title: 76/757/EEZ: Direktiva Vijeća od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na katadioptere za motorna vozila i njihove prikolice

text:
               13/Sv. 049

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31976L0757

               L 262/32

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.07.1976.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 27. srpnja 1976.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na katadioptere za motorna vozila i njihove prikolice
   (76/757/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKE ZAJEDNICE
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju ispuniti prema nacionalnom zakonodavstvu između ostalog odnose i na katadioptere;
   budući da se zahtjevi razlikuju od jedne do druge države članice; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu jednake zahtjeve bilo pored svojih postojećih pravila ili umjesto njih, posebno kako bi bilo moguće uvesti postupak EEZ homologacije za svaki tip vozila koji je predmet Direktive Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica (3);
   budući da je Vijeće Direktivom 76/756/EEZ (4) donijelo jedinstvene zahtjeve za ugradnju uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju na motorna vozila i njihove prikolice;
   budući da usklađeni postupak homologacije katadioptera omogućava svim državama članicama provjeru sukladnosti sa zajedničkim zahtjevima država članica u odnosu na proizvodnju i ispitivanja i obavješćivanje ostalih država članica o postupcima i slanje preslike certifikata o homologaciji sastavnog dijela za svaki tip katadioptera; budući da postavljanje oznake o EEZ homologaciji sastavnog dijela na sve katadioptere koji su proizvedeni sukladno homologiranom tipu uklanja potrebu za provođenjem tehničkih provjera katadioptera u ostalim državama članicama;
   budući da je poželjno poštovati tehničke zahtjeve koje je usvojila Gospodarska komisija UN-a za Europu u svojem Pravilniku br. 3 („Jedinstvene odredbe o homologaciji katadioptera motornih vozila”) (5) koji je priložen Sporazumu od 20. ožujka 1958. o prihvaćanju jedinstvenih uvjeta za homologaciju i uzajamno priznavanje homologacije opreme i dijelova motornih vozila;
   budući da usklađivanje nacionalnih zakonodavstava koja se odnose na motorna vozila zahtijeva uzajamno priznavanje ispitivanja koja su predmet općih zahtjeva, a koja provodi svaka država članica,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice dodjeljuju EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela za svaki tip katadioptera koji ispunjava zahtjeve u odnosu na konstrukciju i ispitivanja kako je utvrđeno prilozima 0., I., III., V., VI., VII., VIII, IX., X., XI. i XII.
   2.   Država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju sastavnog dijela prema potrebi poduzima potrebne mjere za provjeru sukladnosti proizvodnje homologiranog tipa u suradnji s nadležnim tijelima ostalih država članica. Takve provjere ograničene su na nasumično odabrane uzorke.
   Članak 2.
   Za svaki tip katadioptera koji se homologira sukladno članku 1. države članice dodjeljuju proizvođaču ili njegovom ovlaštenom zastupniku oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela koja je sukladna primjeru iz Priloga III.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere za sprečavanje uporabe oznaka koje bi mogle dovesti do zabune između katadioptera homlogiranih sukladno članku 1. i ostalih uređaja.
   Članak 3.
   1.   Nijedna država članica ne smije zabraniti stavljanje na tržište katadioptera zbog njihove konstrukcije ili načina rada ako imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   2.   Međutim, država članica smije zabraniti stavljanje na tržište katadioptera koji imaju oznaku EEZ homologacije sastavnog dijela u slučaju trajne nesukladnosti s homologiranim tipom.
   Ta država odmah obavješćuje ostale države članice i Komisiju o poduzetim mjerama navodeći razloge svoje odluke.
   Članak 4.
   Nadležna tijela svake države članice u roku mjesec dana dostavljaju nadležnim tijelima ostalih država članica presliku certifikata o homologaciji tipa sastavnog dijela prema obrascu u Prilogu II. za svaki tip katadioptera kojem je dodijeljena homologacija ili za koji odbiju dodjelu homologacije.
   Članak 5.
   1.   Ako država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju sastavnog dijela zaključi da postoji niz katadioptera koji imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela, a nisu u skladu s homologiranim tipom, ona poduzima potrebne mjere za postizanje sukladnosti tih proizvodnih modela s homologiranim tipom. Nadležna tijela te države članice obavješćuju nadležna tijela ostalih država članica o poduzetim mjerama koje u slučaju trajne nesukladnosti mogu povući EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela. Navedena tijela poduzimaju iste mjere ako ih nadležna tijela druge države članice obavijeste o takvoj nesukladnosti.
   2.   U roku mjesec dana nadležna tijela država članica međusobno se obavješćuju o svim povlačenjima EEZ homologacije tipa sastavnog dijela navodeći razloge svoje odluke.
   Članak 6.
   Sve odluke donesene u skladu s odredbama utvrđenim za provedbu ove Direktive o odbijanju ili povlačenju EEZ homologacije katadioptera ili zabrani njihovog stavljanja na tržište ili uporabi sadrže detaljne razloge na kojima se one temelje. O takvim se odlukama obavješćuje odnosna stranka koju odmah treba obavijestiti o pravnom lijeku koji joj je na raspolaganju prema pravu koje je na snazi u državama članicama i o dozvoljenim rokovima za provođenje pravnih lijekova.
   Članak 7.
   Nijedna država članica ne smije odbiti dodjelu EEZ homologacije tipu sastavnog dijela ni nacionalne homologacije vozilu zbog razloga koji se odnose na katadioptere koji imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i ugrađeni su sukladno zahtjevima utvrđenim u Direktivi 76/756/EEZ.
   Članak 8.
   Nijedna država članica ne smije odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, početak uporabe ni uporabu vozila zbog razloga koji se odnose na katadioptere koji imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i ugrađeni su sukladno zahtjevima utvrđenim u Direktivi 76/756/EEZ.
   Članak 9.
   Za potrebe ove Direktive „vozilo” znači svako motorno vozilo namijenjeno uporabi na cesti, s nadogradnjom ili bez nje, na najmanje četiri kotača i s najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 km/h i njegove prikolice, osim tračnih vozila, traktora i strojeva za poljoprivredu te komunalnih vozila.
   Članak 10.
   Izmjene potrebne radi prilagodbe zahtjeva iz priloga kako bi se uzeo u obzir tehnički napredak donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 13. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 11.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. srpnja 1977. i o tome odmah obavješćuju Komisiju. One primjenjuju te odredbe od 1. listopada 1977.
   2.   Nakon priopćenja o ovoj Direktivi, države članice osiguravaju da je Komisija na vrijeme obaviještena o svim predloženim nacrtima zakona i drugih propisa u području na koje se odnosi ova Direktiva kako bi podnijela svoje primjedbe.
   Članak 12.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. srpnja 1976.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. van der STOEL

      (1)  SL C 55, 13.5.1974., str. 14.

      (2)  SL C 109, 19.9.1974., str. 26.

      (3)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (4)  SL L 262, 27.9.1976., str. 1.

      (5)  Gospodarska komisija UN-a za Europu, Dokument

               E/ECE/324

               Dodatak 2.

               E/ECE/TRANS/505

      Popis priloga

               Prilog 0. (1)

                           —

                           Definicije, sukladnost proizvodnje, opći zahtjevi, posebni zahtjevi

               Prilog I.

                           —

                           Definicije tehničkih pojmova

                                       —

                                       Dodatak 1.: Simboli i mjerne jedinice

                                       —

                                       Dodatak 2.: Simboli

               Prilog II.

                           —

                           Obrazac certifikata EEZ homologacije sastavnog dijela

               Prilog III.

                           —

                           Zahtjevi za EEZ homologaciju sastavnog dijela i označivanje

                                       —

                                       Dodatak: Primjer oznake EEZ homologacije tipa sastavnog dijela

               (Prilog IV.)

               Prilog V. (1)

                           —

                           Postupak ispitivanja

               Prilog VI. (1)

                           —

                           Zahtjevi u odnosu na oblik i dimenzije

                                       —

                                       Dodatak: Katadiopteri za prikolice – razred III.

               Prilog VII. (1)

                           —

                           Kolorimetrijski zahtjevi

               Prilog VIII. (1)

                           —

                           Fotometrijski zahtjevi

               Prilog IX. (1)

                           —

                           Otpornost na vanjske utjecaje

               Prilog X. (1)

                           —

                           Vremenska postojanost optičkih svojstava

               Prilog XI. (1)

                           —

                           Otpornost na toplinu

               Prilog XII. (1)

                           —

                           Postojanost boja

               Dodatak prilozima: Vremenski redoslijed ispitivanja.

      (1)  Tehnički zahtjevi iz ovog Priloga slični su zahtjevima Pravilnika br. 3 Gospodarske komisije za Europu. Ponajprije, jednaka je raspodjela na odjeljke. Stoga je broj odjeljka iz Pravilnika br. 3 koji nema ekvivalent u ovoj Direktivi radi prepoznavanja naveden u zagradama.
   PRILOG 0.
   DEFINICIJE, SUKLADNOST PROIZVODNJE, OPĆI ZAHTJEVI, POSEBNI ZAHTJEVI(1.)
   2.   DEFINICIJE
   2.1.   Objašnjenje tehničkih pojmova iz ove Direktive nalazi se u Prilogu I.
   2.2.   Tip katadioptera određen je uzorcima i dokumentacijom koji se prilažu zahtjevu za dodjelu EEZ homologacije tipa sastavnog dijela. Smatra se da katadiopter pripada istom tipu katadioptera ako ima jednu ili više „katadiopterskih optičkih jedinica” istovjetnih standardnom modelu tog tipa i ako se njegovi ostali sastavni dijelovi razlikuju od standardnog modela u smislu koji ne utječe na značajke na koje se odnosi ova Direktiva.
   2.3.   Katadiopteri su u odnosu na njihove fotometrijske značajke podijeljeni u dva razreda: „razred I.” i „razred III.” (vidjeti točku 4.3. Priloga III.).(3.)    (4.)
   5.   SUKLADNOST PROIZVODNJE
   5.1.   Svaki katadiopter koji ima oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela odgovara tipu homologiranom prema toj oznaci. Nadležno tijelo koje je dodijelilo EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela zadržava dva uzorka koja su zajedno s certifikatom o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela namijenjena za utvrđivanje je li katadiopteri koji imaju oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela stavljeni na tržište ispunjavaju taj uvjet.(5.2.)    (5.3.)
   6.   OPĆI ZAHTJEVI

               6.1.

               Katadiopteri moraju biti konstruirani tako da rade zadovoljavajuće i da nastavljaju tako raditi pri uobičajenim uvjetima uporabe. Osim toga, u oblikovanju ili izvedbi ne smiju imati nedostatak koji je štetan za njihov učinkovit rad ili njihovo održavanje u dobrom stanju.

               6.2.

               Sastavni dijelovi katadioptera ne smiju biti lako rastavljivi od cjeline.

               6.3.

               Katadiopterske optičke jedinice ne smiju biti zamjenljive.

               6.4.

               Vanjsku površinu katadioptera mora biti moguće lako čistiti. Stoga ona ne smije biti hrapava. Izbočeni dijelovi koje može imati ne smiju sprečavati lako čišćenje.

         7.   POSEBNI ZAHTJEVI (ISPITIVANJA)

               7.1.

               Katadiopteri moraju ispunjavati i zahtjeve u odnosu na dimenzije i oblik te kolorimetrijske, fotometrijske, fizikalne i mehaničke zahtjeve navedene u prilozima od VI. do XII. ovoj Direktivi.

               7.2.

               Ovisno o vrsti materijala od kojih su izrađeni katadiopteri, a posebno njihove optičke jedinice, homologacijsko tijelo može laboratorijima odobriti izuzeće od određenih nepotrebnih ispitivanja. U slučaju izuzeća, u napomenama u certifikatu o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela izričito se navodi koja ispitivanja nisu provedena.

         PRILOG I.
   DEFINICIJE TEHNIČKIH POJMOVA
   I.1.   RETROREFLEKSIJA
   „Retrorefleksija” znači refleksija pri kojoj se svjetlost reflektira u smjerovima koji su vrlo blizu smjera iz kojeg svjetlost dolazi. Ta se značajka odražava u širokom području promjena kuta osvjetljivanja.
   I.2.   KATADIOPTERSKA OPTIČKA JEDINICA
   „Katadiopterska optička jedinica” znači kombinacija optičkih sastavnih dijelova koji proizvode retrorefleksiju.
   I.3.   KATADIOPTER
   „Katadiopter” znači uređaj za ukazivanje na prisutnost vozila refleksijom svjetlosti iz izvora koji nije priključen na vozilo pri čemu se promatrač nalazi u blizini izvora svjetlosti.
   Za potrebe ove Direktive u katadioptere se ne ubrajaju:

               —

               retroreflektirajuće registarske pločice,

               —

               retroreflektirajuća signalizacija navedena u Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari u cestovnom prijevozu,

               —

               ostale pločice i retroreflektirajuća signalizacija koji se upotrebljavaju zbog ispunjavanja zahtjeva država članica u odnosu na uporabu kod određenih kategorija vozila ili određenih načina uporabe vozila.

         I.4.   OSVJETLJAVAJUĆA POVRŠINA KATADIOPTERA
   „Osvjetljavajuća površina katadioptera” znači osvjetljavajuća površina katadioptera u ravnini pravokutnoj na referentnu os koja je ograničena ravninama koje dodiruju vanjske rubove osvjetljavajuće površine katadioptera i usporedne su s tom osi. Za utvrđivanje donjih, gornjih i poprečnih granica osvjetljavajuće površine primjenjuju se samo uspravne i vodoravne linije.
   I.5.   REFERENTNA OS
   „Referentna os” znači posebna os svjetla koju određuje proizvođač kao referentni smjer (H = 0°, V = 0°) za fotometrijska mjerenja i ugradnju katadioptera na vozilo.
   I.6.   REFERENTNO SREDIŠTE
   „Referentno središte” znači presjecište referentne osi s vanjskom površinom osvjetljivanja, a određuje ga proizvođač katadioptera.
   I.7.   KUT ODSTUPANJA
   „Kut odstupanja” znači kut između pravaca koji spajaju referentno središte i središte prijamnika te referentno središte i središte izvora osvjetljivanja.
   I.8.   KUT OSVJETLJIVANJA
   „Kut osvjetljivanja” znači kut između referentne osi i pravca koji spaja referentno središte i središte izvora osvjetljivanja.
   I.9.   KUT ZAKRETANJA
   „Kut zakretanja” znači kut za koji se katadiopter zakrene oko svoje referentne osi iz nekog zadanog položaja.
   I.10.   KUT OTVORA KATADIOPTERA
   „Kut otvora katadioptera” znači kut nasuprot kojem leži najveća dimenzija vidljivog područja osvjetljavajuće površine gledane iz središta izvora osvjetljivanja ili iz središta prijamnika.
   I.11.   OSVJETLJIVANJE KATADIOPTERA
   „Osvjetljivanje katadioptera” znači osvjetljivanje izmjereno u ravnini okomitoj na upadne zrake koje prolaze kroz referentno središte.
   I.12.   KOEFICIJENT SVJETLOSNE JAKOSTI (CIL, Coefficient of Luminous Intensity)
   „Koeficijent svjetlosne jakosti” znači svjetlosna jakost koja se reflektira u smjeru koji se razmatra, podijeljena s osvjetljivanjem katadiopera u zadanim kutovima osvjetljivanja, odstupanja i zakretanja.
   PRILOG II.
   OBRAZAC CERTIFIKATA O EEZ HOMOLOGACIJI
   (Najveći format: A4 (210 × 297 mm))

   PRILOG III.
   ZAHTJEV ZA EEZ HOMOLOGACIJU SASTAVNOG DIJELA I OZNAČIVANJE
   1.   ZAHTJEV ZA DODJELU EEZ HOMOLOGACIJE SASTAVNOG DIJELA
   1.1.   Zahtjev za dodjelu EEZ homologacije sastavnog dijela podnosi nositelj trgovačkog naziva ili marke odnosno njegov ovlašteni zastupnik.
   1.2.   Zahtjevu za svaki tip katadioptera prilažu se:

               1.2.1.

               kratka tehnička specifikacija materijala od kojih je izrađena reflektirajuća optička jedinica;

               1.2.2.

               nacrti (u tri primjerka) dovoljne razine detaljnosti koja omogućuje raspoznavanje tipa i prikazuje geometrijski položaj u koji je katadiopter potrebno namjestiti na vozilo. Na nacrtima se jasno naznačuje predviđeno mjesto za broj homologacije tipa sastavnog dijela te dodatnog simbola u odnosu na pravokutnik oko oznake EEZ homologacije tipa sastavnog dijela;

               1.2.3.

               uzorci katadioptera crvene boje. Broj uzoraka koje je potrebno dostaviti naveden je u Prilogu V.;

               1.2.4.

               po mogućnosti, dva jantarna i/ili bezbojna uzorka u slučaju da se homologacija odmah ili naknadno proširuje na jantarne i/ili bezbojne katadioptere.

         2.   OZNAKE
   2.1.   Uzorci katadioptera stavljeni u postupak EEZ homologacije tipa sastavnog dijela imaju sljedeće oznake:

               —

               trgovački naziv ili marka podnositelja, koja mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva,

               —

               oznaka ili oznake „TOP” namještaju se vodoravno na gornjem dijelu osvjetljavajuće površine, ako su te oznake potrebne za nedvojbeno utvrđivanje kuta odbijanja kako je odredio proizvođač.

         2.2.   Svaki katadiopter ima dovoljno prostora za oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela. Taj se prostor označuje prema crtežima iz točke 1.2.2.
   3.   EEZ HOMOLOGACIJA TIPA SASTAVNOG DIJELA

               3.1.

               Ako svi uzorci stavljeni u postupak homologacije sukladno točki 1. ispunjavaju zahtjeve iz točaka 6. i 7. Priloga 0., dodjeljuje se EEZ homologacija tipa sastavnog dijela i homologacijski broj.

               3.2.

               Taj se broj ne smije dodijeliti nijednom drugom tipu katadioptera, osim u slučaju proširenja EEZ homologacije tipa sastavnog dijela na drugi tip koji se razlikuje samo prema boji.

               3.3.

               Ako se zahtjev podnosi za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela za tip uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju koji obuhvaća katadiopter i ostala svjetla, jedinstvena oznaka EEZ homologacije tipa sastavnog dijela može se dodijeliti pod uvjetom da katadiopter ispunjava zahtjeve ove Direktive i da je svako od ostalih svjetala koja čine dio uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju za koji je podnesen zahtjev za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela sukladno zahtjevima posebne direktive koja se na njega primjenjuje.

         4.   OZNAČIVANJE
   4.1.   Katadiopter koji je sukladan tipu homologiranom prema ovoj Direktivi ima oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   4.2.   Ova se oznaka sastoji od pravokutnika oko malog slova „e” iza kojeg se nalazi razlikovno slovo ili broj države članice koja je dodijelila homologaciju tipa:

               1 za Njemačku,

               2 za Francusku,

               3 za Italiju,

               4 za Nizozemsku,

               6 za Belgiju,

               11 za Ujedinjenu Kraljevinu,

               13 za Luksemburg,

               DK za Dansku,

               IRL za Irsku.

         Oznaka sadržava i broj EEZ homologacije tipa sastavnog dijela koji odgovara broju certifikata o EEZ homologaciji tipa sastavnog dijela dodijeljenog za predmetni tip katadioptera.
   4.3.   Uz oznaku EEZ homologacije tipa sastavnog dijela postavlja se i dodatni simbol koji se sastoji od rimskog broja I ili III koji označuju razred kojem katadiopter pripada nakon dodjele EEZ homologacije tipa sastavnog dijela.
   4.4.   Broj EEZ homologacije tipa sastavnog dijela postavlja se u blizini pravokutnika oko slova „e”.
   4.5.   Oznaka EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i dodatni simbol postavljaju se na leću svjetla ili na jednu od leća tako da je neizbrisiva i jasno čitljiva i nakon ugradbe katadioptera na vozilo.
   4.6.   Primjer oznake EEZ homologacije tipa sastavnog dijela i dodatni simbol nalaze se u Dodatku.
   4.7.   Ako je za tip uređaja za osvjetljivanje i svjetlosnu signalizaciju koji uključuje katadiopter i ostala svjetla dodijeljen broj jedinstvene EEZ homologacije tipa sastavnog dijela sukladno točki 3.3., može se postaviti oznaka jedinstvene EEZ homologacije tipa sastavnog dijela koja se sastoji od:

               —

               pravokutnika oko slova „e” iza kojeg se nalazi razlikovno slovo ili broj države članice koja je dodijelila homologaciju sastavnog dijela,

               —

               broja EEZ homologacije tipa sastavnog dijela,

               —

               dodatnih simbola određenih u direktivama na temelju kojih je dodijeljena EEZ homologacija tipa sastavnog dijela.

         4.8.   Dimenzije pojedinačnih dijelova te oznake ne smiju biti manje od najveće od najmanjih dimenzija propisanih za pojedinačne oznake u direktivama na temelju kojih je dodijeljena EEZ homologacija tipa sastavnog dijela.
   (PRILOG IV.)

   PRILOG V.
   POSTUPAK ISPITIVANJA
   V.1.   Za EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela podnositelj dostavlja 10 uzoraka.
   V.2.   Nakon provjere sukladnosti s općim zahtjevima (točka 6. Priloga 0.) te zahtjevima u odnosu na oblik i dimenzije (Prilog VI.), na 10 uzoraka ispituju se kolorimetrijske značajke (Prilog VII.) i koeficijent svjetlosne jakosti (CIL) (Prilog VIII.) za kut odstupanja od 20’ i kut osvjetljivanja (upadni kut) V = H = 0° ili ako je potrebno u položaju određenom u točki 4. Priloga VII. i točki 4.1. Priloga VIII. Nakon toga se na katadiopterima na kojima je izmjerena najmanja odnosno najveća vrijednost provodi cjelokupno ispitivanje sukladno točki 3. Priloga VIII. Ta dva uzorka tehnička služba može zadržati sukladno točki 5.1. Priloga 0. za daljnja moguća ispitivanja. Ostalih osam uzoraka dijeli se u četiri skupine po dva uzorka:

               Prva skupina

                           —

                           Na oba uzorka provodi se ispitivanje nepropusnosti na vodu (točka 1. Priloga IX.), a nakon toga, ako je rezultat ispitivanja zadovoljavajući, provodi se ispitivanje otpornosti na motorna goriva i sredstva za podmazivanje (točke 3. i 4. Priloga IX.).

               Druga skupina

                           —

                           Na oba uzorka se prema potrebi provodi ispitivanje otpornosti na koroziju (točka 2. Priloga IX.) i nakon toga ispitivanje otpornosti na struganje stražnje strane katadioptera (točka 5. Priloga IX.). Na ta dva uzorka se nakon toga provodi ispitivanje otpornosti na toplinu (Prilog XI.).

               Treća skupina

                           —

                           Na oba uzorka provodi se ispitivanje vremenske postojanosti optičkih svojstava (Prilog X.).

               Četvrta skupina

                           —

                           Na oba uzorka provodi se ispitivanje postojanosti boja (Prilog XII.).

         V.3.   Nakon ispitivanja iz točke V.2. katadiopteri svake skupine imaju:

               3.1.

               boju koja ispunjava zahtjeve utvrđene u Prilogu VII. To se provjerava kvalitativnom metodom, a u slučaju dvojbe potvrđuje kvantitativnom metodom;

               3.2.

               koeficijent svjetlosne jakosti (CIL) koji ispunjava zahtjeve utvrđene u Prilogu VIII. i koji nakon ispitivanja dostiže najmanje 60 % prethodno dobivene vrijednosti na istom uzorku. Ispitivanje se provodi samo za kut odstupanja od 20’ i kut osvjetljivanja V = H = 0° ili, ako je potrebno, u položaju određenom u točkama 4. i 4.1.Priloga VIII.

         PRILOG VI.
   ZAHTJEVI U ODNOSU NA OBLIK I DIMENZIJE
   VI.1.   OBLIK I DIMENZIJE KATADIOPTERA RAZREDA I.

               1.1.

               Osvjetljavajuće površine katadioptera razreda I. moraju se nalaziti unutar kruga promjera 200 mm.

               1.2.

               Oblik svjetlećih površina mora biti jednostavan i ne smije se pri uobičajenim udaljenostima promatranja lako zamijeniti sa slovom, brojkom ili trokutom.

               1.3.

               Bez obzira na točku 1.2. dopušten je oblik koji sliči jednostavnom obliku slova i brojaka 0, I, U ili 8.

         VI.2.   OBLIK I DIMENZIJE KATADIOPTERA RAZREDA III.
   2.1.   Osvjetljavajuće površine katadioptera razreda III. imaju oblik istostraničnog trokuta. Ako je u jednom od kutova upisana riječ „TOP” vrh tog kut mora biti usmjeren prema gore.
   2.2.   Osvjetljavajuća površina može, ali i ne mora, u svojem središtu imati trokutasto neretroreflektirajuće područje sa stranicama usporednim s onima vanjskog trokuta.
   2.3.   Osvjetljavajuća površina može, ali i ne mora, biti neprekinuta. Najmanji razmak između dviju susjednih katadiopterskih optičkih jedinica nikad ne smije biti veći od 15 mm.
   2.4.   Osvjetljavajuća površina katadiopterskog uređaja smatra se neprekinutom ako su rubovi osvjetljavajućih površina susjednih zasebnih optičkih jedinica usporedni i ako su spomenute optičke jedinice jednoliko raspodijeljene preko čitave pune površine trokuta.
   2.5.   Ako osvjetljavajuća površina nije neprekinuta, broj zasebnih katadiopterskih optičkih jedinica, uključujući i kutne jedinice, ne smije biti manji od četiri na svakoj stranici trokuta.
   2.5.1.   Zasebne katadiopterske optičke jedinice ne smiju biti zamjenljive, osim ako se ne sastoje od homologiranih katadiopterskih uređaja razreda I.
   2.6.   Duljina vanjskih rubova osvjetljavajućih površina trokutastih katadioptera razreda III. iznosi između 150 mm i 200 mm. U slučaju uređaja tipa šupljeg trokuta, širina stranica, mjerena pod pravim kutom na potonje, treba biti jednaka najmanje 20 % efektivne duljine između krajnjih točaka osvjetljavajuće površine.
   VI.3.   Sukladnost s gornjim zahtjevima može se utvrditi vizualno gdje je to moguće.
   PRILOG VII.
   KOLORIMETRIJSKI ZAHTJEVI
   VII.1.   Ovi se zahtjevi odnose samo na bezbojne, crvene i jantarne katadioptere.

               1.1.

               Katadiopteri mogu biti sastavljeni od spojene katadiopterske optičke jedinice i filtra koji su oblikovani tako da se u uobičajenim uvjetima uporabe ne mogu razdvojiti.

               1.2.

               Nije dopušteno bojenje katadiopterskih optičkih jedinica i filtara bojom ili lakom.

         VII.2.   Kada je katadiopterski uređaj osvijetljen normiranim rasvjetnim sredstvom A koji preporuča Međunarodna komisija za osvjetljenje (CIE) s kutom odstupanja od 20’ i kutom osvjetljivanja V = H = 0°, ili, ako to daje bezbojnu refleksiju površine, s kutom V = ± 5°, H = 0°, tada trikromatske koordinate reflektiranog svjetlosnog toka moraju biti unutar sljedećih granica:

               CRVENO:

               granica prema žutom:

               y ≤ 0,335,

               granica prema grimiznom:

               z ≤ 0,008,

               JANTARNO:

               granica prema žutom:

               y ≤ 0,429,

               granica prema crvenom:

               y ≤ 0,398,

               granica prema bijelom:

               z ≤ 0,007.

               2.1.

               Sukladnost crvene i jantarne boje kolorimetrijskim zahtjevima provjerava se vizualnim usporedbenim ispitivanjem.

               2.2.

               Ako se tijekom ovog ispitivanja pojave dvojbe, ispunjavanje kolorimetrijskih zahtjeva provjerava se određivanjem trikromatskih koordinata najdvojbenijeg uzorka.

         VII.3.   Bezbojni katadiopteri ne smiju davati selektivnu refleksiju, odnosno trikromatske koordinate „x” i „y” normiranog rasvjetnog sredstva A koje se upotrebljava za osvjetljivanje katadioptera ne smiju iskazivati promjene veće od 0,01 nakon refleksije od katadioptera.

               3.1.

               To se provjerava vizualnim usporedbenim ispitivanjem kako je navedeno u točki 2.1. pri čemu se uspoređuje područje osvijetljeno svjetlosnim izvorom čije trikormatske koordinate odstupaju za 0,01 u odnosu na normirano rasvjetno sredstvo A.

               3.2.

               Ako se tijekom tog ispitivanja pojave dvojbe, određuju se trikromatske koordinate najselektivnijeg uzorka.

         PRILOG VIII.
   FOTOMETRIJSKE ZNAČAJKE
   VIII.1.   U zahtjevu za dodjelu EEZ homologacije sastavnog dijela podnositelj navodi referentnu os. To odgovara kutu osvjetljivanja V = H = 0° u tablici koeficijenata svjetlosne jakosti (CIL).
   VIII.2.   Kod fotometrijskih mjerenja primjenjuje se samo osvjetljavajuća površina koja se nalazi unutar kruga promjera 120 mm za katadiopter razreda I. pri čemu je veličina te površine ograničena na 100 cm2 i pri čemu površine katadiopterskih optičkih jedinica ne trebaju bezuvjetno dosegnuti tu vrijednost. Proizvođač navodi obris površine koja se koristi. Kod razreda III. razmatra se cjelokupna osvjetljavajuća površina bez ograničenja u veličini.
   VIII.3.   Vrijednosti koeficijenta svjetlosne jakosti (CIL) za crvene katadioptere najmanje su jednake onima navedenim u donjoj tablici, izražene u mcd/lx za navedene kutove odstupanja i kutove osvjetljivanja.

               Razred

               Kut odstupanja α

               Kut osvjetljivanja β

               uspravno V
               vodoravno H

               0°
               0°

               + i – 10°
               0°

               + i – 5°
               + i – 20°

               I.

               20′

               100

               50

               50

               1° 30′

               5

               2,5

               2,5

               (II.)

               III.

               20′

               150

               75

               75

               1° 30′

               7,5

               3,75

               3,75

         Vrijednosti koeficijenta svjetlosne jakosti (CIL) koje su manje od navedenih u posljednja dva stupca u gornjoj tablici nisu dopuštene unutar prostornog kuta koji ima referentno središte u svojem vrhu i ograničen je ravninama koje se sijeku uzduž sljedećih linija:
   (V = + i – 10°, H = 0°) (V = + i – 5°, H = + i – 20°)
   VIII.4.   Ako se koeficijent svjetlosne jakosti (CIL) katadioptera mjeri za kut β pri V = H = 0°, provjerava se pojavljuje li se bilo kakav učinak zrcala pri neznatnom zakretanju uređaja. Ako je ono prisutno, mjerenje se obavlja za kut β pri V = između – 5 i + 5, H = 0°. Konačni je položaj onaj koji odgovara najmanjem koeficijentu svjetlosne jakosti za jedan od navedenih položaja.

               4.1.

               Katadioptere koji nemaju oznaku „TOP” s kutom osvjetljivanja β pri V = H = 0° ili kutom određenim u točki VIII.4. i kutom odstupanja od 20′ treba zakrenuti oko njihove referentne osi do položaja najmanjeg koeficijenta svjetlosne jakosti koji mora odgovarati vrijednosti određenoj u točki VIII.3. Ako se koeficijent svjetlosne jakosti mjeri za druge kutove osvjetljivanja i odstupanja, katadiopter se postavlja u položaj koji odgovara toj vrijednosti ε. Ako određene vrijednosti nisu postignute, katadiopter je moguće zakrenuti oko njegovih referentnih osi za između – 5 i + 5° od tog položaja.

               4.2.

               Katadiopteri koji nemaju oznaku „TOP” s kutom osvjetljivanja β pri V = H = 0° ili kutom određenim u točki VIII.4. i kutom odstupanja od 20′ zakrenu se oko njihove referentne osi za između – 5 i + 5°. Koeficijent svjetlosne jakosti ne smije pasti ispod propisane vrijednosti u bilo kojem položaju uređaja ostvarenu tijekom njegova zakretanja.

               4.3.

               Ako za smjer V = H = 0° i ε = 0° koeficijent svjetlosne jakosti prelazi navedenu vrijednost za najmanje 50 %, provode se mjerenja za sve kutove osvjetljivanja i odstupanja za ε = 0°.

         VIII.5.   U provođenju ispitivanja primjenjuje se postupak kojeg preporuča Međunarodna komisija za osvjetljenje (CIE) za fotometrijska ispitivanja katadioptera.
   PRILOG IX.
   OTPORNOST NA VANJSKA SREDSTVA
   IX.1.   OTPORNOST NA PRODIRANJE VODE
   Katadiopteri, bili oni udruženi ili uzajamno povezani sa svjetlom, se nakon što se s njih uklone svi odvojivi dijelovi urone u vodu temperature 25 ± 5 °C u trajanju od 10 minuta tako da najviša točka gornjeg dijela osvjetljavajuće površine bude približno 20 mm ispod površine vode. To se ispitivanje ponavlja nakon zakretanja katadioptera za 180° tako da je osvjetljavajuća površina okrenuta prema dolje, a stražnja je strana približno 20 mm ispod površine vode.

               1.1.

               Voda ne smije prodrijeti do reflektirajuće površine katadiopterske optičke jedinice. Ako je vizualnim putem nedvojbeno moguće ustanoviti prisutnost vode, smatra se da katadiopter nije zadovoljio ispitivanje.

               1.2.

               Ako se vizualnim putem utvrdi da nema prisutnosti vode ili u slučaju dvojbe, koeficijent svjetlosne jakosti (CIL) mjeri se postupkom iz točke V.3.2. pri čemu se s katadioptera protresanjem odstranjuje višak vode s njegove vanjske strane.

         IX.2.   OTPORNOST NA KOROZIJU
   Katadiopteri moraju biti oblikovani tako da usprkos utjecaju vlage i korozije kojima su izloženi pri uobičajenim uvjetima uporabe zadrže propisane fotometrijske i kolorimetrijske značajke. Otpornost prednje površine na gubitak sjaja i zaštita stražnje strane od oštećenja zaštitnog sloja provjeravaju se posebno ako za bitni metalni sastavni dio postoji opasnost od podlijeganja koroziji.
   Katadiopter s kojeg su prethodno uklonjeni svi odvojivi dijelovi, ili svjetlo s kojim je katadiopter udružen ili uzajamno spojen izlažu se djelovanju slane magle u trajanju od 50 sati. Ispitivanje traje dva puta po 24 sata sa stankom od dva sata tijekom koje je dopušteno da se uzorak osuši.
   Slana magla dobiva se raspršivanjem slane otopine pri temperaturi od 35 ± 2 °C slane otopine otapanjem 20 + 2 težinska dijela natrijevog klorida i 80 dijelova destilirane vode koja ne sadrži više od 0,02 % nečistoća.
   Odmah nakon završetka ispitivanja uzorak ne smije pokazivati znakove prekomjerne korozije koja bi mogla umanjiti učinkovitost uređaja.
   IX.3.   OTPORNOST NA MOTORNA GORIVA
   Vanjska površina katadioptera, a posebno vanjska osvjetljavajuća površina lagano se prebriše pamučnom krpom namočenom u mješavinu benzina i benzola (omjer 90:10). Nakon približno pet minuta površina se vizualno pregleda. Ona ne smije pokazivati vidljive površinske promjene.
   IX.4.   OTPORNOST NA ULJA ZA PODMAZIVANJE
   Vanjska površina katadioptera, a posebno vanjska osvjetljavajuća površina lagano se prebriše pamučnom krpom namočenom u ulje za podmazivanje s učinkom čišćenja. Nakon otprilike pet minuta površina se očisti. Izmjeri se koeficijent svjetlosne jakosti (točka V.3.2.).
   IX.5.   OTPORNOST DOSTUPNE STRAŽNJE ZRCALNE STRANE KATADIOPTERA
   Stražnja stražnja katadioptera očisti se najlonskom četkom te se na nju nakon jedne minute položi pamučna krpa namočena u mješavinu benzina i benzola (omjer 90:10). Nakon toga se pamučna krpa ukloni, a katadiopter se ostavi da se osuši.
   Nakon završetka isparivanja, stražnja se strana još jednom iščetka istom najlonskom četkom.
   Nakon toga se izmjeri koeficijent svjetlosne jakosti (CIL) (točka V.3.2.) nakon što se cjelokupna stražnja strana stražnje zrcalne površine prekrije crnim tušem.
   PRILOG X.
   VREMENSKA POSTOJANOST OPTIČKIH SVOJSTAVA
   X.1.   Homologacijsko tijelo koje dodjeljuje EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela ima pravo provjeriti vremensku postojanost optičkih svojstava tipa katadioptera tijekom njegove uporabe.
   X.2.   Nadležna tijela država članica osim one u kojoj je dodijeljena EEZ homologacija tipa sastavnog dijela mogu obaviti istovjetna ispitivanja na svojem državnom području. Ako katadiopter pokazuje sustavnu nesukladnost kada je u uporabi, nadležna tijela dostavljaju sastavne dijelove iz ispitivanja nadležnom tijelu koje je dodijelilo EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela sa zahtjevom za njegovo mišljenje.
   X.3.   U nedostatku drugih kriterija, pojam „sustavna nesukladnost” tipa katadioptera kada je u uporabi tumači se u skladu s točkom 6.1. Priloga 0.
   PRILOG XI.
   OTPORNOST NA TOPLINU
   XI.1.   Katadiopter se u suhoj atmosferi u trajanju od 12 sati neprekidno izlaže temperaturi od 65 ± 2 °C.
   XI.2.   Nakon provedenog ispitivanja na katadiopteru, a posebno njegovom optičkom dijelu, ne smije se vidjeti nijedna pukotina ili zamjetljivije izobličenje.
   XI.3.   Kolorimetrijske i fotometrijske značajke provjeravaju se sukladno točkama V.3.1. i V.3.2.
   PRILOG XII.
   POSTOJANOST BOJA
   XII.1.   Homologacijsko tijelo koje je dodijelilo EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela ima pravo provjeriti postojanost boja predmetnog tipa katadioptera tijekom njegove uporabe.
   XII.2.   Nadležna tijela država članica osim one u kojoj je dodijeljena EEZ homologacija tipa sastavnog dijela mogu obaviti istovjetna ispitivanja na svojem državnom području. Ako katadiopter pokazuje sustavnu nesukladnost kada je u uporabi, nadležna tijela dostavljaju sastavne dijelove iz ispitivanja nadležnom tijelu koje je dodijelilo EEZ homologaciju tipa sastavnog dijela sa zahtjevom za njegovo mišljenje.
   XII.3.   U nedostatku drugih kriterija, pojam „sustavna nesukladnost” tipa katadioptera kada je u uporabi tumači se u skladu s točkom 6.1. Priloga 0.
   Dodatak prilozima
   VREMENSKI REDOSLIJED ISPITIVANJA

               Točka

               Ispitivanje

               Uzorci

               a

               b

               c

               d

               e

               f

               g

               h

               i

               j

               0.6.

               Opći zahtjevi: vizualni pregled

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               VI.

               Oblik i dimenzije: vizualni pregled

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               VII.

               Kolorimetrija: vizualni pregled
               trikromatske koordinate u slučaju dvojbe

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               VIII.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               X

               VIII.3.

               U cijelosti

               X

               X

               IX.1.

               Voda: 10 minuta u uobičajenom položaju

               X

               X

               10 minuta u preokrenutom položaju

               X

               X

               vizualni pregled

               X

               X

               V.3.1.

               Kolorimetrija: vizualni pregled

               X

               X

               trikromatske koordinate u slučaju dvojbe

               X

               X

               V.3.2.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               X

               X

               IX.3.

               Motorna goriva: 5 minuta

               X

               X

               vizualni pregled

               X

               X

               IX.4.

               Ulja: pet minuta

               X

               X

               vizualni pregled

               X

               X

               V.3.1.

               Kolorimetrija: vizualni pregled

               X

               X

               trikromatske koordinate u slučaju dvojbe

               X

               X

               V.3.2.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               X

               X

               IX.2.

               Korozija: 24 sata

               X

               X

               2 sata stanka

               X

               X

               24 sata

               X

               X

               vizualni pregled

               X

               X

               IX.5.

               Stražnja strana: jedna minuta

               X

               X

               vizualni pregled

               X

               X

               XI.

               Toplina: 12 sati na 65 ± 2 °C

               X

               X

               vizualni pregled u odnosu na deformacije

               X

               X

               V.3.1.

               Kolorimetrija: vizualni pregled

               X

               X

               trikromatske koordinate u slučaju dvojbe

               X

               X

               V.3.2.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               X

               X

               X.

               Vremenska postojanost optičkih svojstava

               V.3.1.

               Kolorimetrija: vizualni pregled
               ili trikromatske koordinate

               V.3.2.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               XII.

               Postojanost boja

               V.3.1.

               Kolorimetrija: vizualni pregled
               ili trikromatske koordinate

               V.3.2.

               Fotometrija: ograničeno na 20′ i V = H = 0°

               0.5.1.

               Pohrana uzoraka kod tijela za homologaciju

               X

               X


title: Direktiva Komisije 2007/20/EZ od 3. travnja 2007. o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja diklofluanida kao aktivne tvari u njezin Prilog I.  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               212

         32007L0020

               L 094/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               03.04.2007.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2007/20/EZ
   od 3. travnja 2007.
   o izmjeni Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća radi uvrštavanja diklofluanida kao aktivne tvari u njezin Prilog I.
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
   budući da:

               (1)

               Uredbom Komisije (EZ) br. 2032/2003 od 4. studenoga 2003. o drugoj fazi desetogodišnjeg radnog programa iz članka 16. stavka 2. Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1896/2000 (2) utvrđuje se popis aktivnih tvari koje se ocjenjuju radi mogućeg uvrštavanja u Prilog I., I.A ili I.B Direktivi 98/8/EZ. Taj popis uključuje diklofluanid.

               (2)

               U skladu s Uredbom (EZ) br. 2032/2003, diklofluanid je ocijenjen u skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 98/8/EZ o korištenju pripravka 8, zaštitna tvar za drvo, iz Priloga V. Direktivi 98/8/EZ.

               (3)

               U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 2032/2003, državom članicom izvjestiteljicom imenovana je Ujedinjena Kraljevina. Ujedinjena Kraljevina je 13. rujna 2005., u skladu s člankom 10. stavcima 5. i 7. te Uredbe, podnijela Komisiji izvješće nadležnog tijela zajedno s preporukom.

               (4)

               Izvješće nadležnog tijela pregledale su države članice i Komisija. U skladu s člankom 11. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 2032/2003, nalazi tog pregleda uneseni su 28. studenoga 2006. u izvješće o ocjeni u sklopu Stalnog odbora za biocidne pripravke.

               (5)

               Ispitivanje diklofluanida nije ukazalo na bilo kakva otvorena pitanja ili zabrinutosti koje bi trebalo uputiti Znanstvenom odboru za zdravstvene i ekološke rizike (SCHER).

               (6)

               Različita ispitivanja pokazala su da biocidni pripravci koji se upotrebljavaju kao zaštitne tvari za drvo i sadrže diklofluanid zadovoljavaju zahtjeve predviđene člankom 5. Direktive 98/8/EZ, posebno u pogledu uporaba koje su bile razmatrane i detaljno navedene u izvješću o ocjeni. Stoga je diklofluanid primjereno uvrstiti u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ kako bi se osiguralo da se u svim državama članicama odobrenja za biocidne pripravke, koji se koriste kao zaštitne tvari za drvo i sadrže diklofluanid, mogu izdati, mijenjati ili poništiti u skladu s člankom 16. stavkom 3. Direktive 98/8/EZ.

               (7)

               Važno je da se odredbe ove Direktive primjenjuju istodobno u svim državama članicama kako bi se na tržištu osigurao jednak tretman biocidnih pripravaka koji sadrže aktivnu tvar diklofluanid i isto tako olakšalo pravilno funkcioniranje tržišta biocidnih pripravaka općenito.

               (8)

               U svjetlu nalaza izvješća o ocjeni, primjereno je zahtijevati da je za pripravke čija je uporaba odobrena u industrijske svrhe obvezno korištenje odgovarajuće opreme za osobnu zaštitu i izdavanje uputa kojima se nalaže da tretirana drvena građa nakon tretmana mora biti uskladištena na nepromočivoj čvrstoj podlozi kako bi se spriječili izravni gubici u tlo i omogućilo prikupljanje otpada radi ponovne uporabe ili zbrinjavanja, u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom i. podtočkom (d) Direktive 98/8/EZ.

               (9)

               Prije uvrštavanja aktivne tvari u Prilog I. Direktivi 98/8/EZ trebalo bi utvrditi razumno razdoblje kako bi se omogućilo državama članicama i zainteresiranim stranama da se pripreme za ispunjavanje novih zahtjeva te podnositeljima zahtjeva, koji su pripremili dokumentaciju, da potpuno iskoriste desetogodišnje razdoblje za zaštitu podataka koje u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (c) podtočkom ii. Direktive 98/8/EZ počinje s datumom uvrštavanja.

               (10)

               Nakon uvrštavanja, državama članicama trebalo bi omogućiti razumno razdoblje za provedbu članka 16. stavka 3. Direktive 98/8/EZ, a posebno za odobravanje, izmjenu ili poništenje dozvola za biocidne pripravke u vrsti pripravka 8 koji sadrže diklofluanid, kako bi osigurale njihovu usklađenost s Direktivom 98/8/EZ.

               (11)

               Direktivu 98/8/EZ bi trebalo stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (12)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biocidne pripravke,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilog I. Direktivi 98/8/EZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije 29. veljače 2008. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   One te odredbe primjenjuju od 1. ožujka 2009.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja utvrđuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 3. travnja 2007.

            Za Komisiju

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  SL L 123, 24.4.1998., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2006/140/EZ (SL L 414, 30.12.2006., str. 78.).

      (2)  SL L 307, 24.11.2003., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1849/2006 (SL L 355, 15.12.2006., str. 63.).
   PRILOG
   U Prilog I. Direktivi 98/8/EZ umeće se sljedeća tablica s unosom „br. 2”

                  Br.

                  Uobičajeni naziv

                  Naziv prema IUPAC-u
                  Identifikacijski brojevi

                  Minimalna čistoća aktivne tvari u biocidnom pripravku koji se stavlja na tržište

                  Datum uvrštenja

                  Rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. (osim pripravaka koji sadrže više od jedne aktivne tvari, za koje je rok za usklađivanje s člankom 16. stavkom 3. jednak roku iz zadnje odluke o uvrštavanju njegove aktivne tvari)

                  Datum isteka uvrštenja

                  Tip pripravka

                  Posebne odredbe (1)

                  „2.

                  diklofluanid

                  N-(Diklorofluoro-metiltio)-N′,N′-dimetil-N-fenilsulfamid
                  EZ br.: 214-118-7
                  CAS br.: 1085-98-9

                  > 96 % masenog udjela

                  1. ožujka 2009.

                  28. veljače 2011.

                  28. veljače 2019.

                  8

                  Države članice jamče da su za odobrenja ispunjeni sljedeći uvjeti:

                              (1)

                              Za pripravke odobrene za industrijsku i/ili profesionalnu uporabu mora se rabiti odgovarajuća oprema za osobnu zaštitu.

                              (2)

                              U pogledu uočenih rizika za segment tla, za zaštitu toga segmenta treba poduzeti odgovarajuće mjere ublažavanja rizika.

                              (3)

                              U oznakama i/ili sigurnosnim listovima za pripravke odobrene za uporabu u industriji mora biti navedeno da svježe tretirana građa mora biti uskladištena na nepromočivoj čvrstoj podlozi kako bi se spriječili izravni gubici u tlo i da eventualne gubitke treba sakupiti radi ponovne uporabe ili zbrinjavanja.

      (1)  Za provedbu općih načela Priloga VI., sadržaj i zaključci izvješća o ocjeni nalaze se na internetskoj adresi Komisije: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/indeks.htm”


title: 79/490/EEZ: Direktiva Komisije od 18. travnja 1979. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 70/221/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na spremnike tekućega goriva i zaštitu od stražnjeg podlijetanja za motorna vozila i njihove prikolice

text:
               13/Sv. 026

               HR

               Službeni list Europske unije

               71

         31979L0490

               L 128/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.04.1979.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 18. travnja 1979.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 70/221/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na spremnike tekućega goriva i zaštitu od stražnjeg podlijetanja za motorna vozila i njihove prikolice
   (79/490/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 78/547/EEZ (2), a posebno njezine članke 11., 12. i 13.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/221/EEZ od 20. ožujka 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na spremnike tekućega goriva i zaštitu od stražnjeg podlijetanja za motorna vozila i njihove prikolice (3),
   budući da je s obzirom na stečeno iskustvo i najnovije stanje tehnike sada moguće postrožiti zahtjeve i još ih bliže uskladiti sadašnjim uvjetima ispitivanja;
   budući da se naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja već prodaju i zasebno i nakon ugradbe na vozilo; budući da je moguće provjeriti ih prije ugradbe na vozilo, njihovo slobodno kretanje može se olakšati uvođenjem EEZ homologacije tipa za takve naprave koje se smatraju zasebnim tehničkim jedinicama u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ;
   budući da su odredbe ove Direktive u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu direktiva tehničkom napretku koje imaju za cilj otkloniti tehničke prepreke trgovini u sektoru motornih vozila,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 70/221/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članci 2. i 2.a zamjenjuju se sljedećim:
               „Članak 2.
               1.   Ni jedna država članica ne može zbog razloga koji se odnose na spremnike tekućeg goriva, odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa za vozilo, ako to vozilo zadovoljava zahtjeve određene u Prilogu koji se odnose na spremnike tekućeg goriva.
               2.   Ni jedna država članica ne može zbog razloga koji se odnose na zaštitu od stražnjeg podlijetanja, odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa za vozilo, ako to vozilo zadovoljava zahtjeve određene u Prilogu koji se odnose na zaštitu od stražnjeg podlijetanja ni ako je to vozilo opremljeno napravom za zaštitu od stražnjeg podlijetanja kojoj je dodijeljena homologacija kao tehničkoj jedinici u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ i ako je ona ugrađena u skladu sa zahtjevima točke II.5. Priloga.
               3.   Nitijedna država članica ne može odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa za napravu za zaštitu od stražnjeg podlijetanja ako ta naprava, koja se smatra tehničkom jedinicom u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ zadovoljava odgovarajuće zahtjeve određene u Prilogu.
               Članak 2.a
               1.   Ni jedna država članica ne može zbog koji se odnose na spremnike tekućeg goriva odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ili korištenje vozila, ako to vozilo zadovoljava zahtjeve određene u Prilogu o spremnicima tekućeg goriva.
               2.   Ni jedna država članica ne može zbog koji se odnose na zaštitu od stražnjeg podlijetanja odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ili korištenje vozila ako to vozilo zadovoljava zahtjeve određene u Prilogu koji se odnose na zaštitu od stražnjeg podlijetanja ni ako je to vozilo opremljeno napravom za zaštitu od stražnjeg podlijetanja kojoj je dodijeljena homologacija kao tehničkoj jedinici u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ i ako je ona ugrađena u skladu sa zahtjevima točke II.5. Priloga.
               3.   Ni jedna država članica ne može zabraniti stavljanje na tržište naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja koja se smatra tehničkom jedinicom u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ ako je ona sukladna tipu kojem je dodijeljena homologacija u smislu članka 2. stavka 3.”

               2.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 2.b
               Država članica koja provodi homologaciju poduzima potrebne mjere kako bi se osigurala da je informirana o svim promjenama dijela ili značajke navedene u točkama II.2.1. i II.2.2. Priloga. Nadležna tijela te države članice odlučuju o tome trebaju li se provesti nova ispitivanja na preinačenom tipu i treba li se sastavljati novo izvješće. Gdje takva ispitivanja pokažu da zahtjevi ove Direktive nisu zadovoljeni, promjena se ne odobrava.”

               3.

               Prilog Direktivi Vijeća 70/221/EEZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   Od 1. siječnja 1980., ni jedna država članica ne može zbog koji se odnose na zaštitu vozila od stražnjeg podlijetanja:

               —

               odbiti, za tip vozila, dodijeliti EEZ homologaciju tipa, ni izdati presliku certifikata navedenog u zadnjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ ni dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa, ni

               —

               zabraniti stavljanje u uporabu vozila,

         ako dijelovi koji osiguravaju zaštitu od stražnjeg podlijetanja za taj tip vozila ili te tipove vozila zadovoljavaju odredbe Direktive 70/221/EEZ, kako je zadnje izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   S učinkom od 1. listopada 1980. države članice:

               —

               više ne izdaju presliku certifikata navedenog u zadnjoj alineji članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. s obzirom na tip vozila čiji dijelovi koji osiguravaju zaštitu od stražnjeg podlijetanja ne zadovoljavaju odredbe Direktive 70/221/EEZ kako je zadnje izmijenjena ovom Direktivom,

               —

               odbijaju dodijeliti nacionalnu homologaciju za tip vozila čiji dijelovi koji osiguravaju zaštitu od stražnjeg podlijetanja ne zadovoljavaju odredbe Direktive 70/221/EEZ kako je zadnje izmijenjena ovom Direktivom.

         3.   Od 1. listopada 1981. države članice mogu zabraniti stavljanje u uporabu vozila čiji dijelovi koji osiguravaju zaštitu od stražnjeg podlijetanja ne zadovoljavaju odredbe Direktive 70/221/EEZ kako je zadnje izmijenjena ovom Direktivom.
   Članak 3.
   Do 1. siječnja 1980. države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. travnja 1979.

            Za Komisiju

         Étienne DAVIGNON

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 168, 26.6.1978., str. 39.

      (3)  SL L 76, 6.4.1970., str. 23. i SL L 65, 15.3.1979., str. 42.

   PRILOG
   Tekst točke II. zamjenjuje se sljedećim:

      „II.   ZAŠTITA OD STRAŽNJEG PODLIJETANJA
      II.1.   Općenito
      Vozila obuhvaćena ovom Direktivom moraju biti konstruirana tako da omoguće učinkovitu zaštitu od stražnjeg podlijetanja na vozilima kategorija M1 i N1
          (1).
      II.2.   Definicije
      II.2.1.   Tip vozila za potrebe zaštite od stražnjeg podlijetanja
      Pojam ‚tip vozila za potrebe zaštite od stražnjeg podlijetanja’ znači vozila koja se ne razlikuju s obzirom na sljedeće glavne značajke:

                  II.2.1.1.

                  Širina stražnje osovine, struktura, dimenzije, oblik i materijali stražnjeg dijela vozila ako ispunjavaju zahtjeve točaka od II.5.1. do II.5.4.5.5.;

                  II.2.1.2.

                  Obilježja suspenzije ako ispunjavaju zahtjeve točaka od II.5.1. do II.5.4.5.5.

            II.2.2.   Tip naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja
      Pojam ‚tip naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja’ označava naprave koje se ne razlikuju s obzirom na sljedeće glavne značajke:

                  II.2.2.1.

                  oblik;

                  II.2.2.2.

                  dimenzije;

                  II.2.2.3.

                  način spajanja;

                  II.2.2.4.

                  materijale.

            II.3.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa
      Zahtjev za EEZ homologaciju tipa vozila s obzirom na zaštitu od stražnjeg podlijetanja.
      II.3.1.1.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa vozila s obzirom na zaštitu od stražnjeg podlijetanja mora podnijeti proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.
      Njemu moraju biti priloženi dolje navedeni dokumenti u tri primjerka i sljedeće informacije:

                  II.3.1.2.1.

                  Opis vozila sa stajališta mjerila navedenih u točki II.2.1., zajedno s nacrtima i fotografijom ili tlocrtom stražnje strane vozila. Moraju se navesti brojevi i/ili simboli kojima se određuje tip vozila;

                  II.3.1.2.2.

                  Tehnički opis dijelova koji osiguravaju zaštitu od stražnjeg podlijetanja zajedno s dovoljno detaljnim informacijama.

                  II.3.1.2.3.

                  Tehničkoj službi odgovornoj za homologacijska ispitivanja mora se podnijeti uzorak tipa vozila koji se homologira.

            Zahtjev za EEZ homologaciju tipa za napravu za zaštitu od stražnjeg podlijetanja koja se smatra tehničkom jedinicom.
      II.3.2.1.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa za napravu za zaštitu od stražnjeg podlijetanja koja se smatra tehničkom jedinicom u smislu članka 9.a Direktive 70/156/EEZ mora podnijeti proizvođač vozila ili proizvođač naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja ili njihovi odnosni ovlašteni zastupnici.
      Za svaki tip naprave za zaštitu od stražnjeg podlijetanja, zahtjevu se moraju priložiti:

                  II.3.2.2.1.

                  Dokumentacija u tri primjerka u kojoj se daje opis tehničkih značajki naprave;

                  II.3.2.2.2.

                  Uzorak tipa naprave. Ako to nadležno tijelo smatra potrebnim ono može zatražiti daljnji uzorak. Uzorci moraju biti jasno i neizbrisivo označeni trgovačkim nazivom ili oznakom podnositelja zahtjeva i nazivom tipa.

            II.4.   EEZ homologacija tipa
      Certifikat o EEZ homologaciji za tip vozila mora se predvidjeti Prilogom sastavljenim u skladu s jednim od sljedećih modela:

                  II.4.1.1.

                  Kod zahtjeva navedenog u točki II.3.1. uzorak prikazan u Dodatku 1.;

                  II.4.1.2.

                  Kod zahtjeva navedenog u točki II.3.2. uzorak prikazan u Dodatku 2.

            II.5.   Specifikacije
      II.5.1.   Sva vozila moraju biti tako konstruirana i/ili opremljena da pružaju učinkovitu zaštitu svojom cijelom širinom od podlijetanja sa stražnje strane vozila kategorija M1 i N1
          (1).
      II.5.2.   Za svako vozilo u jednoj od kategorija M1, M2, M3, N1, O1 ili O2
          (1), smatra se da zadovoljava uvjet određen u točki II.5.1. ako razmak od tla cijele stražnje širine šasije ili glavnih dijelova nadogradnje ne prelazi 55 cm.
      Ovaj se zahtjev mora zadovoljiti na udaljenosti od 45 cm mjereno od krajnjeg stražnjeg dijela vozila.
      II.5.3.   Za svako vozilo u jednoj od kategorija N2, N3, O3 ili O4
          (1), smatra se da zadovoljava uvjet određen u točki II.5.1. ako:

                  —

                  vozilo je opremljeno posebnom napravom za zaštitu od stražnjeg podlijetanja u skladu sa zahtjevima točke II.5.4., ili

                  —

                  vozilo je tako konstruirano i/ili opremljeno sa stražnje strane da se zahvaljujući svom obliku i značajkama njegovi sastavni dijelovi mogu smatrati zamjenom za napravu za zaštitu od stražnjeg podlijetanja. Za sastavne dijelove čija kombinirana funkcija zadovoljava zahtjeve određene u točki II.5.4. smatra se da čine napravu za zaštitu od stražnjeg podlijetanja.

            Naprava za zaštitu od stražnjeg podlijetanja, dalje u tekstu ‚naprava’, uobičajeno se sastoji od poprečnog nosača i veznih dijelova spojenih s bočnim nosačima šasije ili s bilo čime što ih nadomješta.
      Mora imati sljedeće značajke:
      II.5.4.1.   Naprava mora biti ugrađena što bliže moguće stražnjem dijelu vozila. Kada je vozilo neopterećeno (2) donji rub naprave ne smije ni u jednom dijelu biti više od 55 cm iznad tla;
      II.5.4.2.   Širina naprave ne smije ni u jednoj točki prekoračiti širinu stražnje osovine izmjerenu na krajnjim bočnim točkama kotača, izuzimajući izbočenje guma u dodiru s tlom, niti od nje biti kraća više od 10 cm sa svake strane. Ako ima više stražnjih osovina, kao mjerodavnu treba uzeti širinu najšire osovine;
      II.5.4.3.   Visina profila poprečnog nosača ne smije biti manja od 10 cm. Bočni krajevi poprečnog nosača ne smiju biti savijeni prema unatrag niti imati oštre vanjske rubove; ti su zahtjevi ispunjeni kad su bočni krajevi poprečnog nosača zaobljeni na vanjskoj strani s polumjerom zakrivljenosti koji nije manji od 2,5 mm.
      II.5.4.4.   Naprava može biti konstruirana tako da može imati više položaja na stražnjoj strani vozila. U tom slučaju treba postojati sigurna metoda za osiguranje naprave u radnom položaju tako da se onemogući bilo kakvo slučajno mijenjanje položaja. Sila koju treba primijeniti djelatnik radi promjene položaja uređaja ne smije biti veća od 40 daN.
      Naprava mora pružati odgovarajući otpor u odnosu na sile koje djeluju usporedno s uzdužnom osi vozila, i biti spojena, kada je u radnom položaju, s bočnim nosačima šasije ili s bilo čime što ih nadomješta.
      Ovaj će zahtjev biti zadovoljen ako vodoravni razmak između kraja zaštite od stražnjeg podlijetanja i stražnjeg kraja vozila za vrijeme i poslije djelovanja ispitnih sila ne prekoračuje 40 cm u bilo kojoj od točaka P1, P2 i P3. Kod mjerenja tog rastojanja ne treba uzimati u obzir ni jedan dio vozila na visini većoj od 3 m iznad tla kad je vozilo neopterećeno;
      II.5.4.5.1.   Točke P1 postavljene su 30 cm od uzdužnih ravnina koje dodiruju vanjske rubove kotača stražnje osovine; točke P2, koje se nalaze na dužini koja spaja točke P1, simetrične su u središnjoj uzdužnoj ravnini vozila, na međusobnoj udaljenosti od 70 do 100 cm uključivo, pri čemu točnu poziciju određuje proizvođač. Visinu točaka P1 i P2 iznad tla određuje proizvođač vozila unutar linija koje vodoravno povezuju ovu napravu. Međutim, visina ne smije prelaziti 60 cm kada je vozilo neopterećeno. P3 je središnja točka ravne linije koja spaja točke P2;
      II.5.4.5.2.   Vodoravna sila od 12,5 % sile koja odgovara najvećoj dopuštenoj masi vozila, ali ne prelazi 2,5 × 104 N mora se primijeniti uzastopno u obje točke P1 i u točki P3;
      II.5.4.5.3.   Vodoravna sila od 50 % sile koja odgovara najvećoj dopuštenoj masi vozila, ali ne prelazi 10 × 104 N mora se primijeniti uzastopno u obje točke P2;
      II.5.4.5.4.   Sile navedene u prethodnim točkama II.5.4.5.2. i II.5.4.5.3. moraju se primijeniti zasebno. Redoslijed u kojem se te sile primjenjuje određuje proizvođač;
      Kadgod se obavlja ispitivanje za potvrdu sukladnosti s gore spomenutim zahtjevima, moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti:

                  II.5.4.5.5.1.

                  Naprava se mora spojiti s bočnim nosačima šasije ili s bilo čime što ih nadomješta;

                  II.5.4.5.5.2.

                  Ispitne sile moraju se primijeniti odvojeno i uzastopno (npr. pomoću univerzalnih spojeva) i moraju biti usporedne sa središnjom uzdužnom ravninom vozila preko površine koja nema više od 25 cm po visini (točnu visinu mora navesti proizvođač) i 20 cm po širini, s polumjerom zakrivljenosti 5 ± 1 mm na uspravnim rubovima; središte površine uzastopno se namješta na točke P1, P2 i P3.

            II.5.5.   Odstupajući od gore spomenutih zahtjeva, vozila sljedećih kategorija ne moraju ispunjavati zahtjeve ovog Priloga vezano za zaštitu od stražnjeg podlijetanja:

                  —

                  vučne jedinice za zglobna vozila,

                  —

                  prikolice za prijevoz debla i drugih vrlo dugih predmeta,

                  —

                  vozila s čijom uporabom nije spojiva zaštita od stražnjeg podlijetanja.”

      (1)  Kategorije prema međunarodnoj klasifikaciji određene u napomeni (b) Priloga I. Direktivi Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica.

      (2)  Kako je definirano u točki 2.6. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ.
   DODATAK 1.
   UZORAK
   (Najveći format: A4 (210 × 297 mm)

   DODATAK 2.
   UZORAK
   (Najveći format: A4 (210 × 297 mm)


title: 82/318/EEZ: Direktiva Komisije od 2. travnja 1982. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/115/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila

text:
               13/Sv. 009

               HR

               Službeni list Europske unije

               74

         31982L0318

               L 139/9

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               02.04.1982.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 2. travnja 1982.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/115/EEZ o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila
   (82/318/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice;
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 80/1267/EEZ (2), a posebno njezin članak 11.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/115/EEZ od 18. prosinca 1975. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na sidrišta sigurnosnih pojaseva motornih vozila (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 81/575/EEZ (4), a posebno njezin članak 6.,
   budući da je Vijeće u interesu cestovne sigurnosti Direktivom 81/575/EEZ proširilo područje primjene Direktive 76/115/EEZ koje je do tada bilo ograničeno na vozila kategorije M1 kao što je određeno u Prilogu I. Direktivi 70/156/EEZ, kako bi obuhvatilo sve kategorije motornih vozila; budući da je tehnički napredak koji je postignut u međuvremenu omogućio proširenje područja primjene; budući da će provedba ove mjere zahtijevati usklađenje zahtjeva i ispitivanja navedenih u Direktivi s proširenim područjem primjene; budući da je stečeno iskustvo u primjeni ove Direktive pokazalo potrebu za određenim propisima koje bi trebalo bolje uskladiti sa sadašnjim uvjetima ispitivanja;
   budući da su odredbe ove Direktive u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku direktiva o uklanjanju tehničkih prepreka trgovini motornih vozila,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi I., II. i III. Direktivi 76/115/EEZ izmjenjuju se u skladu s Prilogom ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   1.   Od 1. listopada 1982., države članice ne smiju, za vozila kategorije M1 iz razloga koji se odnose na sidrišta sigurnosnih pojaseva:

               —

               odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa, ili certifikat iz zadnje alineje članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ ili nacionalnu homologaciju tipa s obzirom na tip motornog vozila, ili

               —

               zabraniti stavljanje u uporabu vozila,

         ako sidrišta sigurnosnih pojaseva u ovom tipu vozila ili u ovim vozilima zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/115/EEZ, kao što je izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   Od 1. listopada 1983., s obzirom na motorna vozila kategorije M1 države članice:

               —

               neće više izdavati certifikat iz zadnje alineje članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ s obzirom na tip motornog vozila u kojem sidrišta sigurnosnih pojaseva ne zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/115/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom,

               —

               mogu odbiti dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa s obzirom na tipove motornog vozila u kojima sidrišta sigurnosnih pojaseva ne zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/115/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.

         U slučaju kabrioleta s krovom na spuštanje ili automobila s pomičnim krovom odobrenih u skladu s točkom 4.3.2. Priloga I. Direktivi 76/115/EEZ u svojoj originalnoj verziji, gore spomenuti datum se mijenja 1. listopadom 1986.
   3.   Od 1. listopada 1984. države članice mogu zabraniti stavljanje u uporabu vozila kategorije M1 u kojima sidrišta sigurnosnih pojaseva ne zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/115/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   Ova se odredba ne primjenjuje na određene kabriolete s krovom na spuštanje ili automobile s pomičnim krovom odobrene u skladu s točkom 4.3.2. Priloga I. Direktivi 76/115/EEZ u svojoj originalnoj verziji.
   Članak 3.
   1.   Od 1. listopada 1982. države članice ne smiju iz razloga koji se odnose na sidrišta sigurnosnih pojaseva vozila kategorija drugih osim M1:

               —

               odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ili certifikat iz zadnje alineje članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ ili nacionalnu homologaciju tipa s obzirom na tip motornog vozila, ili

               —

               zabraniti stavljanje u uporabu vozila,

         ako sidrišta sigurnosnih pojaseva u ovom tipu vozila ili u ovim vozilima zadovoljavaju zahtjeve Direktive 76/115/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   Bez obzira na stavak 1., države članice ne smiju iz razloga koji se odnosi na sidrišta sigurnosnih pojaseva:

               —

               do 30. rujna 1986. odbiti dodijeliti EEZ homologaciju tipa ili certifikat iz zadnje alineje članka 10. stavka 1. Direktive 70/156/EEZ ili nacionalnu homologaciju tipa s obzirom na tip motornog vozila kategorija N2 i N3,

               —

               do 30. rujna 1987. zabraniti stavljanje u uporabu vozila ovih kategorija,

         ako taj tip vozila ili ta vozila nisu opremljeni sidrištima sigurnosnih pojaseva.
   Članak 4.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 30. rujna 1982. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 2. travnja 1982.

            Za Komisiju

         Karl-Heinz NARJES

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 375, 31.12.1980., str. 34.

      (3)  SL L 24, 30.1.1976., str. 6.

      (4)  SL L 209, 29.7.1981., str. 30.
   PRILOG
   Izmjena Priloga Direktivi 76/115/EEZ

      PRILOG I. —   DEFINICIJE, ZAHTJEVI ZA EEZ HOMOLOGACIJU TIPA, EEZ HOMOLOGACIJA TIPA, SPECIFIKACIJE, ISPITIVANJA, SUKLADNOST PROIZVODNJE, UPUTE

   U točki 1.9. izraz „(tip-up)” briše se u engleskoj inačici.
   Točka 2.2.1. mijenja se kako slijedi:

                  „2.2.1.

                  nacrtima razmještaja i osnovne strukture vozila u odgovarajućem mjerilu, koji prikazuju smještanje sidrišta pojaseva, djelotvornih sidrišta pojaseva (kad je primjenjivo) i podrobnim nacrtima sidrišta pojaseva i strukture za koju će ta sidrišta biti pričvršćena.”

   Točka 4.1.1. mijenja se kako slijedi:

      H je referencijska točka kako je određeno u točki 1.1. iz Priloga III. Direktivi 77/649/EEZ, koja mora biti određena u skladu s postupkom navedenim u toj Direktivi.

                  4.1.1.1.

                  Točka H′ je referencijska točka koja odgovara H kako je određeno u točki 4.1.1. i treba ju odrediti za sve uobičajene položaje u kojima se sjedalo upotrebljava.

                  4.1.1.2.

                  Točka R je referencijska točka sjedala određena u točki 1.2. iz Priloga III. Direktivi 77/649/EEZ.”

   Točka 4.1.2. mijenja se kako slijedi:

                  „4.1.2.

                  Referencijska crta je pravac kako je određeno u točki 3.4. iz Priloga III. Direktivi 77/649/EEZ.”

   Točka 4.1.4. mijenja se kako slijedi:

                  „4.1.4.

                  Točka C je točka smještena 450 mm uspravno iznad točke R. Međutim, ako udaljenost S, koja je određena u točki 4.1.6., nije manja od 280 mm i ako je proizvođač odabrao alternativnu formulu BR = 280 mm + 0,8 S, koja je određena u točki 4.4.4.3., tada je uspravni razmak između točaka C i R treba biti 500 mm.”

   U točki 4.1.5. izraz „točka H” zamjenjuje se izrazom „točka H′”.
   Točka 4.1.6.2.1. mijenja se kako slijedi:

                  „4.1.6.2.1.

                  ravnina P za vozačevo sjedalo jest uspravna ravnina usporedna sa srednjom uzdužnom ravninom vozila koja prolazi kroz središte kola upravljača u ravnini obruča kola upravljača, kad je kolo upravljača, ako se može namještati, u svojem srednjem položaju.”

   U točki 4.1.6.2.3. posljednji redak glasi:

      „A ≥ 300 mm, ako je klupa za sjedenje oblikovana i izvedena za više od dva putnika.”

   U točki 4.3.4. dodaje se sljedeće:

      „U ovom slučaju, dva donja sidrišta bit će dostatna.”

   Točka 4.4.2.3. se briše.
   Točka 4.4.3., u nizozemskoj inačici dodaje se riječ „effectief”.
   Točka 4.4.3.1. mijenja se kako slijedi:

                  „4.4.3.1.

                  Kutovi α1 i α2 moraju biti između 30° i 80° za sve uobičajene položaje uporabe sjedala. Ako je, kad je riječ o prednjim sjedalima u motornim vozilima kategorije M1, najmanje jedan od kutova α1 i α2 nepromjenljiv u svim uobičajenim položajima uporabe, njegova vrijednost treba biti 60° ± 10°.”

   Točka 4.4.3.2. mijenja se kako slijedi:

                  „4.4.3.2.

                  U slučaju klupa za sjedenje u vozilima kategorija koje nisu M1, stražnja sjedala i namjestiva sjedala s napravom za namještanje, opisanom u točki 1.12., s kutom naslona sjedala manjim od 20° (vidjeti sliku 1, Prilog III.), kutovi α1 i α2 smiju biti ispod najmanje vrijednosti određene u točki 4.4.3.1., pod uvjetom da oni nisu manji od 20° u bilo kojem normalnom položaju uporabe.”

   Točka 4.4.4.1. mijenja se kako slijedi:

      4.4.4.1.   Ako je upotrijebljena vodilica remena pojasa ili slična naprava koja utječe na smještanje djelotvornoga gornjeg sidrišta pojasa, to smještanje treba odrediti na uobičajeni način uzimajući u obzir položaj sidrišta kad uzdužna središnja crta remena pojasa prolazi kroz točku J1, koja je određena postupno iz točke R pomoću sljedeća tri odsječka:
      RZ, koji je odsječak referencijske crte duljine 530 mm, izmjeren od točke R prema gore;
      ZX, koji je odsječak duljine 120 mm okomit na srednju uzdužnu ravninu vozila, izmjeren od točke Z u pravcu sidrišta;
      XJ1, koji je odsječak duljine 60 mm okomit na ravninu određenu odsječcima RZ i ZX, izmjeren od točke X prema naprijed.
      Točka J2 određena je simetrično točki J1 s obzirom na uzdužnu uspravnu ravninu koja prolazi kroz referencijsku crtu, opisanu u točki 4.1.2., ispitne lutke smještene u sjedalo koje se razmatra.”

   Točka 4.4.4.2. mijenja se kako slijedi:

                  „4.4.4.2.

                  Djelotvorno gornje sidrište pojasa mora ležati ispod ravnine FN koja prolazi okomito na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja s referencijskom crtom čini kut od 65°. Taj kut može biti smanjen na 60° kad je riječ o stražnjim sjedalima. Ravnina FN mora biti tako smještena da presijeca referencijsku crtu u točki D tako da je DR = 315 mm + 1,8 S. Međutim, kad je S ≤ 200 mm, tada je DR = 675 mm.”

   Točka 4.4.4.3. mijenja se kako slijedi:

                  „4.4.4.3.

                  Djelotvorno gornje sidrište pojasa mora ležati iza ravnine FK koja prolazi okomito na srednju uzdužnu ravninu sjedala i koja presijeca referencijsku crtu pod kutom od 120° u točki B tako da je BR = 260 mm + S. Ako je S ≥ 280 mm, proizvođač može po vlastitu nahođenju upotrijebiti izraz BR = 260 mm + 0,8 S.”

   U točki 4.4.4.5. „H” treba zamijeniti sa „R”.
   Točka 4.4.4.6. mijenja se kako slijedi:

                  „4.4.4.6.

                  Djelotvorno gornje sidrište pojasa mora se smjestiti iznad vodoravne ravnine koja prolazi kroz točku C, koja je određena u točki 4.1.4.”

   Točka 4.4.4.7. mijenja se kako slijedi:

      4.4.4.7.   Uz gornje sidrište pojasa određeno u točki 4.3.1. mogu se predvidjeti i druga djelotvorna gornja sidrišta, ako je zadovoljen jedan od sljedećih uvjeta:
      4.4.4.7.1.   Dodatna sidrišta zadovoljavaju zahtjeve navedene u točkama od 4.4.4.1. do 4.4.4.6.
      4.4.4.7.2.   Dodatna se sidrišta mogu upotrijebiti bez pomoći alata, zadovoljavaju zahtjeve navedene u točkama 4.4.4.5. i 4.4.4.6. i smještena su u jedno od područja određenih pomicanjem područja, prikazanog na slici 1. u Prilogu III., za 80 mm prema gore ili prema dolje u uspravnome pravcu.
      4.4.4.7.3.   Sidrište je namijenjeno (sidrišta su namijenjena) za zapregnuti rameni pojas, zadovoljava (zadovoljavaju) zahtjeve navedene u točki 4.4.4.6., leži (leže) iza poprečne ravnine koja prolazi kroz referencijsku crtu i smješteno je (smještena su):

                  4.4.4.7.3.1.

                  ako je riječ o jednom sidrištu, u području koje je zajedničko dvama diedrima (kutnim površinama) određenima uspravnim pravcima koji prolaze kroz točke J1 i J2, kako je određeno u točki 4.4.4.1., i kojih su vodoravni presjeci prikazani na slici 2. u Prilogu III.;

                  4.4.4.7.3.2.

                  ako je riječ o dvama sidrištima, u bilo kojem prikladnom gore navedenom diedru, pod uvjetom da ni jedno sidrište nije više od 50 mm udaljeno od simetrično smještenog zrcalnog položaja drugoga sidrišta u odnosu na ravninu P, određenu u točki 4.1.6., sjedala koje se razmatra.”

   Točka 4.5.1., u nizozemskoj inačici izraz „(7,16 duim)” zamjenjuje se s „(7/16)”.
   Iza točke 4.5.1. dodaju se sljedeće nove točke 4.5.2. i 4.5.3.:

                  „4.5.2.

                  Ako je proizvođač vozilo opremio sigurnosnim pojasevima koji su pričvršćeni za sva sidrišta propisana za dotično sjedalo, ta sidrišta ne trebaju zadovoljiti zahtjev određen u točki 4.5.1, pod uvjetom da su u skladu s ostalim odredbama ove Direktive. K tomu se ni zahtjev naveden u točki 4.5.1. ne primjenjuje na dodatna sidrišta, koja zadovoljavaju uvjet određen u točki 4.4.4.7.3.

                  4.5.3

                  Mora biti moguće odvojiti sigurnosni pojas od sidrišta bez bilo kakva oštećenja sidrišta.”

   Točka 5.1.2. mijenja se kako slijedi:

                  „5.1.2.

                  Sjedala se trebaju ugraditi i treba ih smjestiti u položaj za vožnju ili uporabu, koji je odabrala tehnička služba koja obavlja homologacijska ispitivanja, a koji daje najnepovoljnije uvjete s obzirom na čvrstoću sustava. Položaj se sjedala treba navesti u izvještaju o ispitivanju. Naslon sjedala, ako se njegov nagib može namještati, treba učvrstiti kako je odredio proizvođač ili, u nedostatku takve odredbe, u položaj koji odgovara djelotvornom kutu naslona koji je što je moguće bliži 25° za vozila kategorija M1 i N1, odnosno 15° za vozila svih ostalih kategorija.”

   U točki 5.3.2. „10° + 5°” zamjenjuje se sa „10° ± 5°”.
   Točka 5.3.3., u nizozemskoj inačici izraz „kort” zamjenjuje se sa „snel”.
   U točki 5.3.5.1. dodaje se sljedeće:

      „K tomu, ako je broj sidrišta veći od propisanog u točki 4.3., ta se sidrišta trebaju podvrgnuti ispitivanju navedenu u točki 5.4.5., pri kojemu se opterećenja na sidrišta prenose pomoću naprave koja reproducira geometriju tipa sigurnosnog pojasa kakav se predviđa pričvrstiti na ta sidrišta.”

   U točkama 5.4.1.2., 5.4.1.3., 5.4.2.1. i 5.4.2.2. dodaje se sljedeće:

      „Za vozila kategorija različitih od M1 i N1 ispitno opterećenje treba biti 675 daN ± 20 daN.”

   U točki 5.4.3. dodaje se sljedeće:

      „Za vozila kategorija različitih od M1 i N1 ispitno opterećenje treba biti 1 110 daN ± 20 daN.”

   U točki 5.4.4.2. dodaje se sljedeće:

      „Za vozila kategorija različitih od M1 i N1 ta sila mora biti deset puta veća od težine cjelokupnog sjedala.”

   Iza točke 5.4.4.2. dodaje se nova točka 5.4.5.:

      „5.4.5.   Ispitivanje izvedbe pojasa posebnog tipa

                  5.4.5.1.

                  Ispitno opterećenje od 1 350 daN ± 20 daN treba se uspostaviti na vučnoj napravi (vidjeti sliku 2. Prilog IV.), koja je pričvršćena na sidrišta istoga takvog sigurnosnog pojasa pomoću naprave koja reproducira geometriju gornjeg remena (gornjih remena) torza.

                  5.4.5.2.

                  U isto se vrijeme vučna sila od 1 350 daN ± 20 daN treba uspostaviti na vučnoj napravi (vidjeti sliku 3. Prilog IV.), koja je pričvršćena na dva donja sidrišta pojasa.

                  5.4.5.3.

                  Za vozila kategorija različitih od M1 i N1 ovo ispitno opterećenje treba biti 675 daN ± 20 daN.”

   Točka 5.5.2. mijenja se kako slijedi:

                  „5.5.2.

                  U vozilima u kojima se upotrebljavaju takve naprave, naprave za pomicanje i učvršćenje koje omogućavaju putnicima na svim sjedalima izlaženje iz vozila, moraju, nakon uklanjanja vučne sile, još uvijek biti upravljive rukom.”

      PRILOG II. —   PRILOG CERTIFIKATU O EEZ HOMOLOGACIJE TIPA: SIDRIŠTA SIGURNOSNIH POJASEVA

   Bilješka (1): Napomene s objašnjenjem se zamjenjuju kako slijedi:

               „ ‚A’ za pojas s tri točke,

               ‚B’ za trbušni pojas,

               ‚S’ za pojaseve posebnog tipa; u ovom slučaju vrsta tipa je objašnjena pod ‚Napomene’,

               ‚Ar’, ‚Br’ ili ‚Sr’ za pojaseve s uvlačenjem,

               ‚Are’, ‚Bre’ ili ‚Sre’ za pojaseve s uvlačenjem i napravama za apsorpciju energije na najmanje jednom sidrištu.”

         Prilog III. je izmijenjen kako slijedi:

      PRILOG III.

         Slika 1.

         Područja smještanja djelotvornih sidrišta pojaseva

         Slika 2.

         Djelotvorna gornja sidrišta u skladu s točkom 4.4.4.7.3. iz Priloga I.

   Prilog IV.: Dodaje se sljedeća slika: