne odredbe koje se odnose na sustav odobravanja iz direktiva navedenih u Prilogu II. primjenjuju se, ne dovodeći u pitanje izuzeća predviđena Direktivom 2001/80/EZ, na postojeća postrojenja u pogledu djelatnosti navedenih u Prilogu I. sve dok nadležna tijela ne poduzmu potrebne mjere u skladu s člankom 5. ove Direktive.
   2.   Relevantne odredbe koje se odnose na sustave odobravanja iz direktiva navedenih u Prilogu II. ne primjenjuju se, što se tiče djelatnosti navedenih u Prilogu I., na postrojenja koja ne spadaju u postojeća postrojenja u smislu članka 2. točke 4.
   3.   Direktiva 84/360/EEZ stavlja se izvan snage 30. listopada 2007.
   Ako bude potrebno, Vijeće ili Europski parlament i Vijeće na prijedlog Komisije izmjenjuje relevantne odredbe direktiva navedenih u Prilogu II., kako bi ih prije 30. listopada 2007. prilagodilo zahtjevima ove Direktive.
   Članak 21.
   Obavješćivanje
   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 22.
   Stavljanje izvan snage
   Direktiva 96/61/EZ, kako je izmijenjena aktima navedenima u Prilogu VI. dijelu A, stavlja se izvan snage se ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prijenos direktiva navedenih u Prilogu VI. dijelu B u nacionalno pravo.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i tumače se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu VII.
   Članak 23.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 24.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 15. siječnja 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 97, 28.4.2007., str. 12.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 19. lipnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 17. prosinca 2007.

      (3)  SL L 257, 10.10.1996., str. 26. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 33, 4.2.2006., str. 1.).

      (4)  Vidjeti Prilog VI., dio A.

      (5)  SL C 138, 17.5.1993., str. 1.

      (6)  SL L 188, 16.7.1984., str. 20. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 91/692/EEZ (SL L 377, 31.12.1991., str. 48.).

      (7)  SL L 64, 4.3.2006., str. 52.

      (8)  SL L 175, 5.7.1985., str. 40. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 156, 25.6.2003., str. 17.).

      (9)  SL L 159, 29.6.1996., str. 1.

      (10)  SL L 117, 8.5.1990., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2005/174/EZ (SL L 59, 5.3.2005., str. 20.).

      (11)  SL L 106, 17.4.2001., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1830/2003 (SL L 268, 18.10.2003., str. 24.).

      (12)  SL L 114, 27.4.2006., str. 9.

      (13)  SL L 309, 27.11.2001., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Vijeća 2006/105/EZ (SL L 363, 20.12.2006., str. 368.).

      (14)  SL L 10, 14.1.1997., str. 13. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (15)  SL L 275, 25.10.2003., str. 32. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2004/101/EZ (SL L 338, 13.11.2004., str. 18.).

      (16)  SL L 41, 14.2.2003., str. 26.

      (17)  SL L 377, 31.12.1991., str. 48. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003.

      (18)  SL L 182, 16.7.1999., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003.
   PRILOG I.

      KATEGORIJE INDUSTRIJSKIH DJELATNOSTI IZ ČLANKA 1.

   1.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na postrojenja ili dijelove postrojenja koji se koriste za istraživanja, razvoj i ispitivanje novih proizvoda i procesa.
   2.   Dolje navedene vrijednosti pragova odnose se općenito na proizvodne kapacitete ili proizvedene količine. Kad jedan operater u istom postrojenju ili na istom mjestu obavlja više djelatnosti svrstanih u istu skupinu, kapaciteti vezani uz takve djelatnosti se zbrajaju.
   1.   Energetika

   1.1.   Izgaranje goriva u postrojenjima ukupne nazivne ulazne toplinske snage 50 MW ili više.
   1.2.   Rafinerije mineralnih ulja i plinova.
   1.3.   Proizvodnja koksa.
   1.4.   Uplinjavanje i ukapljivanje ugljena.
   2.   Proizvodnja i prerada metala

   2.1.   Postrojenja za prženje i sinteriranje metalnih ruda (uključujući sulfidne rude).
   2.2.   Postrojenja za proizvodnju sirovog željeza ili čelika (primarno ili sekundarno taljenje), uključujući neprekidno lijevanje, kapaciteta preko 2,5 tone na sat.
   2.3.   Postrojenja za preradu neobojenih metala:

               (a)

               tople valjaonice kapaciteta preko 20 tona sirovog čelika na sat;

               (b)

               kovačnice s čekićima čija energija prelazi 50 kJ po čekiću, a uporabljena snaga toplinskog izgaranja prelazi 20 MW;

               (c)

               nanošenje zaštitnih prevlaka od staljenih metala, ulaznog kapaciteta preko 2 tone sirovog čelika na sat.

         2.4.   Ljevaonice neobojenih metala, proizvodnog kapaciteta preko 20 tona na dan.
   2.5.   Postrojenja:

               (a)

               za proizvodnju sirovih obojenih metala iz ruda, koncentrata ili sekundarnih sirovina primjenom metalurških, kemijskih ili elektrolitskih procesa;

               (b)

               za taljenje kao i legiranje obojenih metala, uključujući oporabljene proizvode (rafiniranje, lijevanje u talionicama itd.), kapaciteta taljenja preko 4 tone na dan za olovo i kadmij ili preko 20 tona na dan za sve druge metale.

         2.6.   Postrojenja za površinsku obradu metala i plastičnih materijala u kojima se primjenjuje elektrolitski ili kemijski proces, s kadama za obradu zapremine preko 30 m3.
   3.   Industrija minerala

   3.1.   Postrojenja za proizvodnju cementnog klinkera u rotacijskim pećima proizvodnog kapaciteta preko 500 tona na dan, ili kreča u rotacijskim pećima proizvodnog kapaciteta preko 50 tona na dan, ili u drugim pećima proizvodnog kapaciteta od preko 50 tona na dan.
   3.2.   Postrojenja za proizvodnju azbesta i izradu proizvoda na bazi azbesta.
   3.3.   Postrojenja za proizvodnju stakla, uključujući staklena vlakna, kapaciteta taljenja preko 20 tona na dan.
   3.4.   Postrojenja za taljenje mineralnih tvari, uključujući proizvodnju mineralnih vlakana, kapaciteta taljenja preko 20 tona na dan.
   3.5.   Postrojenja za izradu keramičkih proizvoda pečenjem, posebno crijepova, opeke, vatrostalne opeke, pločica, kamenine ili porculana, proizvodnog kapaciteta preko 75 tona na dan i/ili kapaciteta peći preko 4 m3 i gustoće stvrdnjavanja preko 300 kg/m3 po peći.
   4.   Kemijska industrija

   U smislu kategorija djelatnosti sadržanih u ovom odjeljku, proizvodnja znači industrijska proizvodnja tvari ili skupina tvari navedenih u točkama 4.1. do 4.6. putem kemijske obrade.
   4.1.   Kemijska postrojenja za proizvodnju osnovnih organskih kemikalija, kao što su:

               (a)

               jednostavni ugljikovodici (linearni ili ciklički, zasićeni ili nezasićeni, alifatski ili aromatski);

               (b)

               ugljikovodici koji sadrže kisik, kao što su alkohol, aldehidi, ketoni, karboksilne kiseline, esteri, acetati, eteri, peroksidi, i epoksidne smole;

               (c)

               ugljikovodici koji sadrže sumpor;

               (d)

               ugljikovodici koji sadrže dušik, kao što su amini, amidi, dušični spojevi, nitro-spojevi ili spojeva nitrata, nitrili, cijanati, izocijanati;

               (e)

               ugljikovodici koji sadrže fosfor;

               (f)

               halogeni ugljikovodici;

               (g)

               organometalni spojevi;

               (h)

               osnovni plastični materijali (polimeri, sintetska vlakna i vlakna na bazi celuloze);

               (i)

               sintetske gume;

               (j)

               boje i pigmenti;

               (k)

               površinski aktivne tvari ili surfaktanti.

         4.2.   Kemijska postrojenja za proizvodnju osnovnih anorganskih kemikalija, kao što su:

               (a)

               plinovi kao što su amonijak, klor ili klorovodik, fluor i fluorovodik, ugljikovi oksidi, sumporni spojevi, dušični oksidi, vodik, sumporni dioksid, karbonil klorid;

               (b)

               kiseline kao što su kromna kiselina, fluorovodična kiselina, fosforna kiselina, dušična kiselina, klorovodična kiselina, sumporna kiselina, oleum, sumporasta kiselina;

               (c)

               lužine kao što su amonijev hidroksid, kalijev hidroksid, natrijev hidroksid;

               (d)

               soli kao što su amonijev klorid, kalijev klorat, kalijev karbonat, natrijev karbonat, perborat, srebreni nitrat;

               (e)

               nemetali, metalni oksidi ili drugi anorganski spojevi, kao što je kalcijev karbid, silicij, silicijev karbid.

         4.3.   Kemijska postrojenja za proizvodnju umjetnih gnojiva na bazi fosfora, dušika ili kalija (jednostavna ili složena umjetna gnojiva).
   4.4.   Kemijska postrojenja za proizvodnju osnovnih sredstava za zaštitu bilja i biocida.
   4.5.   Postrojenja u kojima se za proizvodnju osnovnih farmaceutskih proizvoda koriste kemijski ili biološki procesi.
   4.6.   Kemijska postrojenja za proizvodnju eksploziva.
   5.   Gospodarenje otpadom

   Ne dovodeći u pitanje članak 11. Direktive 2006/12/EZ ili članak 3. Direktive Vijeća 91/689/EEZ od 12. prosinca 1991. o opasnom otpadu (1):
   5.1.   Postrojenja za zbrinjavanje ili oporabu opasnog otpada kako je definiran u popisu navedenom u članku 1. stavku 4. Direktive 91/689/EEZ, u prilozima II. A i II. B (postupci R1, R5, R6, R8 i R9) Direktivi 2006/12/EZ i u Direktivi Vijeća 75/439/EEZ od 16. lipnja 1975. o zbrinjavanju otpadnih ulja (2), kapaciteta od preko 10 tona na dan.
   5.2.   Postrojenja za spaljivanje komunalnog otpada (otpad iz kućanstva i sličan komercijalni i industrijski otpad te otpad iz ustanova) kapaciteta preko 3 tone na sat.
   5.3.   Postrojenja za zbrinjavanje neopasnog otpada kako je definiran u Prilogu II. A Direktivi 2006/12/EZ u rubrikama D8 i D9, kapaciteta preko 50 tona na dan.
   5.4.   Odlagališta na koja se odlaže više od 10 tona na dan ili imaju ukupni kapacitet preko 25 000 tona, osim odlagališta inertnog otpada.
   6.   Druge aktivnosti

   6.1.   Industrijska postrojenja za proizvodnju:

               (a)

               celuloze od drveta ili drugih vlaknastih materijala;

               (b)

               papira i kartona, proizvodnog kapaciteta preko 20 tona na dan.

         6.2.   Postrojenja za prethodnu obradu (postupci kao što su pranje, bijeljenje, merceriziranje) ili bojenje tekstilnih vlakana, čiji je kapacitet obrade veći od 10 tona na dan.
   6.3.   Postrojenja za štavljenje kože, čiji je kapacitet obrade veći od 12 tona gotovih proizvoda na dan.

               (a)

               Klaonice kapaciteta proizvodnje trupala preko 50 tona na dan.

               (b)

               Obrada i prerada namijenjene za proizvodnju prehrambenih proizvoda iz:

                           —

                           sirovina životinjskog podrijetla (osim mlijeka), kapaciteta proizvodnje gotovih proizvoda preko 75 tona na dan,

                           —

                           sirovina biljnog porijekla, kapaciteta proizvodnje gotovih proizvoda preko 300 tona na dan (prosječna kvartalna vrijednost).

               (c)

               Obrada i prerada mlijeka, pri čemu je dnevni ulaz mlijeka veći od 200 tona (prosječna godišnja vrijednost).

         6.5.   Postrojenja za spaljivanje ili recikliranje životinjskih trupala i životinjskog otpada, kapaciteta obrade preko 10 tona na dan.
   6.6.   Postrojenja za intenzivan uzgoj peradi ili svinja s više od:

               (a)

               40 000 mjesta za perad;

               (b)

               2 000 mjesta za proizvodnju tovnih svinja (preko 30 kg); ili

               (c)

               750 mjesta za krmače.

         6.7.   Postrojenja za površinsku obradu tvari, predmeta ili proizvoda u kojima se koriste organska otapala, posebno za apretiranje, tiskanje, premazivanje, odmašćivanje, prevlačenje vodonepropusnim slojem, ispunjavanje površinskih pora ljepljivim materijalima, bojenje, čišćenje ili impregniranje, kapaciteta potrošnje preko 150 kg na sat ili više od 200 tona na godinu.
   6.8.   Postrojenja za proizvodnju ugljika (tvrdo pečenog ugljena) ili elektrografita postupkom spaljivanja ili grafitizacije.

      (1)  SL L 377, 31.12.1991., str. 20. Direktiva kako zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 33, 4.2.2006., str. 1.).

      (2)  SL L 194, 25.7.1975., str. 23. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/76/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 332, 28.12.2000., str. 91.).
   PRILOG II.

      POPIS DIREKTIVA IZ ČLANKA 19. STAVAKA 2. i 3. i ČLANKA 20.

               1.

               Direktiva Vijeća 87/217/EEZ od 19. ožujka 1987. o sprečavanju i smanjenju onečišćenja okoliša azbestom.

               2.

               Direktiva Vijeća 82/176/EEZ od 22. ožujka 1982. o graničnim vrijednostima i ciljevima kakvoće za ispuštanje žive iz industrijskog sektora kloralkalne elektrolize.

               3.

               Direktiva Vijeća 83/513/EEZ od 26. rujna 1983. o graničnim vrijednostima i ciljevima kakvoće za ispuštanje kadmija.

               4.

               Direktiva Vijeća 84/156/EEZ od 8. ožujka 1984. o graničnim vrijednostima i ciljevima kakvoće za ispuštanje žive u industrijskim sektorima, osim industrije kloralkalne elektrolize.

               5.

               Direktiva Vijeća 84/491/EEZ od 9. listopada 1984. o graničnim vrijednostima i ciljevima kakvoće za ispuštanje heksaklorocikloheksana.

               6.

               Direktiva Vijeća 86/280/EEZ od 12. lipnja 1986. o graničnim vrijednostima i ciljevima kakvoće za ispuštanje nekih opasnih tvari navedenih na popisu I. Priloga Direktivi 76/464/EEZ.

               7.

               Direktiva 2000/76/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. prosinca 2000. o spaljivanju otpada.

               8.

               Direktiva Vijeća 92/112/EEZ od 15. prosinca 1992. o postupcima usklađivanja programa za smanjenje i konačno potpuno uklanjanje onečišćenja uzrokovanog otpadom iz industrije titan-dioksida.

               9.

               Direktiva 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje.

               10.

               Direktiva 2006/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. veljače 2006. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice.

               11.

               Direktiva 2006/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2006. o otpadu.

               12.

               Direktiva Vijeća 75/439/EEZ od 16. lipnja 1975. o zbrinjavanju otpadnih ulja.

               13.

               Direktiva Vijeća 91/689/EEZ od 12. prosinca 1991. o opasnom otpadu.

               14.

               Direktiva Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada.

         PRILOG III.

      INDIKATIVNI POPIS GLAVNIH ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI KOJE SE UZIMAJU U OBZIR AKO SU RELEVANTNE ZA UTVRĐIVANJE GRANIČNIH VRIJEDNOSTI EMISIJA

      Zrak

               1.

               Sumporov dioksid i drugi sumporni spojevi.

               2.

               Dušikovi oksidi i drugi dušikovi spojevi.

               3.

               Ugljikov monoksid.

               4.

               Hlapivi organski spojevi.

               5.

               Metali i njihovi spojevi.

               6.

               Krute čestice.

               7.

               Azbest (suspendirane čestice, vlakna).

               8.

               Klor i njegovi spojevi.

               9.

               Fluor i njegovi spojevi.

               10.

               Arsen i njegovi spojevi.

               11.

               Cijanidi.

               12.

               Tvari i pripravci za koje je dokazano da imaju kancerogena ili mutagena svojstva, ili svojstva koja putem zraka mogu negativno utjecati na reprodukciju.

               13.

               Poliklorirani dibenzodioksini i poliklorirani dibenzofurani.

      Voda

               1.

               Organohalogeni spojevi i tvari koje, u vodenom okruženju, mogu tvoriti takve spojeve.

               2.

               Organofosforni spojevi.

               3.

               Organokositreni spojevi.

               4.

               Tvari i pripravci za koje je dokazano da imaju karcinogena ili mutagena svojstva, ili svojstva koja bi u vodenom okruženju ili putem vodenog okruženja mogla negativno utjecati na reprodukciju.

               5.

               Postojani ugljikovodici i postojane organske otrovne tvari koje se akumuliraju u živim organizmima.

               6.

               Cijanidi.

               7.

               Metali i njihovi spojevi.

               8.

               Arsen i njegovi spojevi.

               9.

               Biocidi i proizvodi za zaštitu bilja.

               10.

               Suspendirani materijali.

               11.

               Tvari koje doprinose eutrofikaciji (posebno, nitrati i fosfati).

               12.

               Tvari koje negativno utječu na ravnotežu kisika (i mogu se mjeriti pomoću parametara kao što su BOD, COD itd.).

         PRILOG IV.
   Ono što treba uzeti u obzir pri utvrđivanju najboljih raspoloživih tehnika, kako su definirane u članku 2. stavku 12., općenito ili u posebnim slučajevima, vodeći računa o troškovima i koristima vezanima uz pojedine mjere te o načelima predostrožnosti i sprečavanja, je sljedeće:

               1.

               korištenje tehnologije koja proizvodi malu količinu otpada;

               2.

               korištenje manje opasnih tvari;

               3.

               promicanje oporabe i recikliranja tvari koje nastaju i koje se koriste u postupku, i tamo gdje je to primjereno, otpada;

               4.

               usporedivi postupci, uređaji ili metode rada koje su uspješno iskušane na industrijskoj razini;

               5.

               tehnološki napredak i promjene u znanstvenim spoznajama i shvaćanjima;

               6.

               vrsta, učinci i količina predmetnih emisija;

               7.

               rokovi za stavljanje u pogon novih ili već postojećih postrojenja;

               8.

               vrijeme potrebno za uvođenje najboljih raspoloživih tehnika;

               9.

               potrošnja i svojstva sirovina (uključujući vodu) koje se koriste u postupku i energetska učinkovitost;

               10.

               potreba da se opći utjecaj emisija na okoliš, kao i njihova opasnost za okoliš, spriječi ili svede na minimum;

               11.

               potreba da se spriječe nesreće i da se posljedice za okoliš svedu na minimum;

               12.

               informacije koje objavljuje Komisija, sukladno članku 17. stavku 2. drugom podstavku ili druge međunarodne organizacije.

         PRILOG V.

      SUDJELOVANJE JAVNOSTI U DONOŠENJU ODLUKA

               1.

               Javnost se obavješćuje (javnim priopćenjima ili na druge odgovarajuće načine kao što su elektronički mediji, gdje je dostupno) o sljedećim pitanjima, u ranoj fazi postupka donošenja odluke ili najkasnije čim se podatak bude mogao dostaviti:

                           (a)

                           o podnošenju zahtjeva za dozvolu ili, ovisno o slučaju, o prijedlogu za ažuriranje dozvole ili uvjeta dozvole u skladu s člankom 15. stavkom 1., uključujući opis elemenata navedenih u članku 6. stavku 1.;

                           (b)

                           gdje je primjenjivo, o činjenici da odluka ovisi o procjeni prekograničnog utjecaja na okoliš i savjetovanja između država članica u skladu s člankom 18.;

                           (c)

                           o nadležnim tijelima koja su odgovorna za donošenje odluka, o onima od kojih se mogu dobiti relevantni podaci, o tijelima kojima se mogu dostaviti primjedbe ili pitanja, i o rokovima za dostavu primjedbi i pitanja;

                           (d)

                           o vrstama mogućih odluka ili, ako se radi o jednoj odluci, o nacrtu odluke;

                           (e)

                           gdje je primjenjivo, o detaljima koji se odnose na prijedlog za ažuriranje dozvole ili uvjeta dozvole;

                           (f)

                           o navođenju vremena i mjesta na kojima će predmetni podaci biti dostupni, ili o načinima na koji će biti dostupni;

                           (g)

                           o detaljima dogovora o sudjelovanju i savjetovanju s javnosti, koji su postignuti u skladu s točkom 5.

               2.

               Države članice osiguravaju da se, u odgovarajućim vremenskim okvirima, sljedeći podaci stave na raspolaganje zainteresiranoj javnosti:

                           (a)

                           u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, glavna izvješća i savjeti upućeni nadležnom tijelu ili tijelima, u vrijeme kada je zainteresirana javnost bila obaviještena u skladu s točkom 1.;

                           (b)

                           u skladu s odredbama Direktive 2003/4/EZ, podaci osim onih iz točke 1., koji su relevantni za odluku u skladu s člankom 8. i koji postaju dostupni tek nakon što je zainteresirana javnost obaviještena u skladu s točkom 1.

               3.

               Zainteresirana javnost ima pravo na izražavanje svojih primjedbi i mišljenja nadležnom tijelu prije donošenja odluke.

               4.

               Prilikom donošenja odluke moraju se uzeti u obzir rezultati savjetovanja održanih u skladu s ovim Prilogom.

               5.

               Države članice određuju detaljne načine obavješćivanja javnosti (na primjer putem plakatiranja u određenom radijusu, ili objavljivanjem u lokalnim novinama) i savjetovanja sa zainteresiranom javnosti (na primjer putem pismenih podnesaka ili putem javnih anketa). Utvrđuju se razumni vremenski okviri za različite faze, omogućavajući dovoljno vremena kako bi se javnosti obavijestila te kako bi se zainteresirana javnost pripremila i učinkovito sudjelovala u donošenju odluka vezanih uz okoliš, pod uvjetima iz ovog Priloga.

         PRILOG VI.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage s njezinim uzastopnim izmjenama (iz članka 22.)

               Direktiva Vijeća 96/61/EZ (SL L 257, 10.10.1996., str. 26.).

               Direktiva 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 156, 25.6.2003., str. 17.).

               samo članak 4. i Prilog II.

               Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 275, 25.10.2003., str. 32.).

               samo članak 26.

               Uredba (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

               samo točka 61. Priloga III.

               Uredba (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 33, 4.2.2006., str. 1.).

               samo članak 21. stavak 2.

   DIO B

      Popis rokova za prijenos u nacionalno pravo (iz članka 22.)

               Direktiva

               Rokovi za prijenos

               96/61/EZ

               30. listopada 1999.

               2003/35/EZ

               25. lipnja 2005.

               2003/87/EZ

               31. prosinca 2003.

         PRILOG VII.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 96/61/EZ

               Ova Direktiva

               Članak 1.

               Članak 1.

               Članak 2., uvodni tekst

               Članak 2., uvodni tekst

               Članak 2. stavci 1. – 9.

               Članak 2. stavci 1. – 9.

               Članak 2. stavak 10. točka (a)

               Članak 2. stavak 10.

               Članak 2. stavak 10. točka (b)

               Članak 2. stavak 11.

               Članak 2. stavak 11., prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 2. stavak 12., prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 2. stavak 11. prvi podstavak prva alineja

               Članak 2. stavak 12. prvi podstavak točka (a)

               Članak 2. stavak 11. prvi podstavak druga alineja

               Članak 2. stavak 12. prvi podstavak točka (b)

               Članak 2. stavak 11. prvi podstavak treća alineja

               Članak 2. stavak 12. prvi podstavak točka (c)

               Članak 2. stavak 11. drugi podstavak

               Članak 2. stavak 12. drugi podstavak

               Članak 2. stavak 12.

               Članak 2. stavak 13.

               Članak 2. stavak 13.

               Članak 2. stavak 14.

               Članak 2. stavak 14.

               Članak 2. stavak 15.

               Članak 3. prvi podstavak

               Članak 3. stavak 1.

               Članak 3. drugi podstavak

               Članak 3. stavak 2.

               Članak 4.

               Članak 4.

               Članak 5.

               Članak 5.

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak prva do deseta alineja

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točke (a) do (j)

               Članak 6. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 6. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 6. stavak 2.

               Članak 6. stavak 2.

               Članci 7. do 12.

               Članci 7. do 12.

               Članak 13. stavak 1.

               Članak 13. stavak 1.

               Članak 13. stavak 2., uvodni tekst

               Članak 13. stavak 2., uvodni tekst

               Članak 13. stavak 2. prva do četvrta alineja

               Članak 13. stavak 2. točke (a) do (d)

               Članak 14., uvodni tekst

               Članak 14., uvodni tekst

               Članak 14. prva do treća alineja

               Članak 14. točke (a) do (c)

               Članak 15. stavak 1. prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 15. stavak 1. prvi podstavak, uvodni tekst

               Članak 15. stavak 1. prvi podstavak prva do treća alineja

               Članak 15. stavak 1. prvi podstavak točke (a) do (c)

               Članak 15. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 15. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 15. stavak 2.

               Članak 15. stavak 2.

               Članak 15. stavak 4.

               Članak 15. stavak 3.

               Članak 15. stavak 5.

               Članak 15. stavak 4.

               Članak 15.a prvi podstavak, uvodni i završni tekst

               Članak 16. stavak 1.

               Članak 15.a prvi podstavak točke (a) i (b)

               Članak 16. stavak 1. točke (a) i (b)

               Članak 15.a drugi podstavak

               Članak 16. stavak 2.

               Članak 15.a treći podstavak, prva i druga rečenica

               Članak 16. stavak 3. prvi podstavak

               Članak 15.a treći podstavak, treća rečenica

               Članak 16. stavak 3. drugi podstavak

               Članak 15.a četvrti podstavak

               Članak 16. stavak 4. prvi podstavak

               Članak 15.a, peti podstavak

               Članak 16. stavak 4., drugi podstavak

               Članak 15.a šesti podstavak

               Članak 16. stavak 5.

               Članak 16.

               Članak 17.

               Članak 17.

               Članak 18.

               Članak 18. stavak 1., uvodni i završni tekst

               Članak 19. stavak 1.

               Članak 18. stavak 1. prva i druga alineja

               Članak 19. stavak 1. točke (a) i (b)

               Članak 18. stavak 2. prvi podstavak

               Članak 19. stavak 2.

               Članak 18. stavak 2. drugi podstavak

               Članak 19. stavak 3.

               Članak 19.

               —

               Članak 20. stavak 1.

               Članak 20. stavak 1.

               Članak 20. stavak 2.

               Članak 20. stavak 2.

               Članak 20. stavak 3. prvi podstavak

               Članak 20. stavak 3. prvi podstavak

               Članak 20. stavak 3. drugi podstavak

               —

               Članak 20. stavak 3. treći podstavak

               Članak 20. stavak 3. drugi podstavak

               Članak 21. stavak 1.

               —

               Članak 21. stavak 2.

               Članak 21.

               —

               Članak 22.

               Članak 22.

               Članak 23.

               Članak 23.

               Članak 24.

               Prilog I.

               Prilog I.

               Prilog II.

               Prilog II.

               Prilog III.

               Prilog III.

               Prilog IV.

               Prilog IV.

               Prilog V.

               Prilog V.

               —

               Prilog VI.

               —

               Prilog VII.