title: 89/654/EEZ: Direktiva Vijeća od 30. studenoga 1989. o minimalnim sigurnosnim i zdravstvenim zahtjevima na gradilištima (prva pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)

text:
               05/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               44

         31989L0654

               L 393/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               30.11.1989.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 30. studenoga 1989.
   o minimalnim sigurnosnim i zdravstvenim zahtjevima na gradilištima (prva pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ)
   (89/654/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 118.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1) podnesen nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu,
   u suradnji s Europskim parlamentom (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da članak 118.a Ugovora predviđa da će Vijeće pomoću direktiva usvojiti minimalne uvjete za poticanje poboljšanja, posebno u radnom okolišu, da bi osiguralo višu razinu zaštite sigurnosti i zdravlja radnika;
   budući da sukladno pravilima tog članka takve direktive moraju izbjeći nametanje administrativnih, financijskih i pravnih ograničenja koja bi otežavala osnivanje i razvoj malih i srednjih poduzeća;
   budući da komunikacija Komisije o njezinom programu za sigurnost, higijenu i zdravlje na radu (4) predviđa donošenje direktive čija je svrha jamčiti sigurnost i zdravlje radnika na mjestu rada;
   budući da je u svojoj Rezoluciji od 21. prosinca 1987. o sigurnosti, higijeni i zdravlju na radu (5) Vijeće primilo na znanje namjeru Komisije da mu u skoroj budućnosti podnese minimalne zahtjeve za organizaciju mjesta rada;
   budući da je poštovanje minimalnih uvjeta, čija je svrha jamčiti viši standard sigurnosti i zdravlja na radu, neophodno za osiguranje sigurnosti i zdravlja radnika;
   budući da je ova Direktiva pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (6); budući da su odredbe te direktive stoga potpuno primjenjive na gradilišta ne dovodeći u pitanje striktnije i/ili specifičnije odredbe iz ove Direktive;
   budući da je ova Direktiva praktični doprinos stvaranju socijalne dimenzije unutarnjeg tržišta;
   budući da se Komisija, sukladno Odluci 74/325/EEZ (7) kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju, savjetovala sa Savjetodavnim odborom za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na mjestu rada u izradi prijedloga u ovom području,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   ODJELJAK I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Predmet
   1.   Ovom Direktivom, koja je prva pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ, utvrđuju se minimalni sigurnosni i zdravstveni zahtjevi na radu, kako je određeno u članku 2.
   2.   Ova se Direktiva ne primjenjuje na:

               (a)

               prijevozna sredstva koja se koriste izvan poduzeća i/ili pogona, ili mjesta rada unutar prijevoznih sredstava;

               (b)

               privremena ili pokretna gradilišta;

               (c)

               ekstraktivne industrije;

               (d)

               ribarske brodove;

               (e)

               polja, šume i ostale površine koje čine dio poljoprivrednog ili šumarskog poduzeća, ali koje se nalaze dalje od njegovih izgrađenih površina.

         3.   Odredbe Direktive 89/391/EEZ potpuno su primjenjive na čitavo područje iz stavka 1., ne dovodeći u pitanje restriktivnije i/ili specifičnije odredbe u ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   Definicija
   Za potrebe ove Direktive, „mjesto rada” znači mjesto namijenjeno radu u prostorima poduzeća i/ili pogona te bilo koje drugo mjesto unutar poduzeća i/ili pogona kojem radnik ima pristup tijekom svog rada.
   ODJELJAK II.

      OBAVEZE POSLODAVCA

   Članak 3.
   Mjesta rada koja se koriste prvi put
   Mjesta rada koja se koriste prvi put nakon 31. prosinca 1992. moraju zadovoljiti minimalne sigurnosne i zdravstvene uvjete navedene u Prilogu I.
   Članak 4.
   Mjesta rada koja se već koriste
   Mjesta rada koja su se koristila prije 1. siječnja 1993. moraju zadovoljiti minimalne sigurnosne i zdravstvene uvjete navedene u Prilogu II. najkasnije tri godine nakon tog datuma.
   Međutim, u slučaju Portugalske Republike mjesta rada koja su se koristila prije 1. siječnja 1993. moraju zadovoljiti, najkasnije četiri godine nakon tog datuma, minimalne sigurnosne i zdravstvene uvjete određene u Prilogu II.
   Članak 5.
   Promjene koje zahvaćaju mjesta rada
   Kad mjesta rada prolaze kroz promjene, proširenja i/ili konverzije nakon 31. prosinca 1992., poslodavac poduzima sve potrebne mjere da bi osigurao da su te promjene, proširenja i/ili konverzije u skladu s odgovarajućim minimalnim uvjetima koji su navedeni u Prilogu I.
   Članak 6.
   Opći zahtjevi
   Da bi zaštitio sigurnost i zdravlje radnika, poslodavac se mora pobrinuti da:

               —

               su prometni putovi koji vode do izlaza u nuždi i sami izlazi u nuždi slobodni u svako vrijeme,

               —

               se provodi tehničko održavanje mjesta rada i opreme i uređaja, posebno onih iz priloga I. i II., te da se što je prije moguće ispravljaju svi otkriveni kvarovi koji bi mogli utjecati na sigurnost i zdravlje radnika,

               —

               se mjesto rada, oprema i uređaji, posebno oni iz Priloga I. točke 6. i Priloga II. točke 6., redovito čiste do prikladne higijenske razine,

               —

               se sigurnosna oprema i uređaji namijenjeni sprečavanju ili eliminaciji opasnosti, posebno oni iz priloga I. i II., redovito održavaju i provjeravaju.

         Članak 7.
   Informiranje radnika
   Ne dovodeći u pitanje članak 10. Direktive 89/391/EEZ, radnici i/ili njihovi predstavnici bit će obaviješteni o svim mjerama koje se moraju poduzeti s obzirom na sigurnost i zdravlje na radnom mjestu.
   Članak 8.
   Savjetovanje i sudjelovanje radnika
   Savjetovanje i sudjelovanje radnika i/ili njihovih predstavnika odvija se u skladu s člankom 11. Direktive 89/391/EEZ o pitanjima koja su pokrivena ovom Direktivom, uključujući i njezine priloge.
   ODJELJAK III.

      RAZNE ODREDBE

   Članak 9.
   Izmjene priloga
   Strogo tehničke izmjene priloga kao rezultat:

               —

               donošenja direktiva o tehničkom usklađivanju i normizaciji oblikovanja, proizvodnje ili izgradnje dijelova mjesta rada, i/ili

               —

               tehničkog napretka, promjena u međunarodnim propisima ili specifikacijama i znanju s obzirom na mjesta rada,
               usvajaju se u skladu s postupkom navedenim u članku 17. Direktive 89/391/EEZ.

         Članak 10.
   Završne odredbe
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 1992. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Međutim, datum primjenjiv za Helensku Republiku je 31. prosinca 1994.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje su donijele ili koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   3.   Države članice svakih pet godina izvješćuju Komisiju o praktičnoj provedbi odredaba ove Direktive, navodeći stavove poslodavaca i radnika.
   Komisija obavješćuje Europski parlament, Vijeće, Gospodarski i socijalni odbor i Savjetodavni odbor za sigurnost, higijenu i zaštitu zdravlja na radu.
   4.   Komisija periodično Europskom parlamentu, Vijeću i Gospodarskom i socijalnom odboru podnosi izvješće o provedbi ove Direktive, vodeći računa o stavcima 1. do 3.
   Članak 11.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. studenoga 1989.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. P. SOISSON

      (1)  SL C 141, 30.5.1988., str. 6.,

      SL C 115, 8.5.1989., str. 34. i

      SL C 284, 10.11.1989., str. 8.

      (2)  SL C 326, 19.12.1988., str. 123. i

      SL C 256, 9.10.1988., str. 51.

      (3)  SL C 175, 4.7.1988., str. 28.

      (4)  SL C 28, 3.2.1988., str. 3.

      (5)  SL C 28, 3.2.1988., str. 1.

      (6)  SL L 183, 29.6.1989., str. 1.

      (7)  SL L 185, 9.7.1974., str. 15.
   PRILOG I.
   MINIMALNI SIGURNOSNI I ZDRAVSTVENI ZAHTJEVI ZA MJESTA RADA NA GRADILIŠTIMA KOJA SE KORISTE PRVI PUT, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 3. DIREKTIVE

               1.

                  Preliminarna napomena

               Obaveze navedene u ovom Prilogu primjenjuju se kad god je to potrebno zbog karakteristika radnog mjesta, aktivnosti, okolnosti ili opasnosti.

               2.

                  Stabilnost i čvrstoća

               Konstrukcija i čvrstoća objekata s mjestima rada moraju biti primjerene vrsti posla.

               3.

                  Električne instalacije

               Električne instalacije moraju biti projektirane i izrađene tako da ne dovode do opasnosti od požara ili eksplozije; osobe moraju biti primjereno zaštićene od rizika od nesreća uzrokovanih izravnim ili neizravnim kontaktom.
               Električne instalacije i sigurnosne naprave moraju odgovarati naponu, vanjskim uvjetima i sposobnosti osoba koje imaju pristup dijelovima instalacija.

               4.

                  Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi

                           4.1.

                           Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi moraju ostati slobodni i voditi što je izravnije moguće do otvorenog prostora ili sigurnog područja.

                           4.2.

                           U slučaju opasnosti radnicima mora biti omogućena što brža i što sigurnija evakuacija s mjesta rada.

                           4.3.

                           Broj, raspored i veličina evakuacijskih putova i izlaza u nuždi ovise o uporabi, opremi i veličini gradilišta te najvećem broju osoba koje mogu biti prisutne.

                           4.4.

                           Izlazna vrata za nuždu moraju se otvarati prema van.
                           Klizna ili okretna vrata nisu dozvoljena ako su posebno namijenjena za izlaze u nuždi.
                           Izlazna vrata za nuždu ne smiju biti zaključana ili blokirana tako da ih u slučaju nužde ne bi mogla lako i brzo otvoriti bilo koja osoba koja ih mora koristiti.

                           4.5.

                           Posebni evakuacijski putovi i izlazi u nuždi moraju biti označeni u skladu s nacionalnim propisima kojima se Direktiva 77/576/EEZ (1) prenosi u zakonodavstvo.
                           Takvi znakovi moraju biti postavljeni na odgovarajućim mjestima i moraju biti otporni.

                           4.6.

                           Izlazna vrata za nuždu ne smiju se zaključavati.
                           Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi te prometni putovi i vrata koja vode do njih moraju biti bez zapreka tako da se u svakom trenutku mogu nesmetano koristiti.

                           4.7.

                           Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi koji trebaju biti osvijetljeni moraju biti opskrbljeni nužnom rasvjetom odgovarajuće jačine u slučaju nestanka postojeće rasvjete.

               5.

                  Otkrivanje i gašenje požara

                           5.1.

                           Ovisno o dimenzijama i namjeni zgrada, opremi koju sadrže, fizikalnim i kemijskim svojstvima prisutnih tvari te najvećem mogućem broju prisutnih osoba, mjesta rada moraju biti opremljena odgovarajućom opremom za gašenje požara te, ako je potrebno, detektorima i alarmnim sustavima.

                           5.2.

                           Neautomatska protupožarna oprema mora biti lako dostupna i jednostavna za uporabu.
                           Oprema mora biti označena u skladu s nacionalnim propisima kojima se Direktiva 77/576/EEZ prenosi u zakonodavstvo.
                           Takvi znakovi moraju biti postavljeni na odgovarajućim mjestima i moraju biti otporni.

               6.

                  Provjetravanje ograđenih mjesta rada

                           6.1.

                           Poduzimaju se koraci da ograđena mjesta rada dobiju dovoljno svježeg zraka s obzirom na vrstu poslova i fizičke zahtjeve stavljene pred radnike.
                           Ako se koristi sustav prisilnog provjetravanja, on se mora održavati u ispravnom stanju.
                           Gdje je to potrebno radi zdravlja radnika, kontrolni sustav mora biti opremljen signalizacijom za dojavu kvara.

                           6.2.

                           Ako se koriste klima-uređaji ili mehaničke naprave za provjetravanje, njihov rad ne smije radnike izlagati propuhu koji uzrokuje nelagodu.
                           Bilo koji talog ili prašina koji bi mogli stvoriti neposrednu opasnost za zdravlje radnika moraju se ukloniti bez odlaganja.

               7.

                  Sobna temperatura

                           7.1.

                           Za vrijeme rada temperatura u prostorijama u kojima se nalaze mjesta rada mora biti primjerena za ljude, s obzirom na vrstu poslova i fizičke zahtjeve koji se postavljaju pred radnike.

                           7.2.

                           Temperatura u prostorima za odmor, prostorijama za dežurno osoblje, sanitarnim čvorovima, blagovaonicama i prostorijama za pružanje prve pomoći mora odgovarati namjeni tih prostora.

                           7.3.

                           Prozori, krovni prozori i staklene pregrade trebaju onemogućiti prekomjerni učinak sunčeva svjetla na mjestima rada s obzirom na prirodu posla na tom mjestu.

               8.

                  Prirodna i umjetna rasvjeta prostorija

                           8.1.

                           Mjesta rada moraju imati što više prirodnog svjetla i biti opskrbljena umjetnom rasvjetom primjerenom zaštiti sigurnosti i zdravlja radnika.

                           8.2.

                           Vrsta i način postavljanja rasvjetnih instalacija u prostorijama u kojima se nalaze mjesta rada i u prolazima ne smije za radnike predstavljati rizik od nesreća.

                           8.3.

                           Mjesta rada na kojima su radnici posebno izloženi riziku u slučaju nestanka umjetne rasvjete moraju imati sigurnosnu rasvjetu odgovarajućeg intenziteta.

               9.

                  Podovi, zidovi, stropovi i krovovi prostorija

                           9.1.

                           Podovi u prostorijama ne smiju imati opasnih izbočina, rupa ili nagiba, moraju biti pričvršćeni, stabilni i protuklizni.
                           Mjesta na kojima radnici rade moraju biti adekvatno toplinski izolirana, imajući u vidu vrstu poduzeća i fizičke aktivnosti radnika.

                           9.2.

                           Površina podova, zidova i stropova u prostorijama mora biti takva da se može čistiti ili renovirati do odgovarajućeg higijenskog standarda.

                           9.3.

                           Providni ili prozirni zidovi, a posebno pregrade koje su u cijelosti od stakla, u prostorijama ili u blizini mjesta rada i prometnih putova moraju biti vidljivo označeni i izrađeni od sigurnosnih materijala ili zaklonjeni od takvih mjesta ili prometnih putova da bi se izbjegle ozljede radnika u slučaju loma zidova.

                           9.4.

                           Pristup krovovima izrađenim od lomljivih materijala ne smije biti dozvoljen, osim u slučaju nošenja sigurnosne opreme.

               10.

                  Prozori i svjetlarnici

                           10.1.

                           Radnicima mora biti omogućeno da na siguran način otvaraju, zatvaraju, podešavaju ili zabravljuju prozore, svjetlarnike i ventilatore. Kad su otvoreni, ne smiju biti u položaju koji bi predstavljao opasnost za radnike.

                           10.2.

                           Prozori i svjetlarnici moraju biti projektirani zajedno s opremom ili na drugi način opskrbljeni napravama koje omogućavaju njihovo čišćenje bez rizika za radnike koji obavljaju taj posao ili radnike koji rade ispod ili u neposrednoj blizini.

               11.

                  Vrata

                           11.1.

                           Položaj, broj i veličine vrata te materijali od kojih su izrađena moraju odgovarati prirodi i namjeni prostorija ili prostora.

                           11.2.

                           Prozirna vrata moraju biti primjereno označena vidljivim oznakama u visini očiju.

                           11.3.

                           Okretna vrata moraju biti prozirna ili imati providne umetke.

                           11.4.

                           Ako prozirne ili prozračne površine na vratima nisu izrađene od sigurnosnih materijala i ako postoji opasnost od ozljeđivanja radnika ako se vrata razbiju, takve površine moraju biti zaštićene od loma.

                           11.5.

                           Klizna vrata moraju biti opremljena sigurnosnom napravom koja sprečava njihovo iskakanje i prevrtanje.

                           11.6.

                           Vrata koja se otvaraju prema gore moraju imati sigurnosni mehanizam koji onemogućuje povratni pad.

                           11.7.

                           Vrata na evakuacijskim putovima moraju biti primjereno označena.
                           Mora postojati mogućnost otvaranja vrata iznutra u bilo kojem trenutku i bez posebne pomoći.
                           Mora postojati mogućnost otvaranja vrata kad se radnici nalaze na mjestima rada.

                           11.8.

                           U neposrednoj blizini vrata koja su namijenjena prvenstveno prometu vozila moraju biti posebna vrata za prolaz pješaka, osim ako su vrata namijenjena prvenstveno prometu vozila potpuno sigurna; takva vrata moraju biti vidljivo označena i stalno prohodna.

                           11.9.

                           Vrata na mehanizirani pogon tijekom kretanja ne smiju predstavljati nikakvu opasnost za radnike.
                           Moraju biti opremljena nužnim napravama za zaustavljanje u nuždi, koje su lako uočljive i pristupačne, i mora biti omogućeno ručno otvaranje, osim ako se u slučaju prekida električne energije ne otvaraju automatski.

               12.

                  Prometni putovi – opasna područja

                           12.1.

                           Prometni putovi, uključujući stepenice, pričvršćene ljestve i utovarna mjesta te rampe moraju biti tako projektirani i razmješteni da se pješacima ili vozilima osigura jednostavan, siguran i prikladan pristup koji radnike koji rade u blizini ovih prometnih putova ne izlaže opasnostima.

                           12.2.

                           Putovi za prolaz pješaka i/ili promet roba moraju biti projektirani u skladu s brojem mogućih korisnika i vrstom poduzeća.
                           Ako se na prometnim putovima koriste prijevozna sredstva, mora postojati dovoljan sigurnosni razmak za pješake.

                           12.3.

                           Mora postojati dovoljan razmak između prometnih putova za vozila i vrata, prolaza za pješake, hodnika i stepeništa.

                           12.4.

                           Gdje je to potrebno radi zaštite radnika koji koriste prostorije i opremu, prometni putovi moraju biti jasno označeni.

                           12.5.

                           Ako na mjestima rada postoje opasna područja na kojima zbog prirode posla postoji rizik od pada radnika ili predmeta, ona moraju biti opremljena sa što više naprava koje onemogućuju ulazak neovlaštenih radnika u te prostore.
                           Moraju se poduzeti odgovarajuće mjere da bi se zaštitili radnici koji su ovlašteni za pristup na opasna područja.
                           Opasna područja moraju biti jasno označena.

               13.

                  Posebne mjere za pomične stepenice i pokretne trake

               Rad pomičnih stepenica i pokretnih traka mora biti siguran.
               Moraju biti opremljene potrebnim sigurnosnim uređajima.
               Moraju imati lako prepoznatljive i dostupne naprave za zaustavljanje.

               14.

                  Teretne platforme i rampe

                           14.1.

                           Teretne platforme i rampe moraju odgovarati veličini tereta koji se prevozi.

                           14.2.

                           Teretne platforme moraju imati najmanje jedan izlaz.
                           Gdje je to tehnički izvedivo, prostori čija dužina prelazi određenu granicu moraju imati izlaz na svakom kraju.

                           14.3.

                           Rampe moraju biti maksimalno sigurne da bi zaštitile radnike od pada.

               15.

                  Veličina i zračni prostor prostorija – slobodno kretanje na mjestu rada

                           15.1.

                           Radne prostorije moraju imati površinu, visinu i zračni prostor dostatan za sigurnost, zdravlje i zadovoljstvo radnika.

                           15.2.

                           Veličina slobodnog prostora na mjestu rada određuje se da bi se radnicima omogućila dostatna sloboda kretanja za obavljanje posla.
                           Ako zbog specifičnosti za to radno mjesto to nije moguće, radniku mora biti omogućena dostatna sloboda kretanja u blizini njegovog mjesta rada.

               16.

                  Prostorije za odmor

                           16.1.

                           Kada je to potrebno ovisno o vrsti posla koji obavljaju ili broju zaposlenih, radnicima se moraju osigurati pristupačne prostorije za odmor.
                           Ta se odredba ne primjenjuje ako su radnici zaposleni u uredima ili sličnim radnim prostorijama koje pružaju jednaku mogućnost opuštanja tijekom pauza.

                           16.2.

                           Prostorije za odmor moraju biti dovoljno velike i opremljene odgovarajućim brojem stolova i stolica s naslonom za sve radnike.

                           16.3.

                           U prostorijama za odmor moraju se uvesti odgovarajuće mjere za zaštitu nepušača od duhanskog dima.

                           16.4.

                           Ako se radno vrijeme redovito i često prekida, a ne postoji prostorija za odmor, moraju postojati druge prostorije u kojima radnici mogu boraviti tijekom takvih prekida, gdje god je to potrebno radi sigurnosti ili zdravlja radnika.
                           Moraju se poduzeti odgovarajuće mjere da bi se nepušači zaštitili od nelagode uzrokovane duhanskim dimom.

               17.

                  Trudnice i dojilje

               Trudnicama i dojiljama mora se omogućiti ležanje i odmaranje u odgovarajućim uvjetima.

               18.

                  Sanitarna oprema

                           18.1.

                              Garderobe i garderobni ormari

                                       18.1.1.

                                       Ako radnici moraju nositi posebnu radnu odjeću i ako se zbog zdravstvenih razloga ili zbog pravila ponašanja od njih ne može očekivati da se presvlače u drugoj prostoriji, moraju imati na raspolaganju posebne garderobe.
                                       Garderobe moraju biti pristupačne, prostrane i opskrbljene sjedalima.

                                       18.1.2.

                                       Garderobe moraju biti dovoljno prostrane i imati ormariće u kojima radnici mogu zaključati svoju odjeću tijekom radnog vremena.
                                       Ako okolnosti to zahtijevaju (npr. opasne tvari, vlaga, zrak), ormarići za radnu odjeću moraju biti odvojeni od onih za običnu odjeću.

                                       18.1.3.

                                       Potrebno je odvojiti muške i ženske garderobe ili omogućiti njihovo naizmjenično korištenje.

                                       18.1.4.

                                       Ako garderobe nisu potrebne u skladu s člankom 18.1.1., svaki radnik mora imati mjesto za držanje svoje odjeće.

                           18.2.

                              Tuševi i umivaonici

                                       18.2.1.

                                       Moraju postojati odgovarajući i prikladni tuševi za radnike ako je to potrebno zbog prirode posla ili zdravstvenih razloga.
                                       Moraju postojati odvojeni tuševi za muškarce i žene ili mogućnost njihove odvojene uporabe.

                                       18.2.2.

                                       Kupaonice s tuševima moraju biti dovoljno velike da bi svakom radniku bilo omogućeno da se tušira bez ometanja i u uvjetima odgovarajućeg higijenskog standarda.
                                       Tuševi moraju imati toplu i hladnu tekuću vodu.

                                       18.2.3.

                                       Ako tuševi nisu potrebni u skladu s prvim podstavkom stavka 18.2.1., u blizini mjesta rada i garderoba moraju postojati odgovarajući umivaonici s tekućom vodom (toplom, ako je potrebno).
                                       Takvi umivaonici moraju biti odvojeni ili ih zbog pravila ponašanja moraju prema potrebi odvojeno koristiti muškarci i žene.

                                       18.2.4.

                                       Ako su prostorije u kojima se nalaze tuševi ili umivaonici odvojene od garderoba, mora postojati dobra povezanost između tih prostorija.

                           18.3.

                              Nužnici i umivaonici

                           U blizini mjesta rada, prostorija za odmor, garderoba i prostorija s tuševima ili umivaonicima moraju postojati prostorije s odgovarajućim brojem nužnika i umivaonika.
                           Nužnici za muškarce i žene moraju biti odvojeni ili se mora omogućiti njihova naizmjenična uporaba.

               19.

                  Prostorije za pružanje prve pomoći

                           19.1.

                           Potrebno je osigurati jednu ili više prostorija za pružanje prve pomoći, gdje to nalažu veličina prostora, vrsta posla i učestalost nesreća.

                           19.2.

                           Prostorije za pružanje prve pomoći moraju imati najnužnije naprave i opremu za pružanje prve pomoći i moraju biti pristupačne za nosila.
                           Do njih moraju voditi putokazi u skladu s nacionalnim propisima kojima se Direktiva 77/576/EEZ prenosi u zakonodavstvo.

                           19.3.

                           Osim toga, oprema za pružanje prve pomoći mora se nalaziti na svim mjestima gdje to uvjeti rada zahtijevaju.
                           Ova oprema mora biti prikladno označena i lako dostupna.

               20.

                  Radnici s invaliditetom

               Pri organizaciji mjesta rada moraju se prema potrebi uzeti u obzir radnici s invaliditetom.
               Ova se odredba posebno odnosi na vrata, prolaze, stepeništa, tuševe, umivaonike, nužnike i mjesta rada koja koriste ili koja izravno zauzimaju osobe s invaliditetom.

               21.

                  Mjesta rada na otvorenom (posebne odredbe)

                           21.1.

                           Mjesta rada, prometni putovi i ostali prostori ili instalacije u vanjskom prostoru u kojima se radnici nalaze tijekom rada moraju biti organizirani na način koji omogućuje sigurno kretanje pješaka i vozila.
                           Odjeljci 12., 13. i 14. također se odnose na glavne prometne putove na lokaciji poduzeća (prometne putove koji vode do lokacijom vezanih radnih mjesta), prometne putove koji se koriste za redovito održavanje i nadzor postrojenja te na teretne platforme.
                           Odjeljak 12. se također primjenjuje na mjesta rada na otvorenom.

                           21.2.

                           Mjesta rada na otvorenom moraju biti odgovarajuće osvijetljena umjetnom rasvjetom ako dnevno svjetlo nije prikladno.

                           21.3.

                           Kad radnici rade na radnim mjestima na otvorenom, ona moraju biti što bolje organizirana, tako:

                                       (a)

                                       da su radnici zaštićeni od nepovoljnih vremenskih uvjeta te, ako je potrebno, od predmeta koji padaju;

                                       (b)

                                       da radnici nisu izloženi štetnoj razini buke niti štetnim vanjskim utjecajima kao što su plinovi, pare ili prašina;

                                       (c)

                                       da radnici mogu brzo napustiti svoja mjesta rada u slučaju opasnosti ili da im se brzo može pružiti pomoć;

                                       (d)

                                       da se radnici ne mogu poskliznuti ili pasti.

      (1)  SL L 229, 7.9.1977., str. 12.
   PRILOG II.
   MINIMALNI SIGURNOSNI I ZDRAVSTVENI ZAHTJEVI ZA MJESTA RADA NA GRADILIŠTIMA KOJA SE VEĆ KORISTE, PREMA ČLANKU 4. DIREKTIVE

               1.

                  Preliminarna napomena

               Obaveze određene ovim prilogom primjenjuju se gdje je god to potrebno zbog svojstava mjesta rada, aktivnosti, okolnosti ili opasnosti.

               2.

                  Stabilnost i čvrstoća

               Konstrukcija i čvrstoća objekata s mjestima rada moraju biti primjerene vrsti posla.

               3.

                  Električne instalacije

               Električne instalacije moraju biti projektirane i izrađene tako da ne dovode do opasnosti od požara ili eksplozije; osobe moraju biti primjereno zaštićene od rizika od nesreća uzrokovanih izravnim ili neizravnim kontaktom.
               Električne instalacije i sigurnosne naprave moraju odgovarati naponu, vanjskim uvjetima i sposobnosti osoba koje imaju pristup dijelovima instalacija.

               4.

                  Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi

                           4.1.

                           Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi moraju ostati slobodni i voditi što je izravnije moguće do otvorenog prostora ili sigurnog područja.

                           4.2.

                           U slučaju opasnosti radnicima mora biti omogućena što brža i što sigurnija evakuacija s mjesta rada.

                           4.3.

                           Mora postojati odgovarajući broj evakuacijskih putova i izlaza u nuždi.

                           4.4.

                           Vrata za izlaz u nuždi moraju se otvarati prema van.
                           Klizna ili okretna vrata nisu dozvoljena ako su posebno namijenjena za izlaze u nuždi.
                           Izlazna vrata za nuždu ne smiju biti zaključana ili blokirana tako da ih u slučaju nužde ne bi mogla lako i brzo otvoriti bilo koja osoba koja ih mora koristiti.

                           4.5.

                           Posebni evakuacijski putovi i izlazi u nuždi moraju biti označeni u skladu s nacionalnim propisima kojima se Direktiva 77/576/EEZ prenosi u zakonodavstvo.
                           Takvi znakovi moraju biti postavljeni na odgovarajućim mjestima i moraju biti otporni.

                           4.6.

                           Vrata za izlaz u nuždi ne smiju se zaključavati.
                           Evakuacijski putovi i izlazi te prometni putovi i vrata koja vode do njih moraju biti oslobođeni od svih prepreka tako da se u svako vrijeme mogu nesmetano koristiti.

                           4.7.

                           Evakuacijski putovi i izlazi u nuždi koji trebaju biti osvijetljeni moraju biti opskrbljeni nužnom rasvjetom odgovarajuće jačine u slučaju nestanka postojeće rasvjete.

               5.

                  Otkrivanje i gašenje požara

                           5.1.

                           Ovisno o dimenzijama i namjeni zgrada, opremi koju sadrže, fizikalnim i kemijskim karakteristikama prisutnih tvari te najvećem mogućem broju prisutnih osoba, mjesta rada moraju biti opremljena odgovarajućom opremom za gašenje požara te, ako je potrebno, detektorima i alarmnim sustavima.

                           5.2.

                           Neautomatska protupožarna oprema mora biti lako dostupna i jednostavna za uporabu.
                           Oprema mora biti označena u skladu s nacionalnim propisima kojima se Direktiva 77/576/EEZ prenosi u zakonodavstvo.
                           Takvi znakovi moraju biti postavljeni na odgovarajućim mjestima i moraju biti otporni.

               6.

                  Provjetravanje ograđenih mjesta rada

               Bit će poduzeti koraci da bi ograđena mjesta rada dobivala dovoljno svježeg zraka s obzirom na vrstu poslova i fizičke zahtjeve stavljene pred radnike.
               Ako se koristi sustav prisilnog provjetravanja, mora se održavati u ispravnom stanju.
               Gdje je to potrebno radi zdravlja radnika, kontrolni sustav mora biti opremljen signalizacijom za dojavu kvara.

               7.

                  Sobna temperatura

                           7.1.

                           Za vrijeme rada temperatura u prostorijama u kojima se nalaze mjesta rada mora biti primjerena za ljude, s obzirom na vrstu poslova i fizičke zahtjeve koji su stavljeni pred radnike.

                           7.2.

                           Temperatura u prostorijama za odmor, prostorijama za dežurno osoblje, sanitarnim prostorijama, blagovaonicama i prostorijama za pružanje prve pomoći mora odgovarati namjeni tih prostora.

               8.

                  Prirodna i umjetna rasvjeta prostorija

                           8.1.

                           Mjesta rada moraju imati što više prirodnog svjetla i biti opskrbljena umjetnom rasvjetom primjerenom zaštiti sigurnosti i zdravlja radnika.

                           8.2.

                           Mjesta rada na kojima su radnici posebno izloženi riziku u slučaju nestanka umjetne rasvjete moraju imati sigurnosnu rasvjetu odgovarajućeg intenziteta.

               9.

                  Vrata

                           9.1.

                           Prozirna vrata moraju biti primjereno označena vidljivim oznakama u visini očiju.

                           9.2.

                           Okretna vrata moraju biti prozirna ili imati providne umetke.

               10.

                  Područja opasnosti

               Ako na mjestima rada postoje opasna područja na kojima zbog prirode posla postoji rizik od pada radnika ili predmeta, ona moraju biti opremljena sa što više naprava koje onemogućuju ulazak neovlaštenih radnika u te prostore.
               Moraju se poduzeti odgovarajuće mjere da bi se zaštitili radnici koji su ovlašteni za pristup na opasna područja.
               Opasna područja moraju biti jasno označena.

               11.

                  Prostorije i mjesta za odmor

                           11.1.

                           Kada je to potrebno ovisno o vrsti posla koji obavljaju ili broju zaposlenih, radnicima se moraju osigurati pristupačne prostorije za odmor.
                           Ta se odredba ne primjenjuje ako su radnici zaposleni u uredima ili sličnim radnim prostorijama koje pružaju jednaku mogućnost opuštanja tijekom pauza.

                           11.2.

                           Prostorije za odmor moraju biti opremljene odgovarajućim brojem stolova i stolica s naslonom.

                           11.3.

                           U prostorijama za odmor moraju se uvesti odgovarajuće mjere za zaštitu nepušača od nelagode uzrokovane duhanskim dimom.

               12.

                  Trudnice i dojilje

               Trudnicama i dojiljama mora se omogućiti ležanje i odmor u odgovarajućim uvjetima.

               13.

                  Sanitarna oprema

                           13.1.

                              Garderobe i garderobni ormari

                                       13.1.1.

                                       Ako radnici moraju nositi posebnu radnu odjeću i ako se zbog zdravstvenih razloga ili zbog pravila ponašanja od njih ne može očekivati da se presvlače u drugoj prostoriji, moraju imati na raspolaganju posebne garderobe.
                                       Garderobe moraju biti pristupačne i prostrane.

                                       13.1.2.

                                       Garderobe moraju imati ormariće u kojima radnici mogu zaključati svoju odjeću tijekom radnog vremena.
                                       Ako okolnosti to zahtijevaju (npr. opasne tvari, vlaga, zrak), ormarići za radnu odjeću moraju biti odvojeni od onih za običnu odjeću.

                                       13.1.3.

                                       Potrebno je odvojiti muške i ženske garderobe ili omogućiti njihovo naizmjenično korištenje.

                           13.2.

                              Tuševi, nužnici i umivaonici

                                       13.2.1.

                                       Mjesta rada moraju biti tako opremljena da radnici u blizini imaju:

                                                   —

                                                   tuševe, ako je to potrebno zbog prirode njihova posla,

                                                   —

                                                   posebne prostorije opremljene odgovarajućim brojem nužnika i umivaonika.

                                       13.2.2.

                                       Tuševi moraju imati tekuću vodu (toplu, ako je potrebno).

                                       13.2.3.

                                       Tuševi za muškarce i žene moraju biti odvojeni ili se mora omogućiti njihova odvojena uporaba.
                                       Nužnici za muškarce i žene moraju biti odvojeni ili se mora omogućiti njihova odvojena uporaba.

               14.

                  Oprema za pružanje prve pomoći

               Mjesta rada moraju imati opremu za pružanje prve pomoći.
               Ova oprema mora biti prikladno označena i lako dostupna.

               15.

                  Radnici s invaliditetom

               Pri organizaciji mjesta rada moraju se prema potrebi uzeti u obzir radnici s invaliditetom.
               Ova se odredba posebno odnosi na vrata, prolaze, stepeništa, tuševe, umivaonike, nužnike i mjesta rada koja koriste ili koja izravno zauzimaju osobe s invaliditetom.

               16.

                  Kretanje pješaka i vozila

               Mjesta rada na otvorenom kao i u zatvorenom prostoru moraju biti organizirana na način koji omogućuje sigurno kretanje pješaka i vozila.

               17.

                  Mjesta rada na otvorenom (posebne odredbe)

               Kad radnici rade na radnim mjestima na otvorenom, ona moraju biti što bolje organizirana, tako:

                           (a)

                           da su radnici zaštićeni od nepovoljnih vremenskih uvjeta te, ako je potrebno, od predmeta koji padaju;

                           (b)

                           da radnici nisu izloženi štetnoj razini buke niti štetnim vanjskim utjecajima kao što su plinovi, pare ili prašina;

                           (c)

                           da radnici mogu brzo napustiti svoja mjesta rada u slučaju opasnosti ili da im se brzo može pružiti pomoć;

                           (d)

                           da se radnici ne mogu poskliznuti ili pasti.


title: Direktiva Vijeća 2004/81/EZ od 29. travnja 2004. o dozvoli boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima ili koji su korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito useljavanje, koji surađuju s nadležnim tijelima

text:
               19/Sv. 012

               HR

               Službeni list Europske unije

               59

         32004L0081

               L 261/19

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.04.2004.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2004/81/EZ
   od 29. travnja 2004.
   o dozvoli boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima ili koji su korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito useljavanje, koji surađuju s nadležnim tijelima
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, posebno njegov članak 63. stavak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir prijedlog Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   budući da:

               (1)

               Oblikovanje zajedničke politike u području imigracije, uključujući utvrđivanje uvjeta za ulazak i boravak stranaca te mjere za borbu protiv nezakonitog useljavanja, predstavlja sastavni dio cilja stvaranja područja slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji.

               (2)

               Na svojem izvanrednom sastanku u Tampereu, 15. i 16. listopada 1999., Europsko vijeće izrazilo je odlučnost da se protiv nezakonitog useljavanja bori na njezinu izvoru, npr. djelovanjem protiv onih koji se uključuju u trgovinu ljudima i gospodarsko izrabljivanje migranata. Europsko vijeće pozvalo je države članice da usmjere svoje napore na otkrivanje i razbijanje zločinačkih mreža, štiteći pri tome prava žrtava.

               (3)

               Pokazatelj sve veće zabrinutosti zbog ove pojave, na međunarodnoj razini, bilo je i donošenje Konvencije protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta u Općoj skupštini Ujedinjenih naroda, koju je dopunio Protokol o sprečavanju, suzbijanju i kažnjavanju trgovine ljudima, posebno ženama i djecom, te Protokol protiv krijumčarenja migranata kopnom, morem i zrakom. Te su instrumente u prosincu 2000. potpisali Zajednica i 15 država članica.

               (4)

               Ova Direktiva ničim ne utječe na zaštitu pruženu izbjeglicama, osobama koje uživaju posebnu zaštitu i osobama koje traže međunarodnu zaštitu u skladu s međunarodnim pravom koje se odnosi na izbjeglice te ničim ne utječući na druge instrumente za zaštitu ljudskih prava.

               (5)

               Ova Direktiva ničim ne utječe na druge odredbe o zaštiti žrtava, svjedoka ili posebno ranjivih osoba, niti umanjuje ovlasti država članica s obzirom na pravo na boravak koje dodjeljuju zbog humanitarnih ili drugih razloga.

               (6)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i sukladna je načelima priznatima npr. u Povelji o temeljnim pravima Europske unije.

               (7)

               Države članice trebale bi provoditi ovu Direktivu bez diskriminacije na osnovi spola, rase, boje kože, etničkog ili društvenog podrijetla, genetskih karakteristika, jezika, vjere ili vjerovanja, političkih ili drugih uvjerenja, pripadnosti nacionalnoj manjini, imovine, rođenja, invalidnosti, dobi ili spolne usmjerenosti.

               (8)

               Na razini Europske unije, donesene su Direktiva Vijeća 2002/90/EZ od 28. studenoga 2002. o utvrđivanju pomaganja neovlaštenog ulaska, tranzita i boravka (4) te Okvirna odluka Vijeća 2002/629/PUP od 19. srpnja 2002. o suzbijanju trgovanja ljudima (5) kako bi se ojačalo sprečavanje i borba protiv spomenutih kaznenih djela.

               (9)

               Ovom se Direktivom uvodi odobrenje boravka za žrtve trgovine ljudima ili, ako država članica odluči proširiti područje primjene ove Direktive, na državljane trećih zemalja kojima je pružena pomoć za nezakonit ulazak, a odobrenje boravka pruža im dovoljan poticaj za suradnju s nadležnim tijelima, uz poštivanje određenih uvjeta s ciljem sprečavanja zlouporabe.

               (10)

               S tim ciljem, potrebno je propisati kriterije za odobravanje boravka, uvjete boravka i osnove za odbijanje produženja boravka ili povlačenje odobrenja boravka. Pravo na boravak u skladu s ovom Direktivom podliježe poštivanju uvjeta i privremenog je karaktera.

               (11)

               Državljani trećih zemalja na koje se to odnosi trebali bi biti obaviješteni o mogućnosti dobivanja odobrenja boravka i trebao bi im biti omogućen određeni vremenski rok za razmišljanje. To bi im trebalo pomoći da donesu odluku, na temelju dobrih informacija, hoće li ili neće surađivati s nadležnim tijelima, a ona mogu biti policija, tijela kaznenoga progona i pravosudna tijela (s obzirom na opasnosti), kako bi mogli slobodno i, samim time, učinkovitije surađivati.

               (12)

               Zbog njihove ranjivosti, državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi trebala bi biti pružena pomoć predviđena ovom Direktivom. Ta pomoć trebala bi im omogućiti da se smjeste i izbjegnu utjecaj počinitelja kaznenoga djela. Liječnička pomoć koja se mora pružiti državljanima trećih zemalja na koje se odnosi ova Direktiva uključuje i, ako je potrebno, pomoć psihoterapeuta.

               (13)

               Odluku o odobrenju boravka na razdoblje od najmanje šest mjeseci ili njegova produženja moraju donijeti nadležna tijela, koja razmatraju jesu li ispunjeni odgovarajući uvjeti.

               (14)

               Ova bi se Direktiva trebala primjenjivati bez utjecaja na aktivnosti nadležnih tijela u svim fazama relevantnih nacionalnih postupaka, posebno ako je riječ o istrazi kaznenih djela na koje se to odnosi.

               (15)

               Države članice trebale bi razmotriti odobravanje boravka na drugim osnovama, u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom, za državljane trećih zemalja koji bi mogli biti obuhvaćeni područjem primjene ove Direktive, ali koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete koji su u njoj utvrđeni, za članove njihovih obitelji ili za osobe koje se smatraju članovima njihovih obitelji.

               (16)

               Kako bi se državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi omogućilo da budu samostalni i da se ne vrate kriminalu, osobama kojima je odobren boravak trebalo bi dopustiti da, u skladu s uvjetima iz ove Direktive, imaju pristup tržištu rada, stručnom usavršavanju i studiranju. Pri dopuštanju osobama kojima je odobren boravak da sudjeluju u stručnoj izobrazbi i obrazovanju, države članice posebno bi trebale razmotriti vjerojatno trajanje njihova boravka.

               (17)

               Sudjelovanje državljana trećih zemalja na koje se to odnosi u postojećim ili budućim programima i planovima trebalo bi doprinijeti njihovom povratku u normalan društveni život.

               (18)

               Ako državljani trećih zemalja na koje se to odnosi zatraže neku drugu vrstu odobrenja boravka, države članice odluku donose na temelju uobičajenoga nacionalnoga prava o boravku stranaca. Pri razmatranju takvoga zahtjeva, države članice trebale bi uvažiti činjenicu da je državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi izdano odobrenje boravka u skladu s odredbama ove Direktive.

               (19)

               Države članice trebale bi Komisiji, s obzirom na provedbu ove Direktive, pružiti informacije utvrđene u okviru aktivnosti prikupljanja i obrade statističkih podataka o pitanjima iz područja pravosuđa i unutarnjih poslova.

               (20)

               Budući da cilj uvođenja odobrenja boravka za državljane trećih zemalja na koje se to odnosi, a koji surađuju u borbi protiv trgovine ljudima, ne može biti dostatno postignut na razini pojedinačnih država članica nego, zbog opsega djelovanja, može biti bolje postignut na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, utvrđenim u tome članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je nužno za postizanje toga cilja.

               (21)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o položaju Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog uz Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o osnivanju Europske zajednice, ničim ne utječući na članak 4. spomenutog Protokola, ove države članice ne sudjeluju u donošenju ove Direktive, nisu njom vezane i nisu je obvezne primjenjivati.

               (22)

               U skladu sa člancima 1. i 2. Protokola o položaju Danske, priloženog uz Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe pa stoga nije njom vezana niti je mora primjenjivati,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Svrha
   Svrha ove Direktive jest utvrditi uvjete za izdavanje odobrenja za boravak ograničenoga trajanja, povezanog s trajanjem odgovarajućih nacionalnih postupaka, državljanima trećih zemalja koji surađuju u borbi protiv trgovine ljudima ili protiv pomaganja nezakonitog useljavanja.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               (a)

               „državljanin treće države” znači svaka osoba koja nije građanin Unije u smislu članka 17. stavka 1. Ugovora;

               (b)

               „pomaganje nezakonitog useljavanja” znači slučajevi poput onih iz članaka 1. i 2. Direktive 2002/90/EZ;

               (c)

               „trgovanje ljudima” znači slučajevi poput onih iz članaka 1., 2. i 3. Okvirne odluke 2002/629/PUP;

               (d)

               „mjera izvršenja naloga o protjerivanju” znači svaka mjera koju poduzima država članica kako bi izvršila odluku nadležnih tijela koja nalažu protjerivanje državljanina treće države;

               (e)

               „dozvola boravka” znači svaka dozvola koju izdaje država članica kojom se državljaninu treće države koji ispunjava uvjete utvrđene ovom Direktivom dopušta zakoniti boravak na njezinu teritoriju;

               (f)

               „maloljetnici bez pratnje” znači državljani trećih zemalja mlađe od osamnaest godina koji na teritorij države članice dolaze bez pratnje odrasle osobe koja je odgovorna za njih u skladu sa zakonom ili običajima, tako dugo dok se za nju zaista ne počne brinuti takva osoba, ili maloljetnike koji su ostali bez pratnje nakon ulaska na teritorij države članice.

         Članak 3.
   Područje primjene
   1.   Države članice ovu Direktivu primjenjuju na državljane trećih zemalja koji jesu ili su bili žrtve kaznenih djela povezanih s trgovanjem ljudima čak i ako su zakonito ušli na teritorij država članica.
   2.   Države članice mogu primijeniti ovu Direktivu na državljane trećih zemalja kojima je pružena pomoć pri nezakonitom ulasku.
   3.   Ova se Direktiva primjenjuje na državljane trećih zemalja na koje se to odnosi, koji su punoljetni u skladu s pravom države članice o kojoj je riječ.
   Države članice mogu donijeti odluku, odstupanjem od navedenih pravila, da se ova Direktiva primijeni i na maloljetnike pod uvjetima utvrđenim u njihovom nacionalnome pravu.
   Članak 4.
   Povoljnije odredbe
   Ova Direktiva ne sprečava države članice da donesu ili zadrže odredbe koje su povoljnije za osobe na koje se ova Direktiva odnosi.
   POGLAVLJE II.

      POSTUPAK ZA IZDAVANJE ODOBRENJA BORAVKA

   Članak 5.
   Informacije pružene državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi
   Kada nadležna tijela država članica ocijene da državljanin treće države može biti obuhvaćen odredbama ove Direktive, obavješćuju osobu o kojoj je riječ o mogućnostima koje joj ova Direktiva pruža.
   Države članice mogu odlučiti hoće li takve informacije pružati i neka nevladina organizacija ili udruga koju, u tu svrhu, posebno odredi država članica o kojoj je riječ.
   Članak 6.
   Rok za razmišljanje
   1.   Države članice osiguravaju da državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi bude dano razdoblje za razmišljanje koje će im omogućiti da se smjeste i da izbjegnu utjecaj počinitelja kaznenih djela kako bi mogli donijeti odluku na temelju pravih informacija o tome hoće li surađivati s nadležnim tijelima.
   Trajanje i početak vremenskog roka iz prvog podstavka utvrđuje se u skladu s odredbama nacionalnog prava.
   2.   Tijekom razdoblja predviđenog za razmišljanje te za vrijeme čekanja odluke nadležnih tijela, prema državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi postupa se u skladu s odredbama članka 7. i protiv njih nije moguće izvršenje nikakvih naloga o protjerivanju.
   3.   Razdoblje za razmišljanje ne omogućuje pravo na boravak u skladu s odredbama ove Direktive.
   4.   Država članica može u svako doba prekinuti razbolje za razmišljanje ako nadležna tijela utvrde da je osoba o kojoj je riječ aktivno, dragovoljno i na vlastitu inicijativu obnovila kontakte s počiniteljima kaznenih djela iz članka 2. stavaka (b) i (c) ili zbog razloga povezanih s javnim poretkom i zaštitom nacionalne sigurnosti.
   Članak 7.
   Postupak prije izdavanja odobrenja boravka
   1.   Države članice osiguravaju da državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi, koji nemaju dostatna sredstva, budu omogućeni životni uvjeti koji će im osigurati egzistenciju i pristup liječničkoj pomoći u slučaju nužde. Države članice osiguravaju zadovoljavanje posebnih potreba najranjivijih osoba uključujući, ako je potrebno i ako to propisuje nacionalno pravo, psihološku pomoć.
   2.   Države članice vode računa o sigurnosti i potrebama zaštite državljana trećih zemalja na koje se to odnosi kod primjene ove Direktive, u skladu s nacionalnim pravom.
   3.   Države članice osiguravaju državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi, ako je potrebno, usluge prevođenja i tumačenja.
   4.   Države članice mogu državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi osigurati besplatnu pravnu pomoć, ako je takva pomoć predviđena i u skladu s uvjetima propisanim nacionalnim pravom.
   Članak 8.
   Izdavanje i produživanje odobrenja boravka
   1.   Nakon isteka razdoblja predviđenog za razmišljanje, ili prije isteka tog roka, ako nadležna tijela smatraju da je državljanin treće države na kojeg se to odnosi već ispunio kriterij iz podstavka (b), države članice razmatraju:

               (a)

               je li potrebno produživanje njegova boravka na njihovom teritoriju u svrhe istrage ili sudskog postupka; i

               (b)

               je li on pokazao jasnu namjeru da surađuje; i

               (c)

               je li prekinuo sve veze s osobama osumnjičenima za počinjenje kaznenih djela iz članka 2. stavaka (b) i (c).

         2.   Za izdavanje odobrenja boravka, ničim ne utječući na razloge koji su povezani sa zaštitom pravnog poretka i nacionalne sigurnosti, potrebno je ispunjavanje uvjeta iz stavka 1.
   3.   Ničim ne utječući na odredbe o povlačenju iz članka 14., odobrenje boravka vrijedi najmanje šest mjeseci. Produžuje se ako su i dalje ispunjeni uvjeti iz stavka 2. ovog članka.
   POGLAVLJE III.

      POSTUPAK PREMA OSOBAMA KOJIMA JE IZDANO ODOBRENJE BORAVKA

   Članak 9.
   Postupak nakon izdavanja odobrenja boravka
   1.   Države članice osiguravaju da se prema osobama kojima je izdano odobrenje boravka, a nemaju dostatna sredstva, postupa barem na način predviđen u članku 7.
   2.   Države članice omogućuju potrebnu liječničku ili drugu pomoć državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi, koji nemaju dostatna sredstva, a imaju posebne potrebe, kao što su trudnice, invalidi ili žrtve spolnog ili drugog nasilja i, ako se države članice mogu poslužiti mogućnošću iz članka 3. stavka 3., maloljetnici.
   Članak 10.
   Maloljetnici
   Ako se države članice mogu poslužiti mogućnošću iz članka 3. stavka 3., primjenjuju se sljedeće odredbe:

               (a)

               države članice vode računa o interesu djeteta kod primjene ove Direktive te osiguravaju da postupak bude prikladan dobi i zrelosti djeteta. Države članice posebno mogu, ako smatraju da je to najbolje u interesu djeteta, produžiti razdoblje predviđeno za razmišljanje.

               (b)

               Države članice osiguravaju da maloljetnici imaju pristup obrazovnom sustavu pod istim uvjetima kao i njihovi državljani. Države članice mogu propisati da takav pristup mora biti ograničen na javni obrazovni sustav.

               (c)

               U slučaju državljana trećih zemalja koji su maloljetnici bez pratnje, države članice poduzimaju sve potrebne korake kako bi utvrdile njihov identitet, državljanstvo i činjenicu da su bez pratnje. Države članice poduzimaju sve napore kako bi što brže pronašle njihove obitelji i odmah poduzimaju sve potrebne korake kako bi osigurale njihovo pravno zastupanje, uključujući i zastupanje u kaznenom postupku, ako je potrebno, u skladu s nacionalnim pravom.

         Članak 11.
   Rad, stručna izobrazba i obrazovanje
   1.   Države članice utvrđuju pravila prema kojima je osobama kojima je izdano odobrenje boravka dopušten pristup tržištu rada, stručnoj izobrazbi i obrazovanju.
   Takav pristup ograničen je na trajanje odobrenja boravka.
   2.   Uvjete i postupke za dopuštanje pristupa tržištu rada, stručnoj izobrazbi i obrazovanju utvrđuju nadležna tijela u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.
   Članak 12.
   Programi ili planovi za državljane trećih zemalja na koje se to odnosi
   1.   Državljanima trećih zemalja na koje se to odnosi omogućen je pristup postojećim programima i planovima koje pružaju države članice ili nevladine organizacije ili udruge koje su sklopile posebne sporazume s državama članicama, s ciljem njihova povratka u normalan društveni život, uključujući i, ako je potrebno, tečajeve osmišljene za poboljšavanje njihovih profesionalnih vještina ili za pripremu i pomaganje njihova povratka u državu podrijetla.
   Države članice mogu predvidjeti posebne programe i planove za državljane trećih zemalja na koje se to odnosi.
   2.   Ako država članica odluči uvesti i provesti programe i planove iz stavka 1., ona može uvjetovati izdavanje odobrenja boravka ili njegovo produživanje sudjelovanjem u spomenutim programima i planovima.
   POGLAVLJE IV.

      ODBIJANJE PRODUŽIVANJA ODOBRENJA BORAVKA I NJEGOVO UKIDANJE

   Članak 13.
   Odbijanje produživanja
   1.   Odobrenje boravka izdano na temelju ove Direktive ne produžuje se ako uvjeti iz članka 8. stavka 2. više nisu zadovoljeni ili ako je odlukom koju su donijela nadležna tijela dovršen relevantni postupak.
   2.   Kada protekne rok važenja odobrenja boravka izdanog na temelju ove Direktive, primjenjuje se uobičajeno pravo koje se odnosi na boravak stranaca.
   Članak 14.
   Ukidanje
   Odobrenje boravka može biti povučeno u svako doba ako uvjeti za njegovo izdavanje više nisu ispunjeni. Odobrenje boravka može biti ukinuto posebno u sljedećim slučajevima:

               (a)

               ako je osoba kojoj je odobren boravak aktivno, dragovoljno i na vlastitu inicijativu obnovila kontakte s osobama osumnjičenima za počinjenje kaznenih djela iz članka 2. stavaka (b) i (c); ili

               (b)

               ako nadležno tijelo smatra da suradnja žrtve nije iskrena ili da je njezina žalba neiskrena i neutemeljena; ili

               (c)

               zbog razloga koji se odnose na zaštitu pravnog poretka i nacionalne sigurnosti; ili

               (d)

               ako žrtva prestane surađivati; ili

               (e)

               ako nadležna tijela odluče prekinuti postupak.

         POGLAVLJE V.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 15.
   Zaštitna odredba
   Ova se Direktiva primjenjuje ničim ne utječući na posebne nacionalne propise koji uređuju zaštitu žrtava i svjedoka.
   Članak 16.
   Izvješće
   1.   Najkasnije do 6. kolovoza 2008. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive u državama članicama te predlaže sve potrebne izmjene. Države članice Komisiji šalju sve informacije relevantne za pripremu ovog izvješća.
   2.   Nakon predstavljanja izvješća iz stavka 1., Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive u državama članicama barem svake tri godine.
   Članak 17.
   Preuzimanje
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 6. kolovoza 2006. i o tome odmah izvješćuju Komisiju.
   Pri donošenju tih mjera države članice se pozivaju na ovu Direktivu ili ih prati takvo pozivanje prigodom njihove službene objave. Načine takvog pozivanja propisuju države članice.
   Članak 18.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan njezine objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 19.
   Adresati
   Ova se Direktiva upućuje državama članicama u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice.

      Sastavljeno u Luxembourgu 29. travnja 2004.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. McDOWELL

      (1)  SL C 126 E, 28.5.2002., str. 393.

      (2)  Mišljenje od 5. prosinca 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 221, 17.9.2002., str. 80.

      (4)  SL L 328, 5.12.2002., str. 17.

      (5)  SL L 203, 1.8.2002., str. 1.


title: 87/217/EEZ: Direktiva Vijeća od 19. ožujka 1987. o sprečavanju i smanjenju onečišćenja okoliša azbestom

text:
               13/Sv. 052

               HR

               Službeni list Europske unije

               48

         31987L0217

               L 085/40

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.03.1987.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 19. ožujka 1987.
   o sprečavanju i smanjenju onečišćenja okoliša azbestom
   (87/217/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 100. i 235.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da uzastopni akcijski programi Europskih zajednica (4) o okolišu naglašavaju važnost sprečavanja i smanjenja onečišćenja okoliša; budući da je azbest u tom kontekstu uvršten među onečišćujuće tvari prve kategorije koje valja istražiti zbog njihove toksičnosti i potencijalno teških posljedica za ljudsko zdravlje i okoliš;
   budući da su Direktivom Vijeća 83/478/EEZ (5) uvrštene u Direktivu 76/769/EEZ (6), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 85/467/EEZ (7), odredbe o ograničavanju stavljanja na tržište i upotrebe krokidolita (plavog azbesta) i proizvoda koji sadrže vlakna krokidolita te posebne odredbe o označivanju proizvoda koji sadrže azbest;
   budući da se Direktivom Vijeća 83/477/EEZ (8) utvrđuju odredbe o zaštiti radnika od opasnosti vezanih uz izloženost azbestu na radnom mjestu;
   budući da se Direktivom 84/360/EEZ (9) utvrđuju odredbe o suzbijanju onečišćenja zraka iz industrijskih postrojenja;
   budući da bi države članice trebale poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da će emisije azbesta u zrak, ispuštanje azbesta u vodni okoliš i kruti azbestni otpad u najvećoj mogućoj mjeri biti smanjene na izvoru ili da će potpuno izostati;
   budući da je postojećim postrojenjima prikladno dati dovoljno vremena za primjenu tih mjera;
   budući da države članice trebaju moći uvesti strože odredbe radi zaštite zdravlja i okoliša uz poštovanje odredaba Ugovora;
   budući da razlike u propisima o kontroli onečišćenja iz industrijskih postrojenja, koji su na snazi ili u postupku izmjene u državama članicama, mogu stvoriti nejednake uvjete natjecanja i na taj način izravno poremetiti funkcioniranje zajedničkog tržišta; budući da je stoga potrebno uskladiti zakonodavstvo na tom području prema članku 100. Ugovora;
   budući da smanjenje onečišćenja azbestom služi promicanju jednog od ciljeva Zajednice u pogledu zaštite i poboljšanja okoliša; budući da Ugovorom nisu izričito predviđene posebne ovlasti na tom području pa je stoga također potrebno pozvati se na članak 235.,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Cilj je ove Direktive utvrđivanje mjera i upotpunjavanje odredaba koje su već na snazi, radi sprečavanja i smanjenja onečišćenja okoliša azbestom u interesu zaštite čovjekova zdravlja i okoliša.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje odredbe utvrđene Direktivom 83/477/EEZ.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „Azbest” znači sljedeći vlaknasti silikati:

                           —

                           krokidolit (plavi azbest),

                           —

                           aktinolit,

                           —

                           antofilit,

                           —

                           krizotil (bijeli azbest),

                           —

                           amozit (smeđi azbest),

                           —

                           tremolit.

               2.

               „Sirovi azbest” znači:
               proizvod koji se dobiva primarnim drobljenjem azbestne rude.

               3.

               „Upotreba azbesta” znači:
               djelatnosti koje podrazumijevaju rukovanje količinom sirovog azbesta od preko 100 kilograma godišnje i koje se tiču:

                           (a)

                           proizvodnje sirove azbestne rude, osim svih procesa koji su u izravnoj vezi s kopanjem rude; i/ili

                           (b)

                           izrade i industrijske dorade sljedećih proizvoda u kojima se upotrebljava sirovi azbest: azbestni cement ili proizvodi od azbestnog cementa, azbestni frikcijski proizvodi, azbestni filtri, azbestni tekstil, azbestni papir i karton, azbestne spojke, azbestni ambalažni materijali, azbestni materijali za učvršćenja, azbestne podne obloge, azbestni materijali za popunjavanje.

               4.

               „Prerada proizvoda koji sadrže azbest” znači:
               djelatnosti različite od upotrebe azbesta kojima bi se azbest mogao ispustiti u okoliš.

               5.

               „Otpad” znači:
               svaka tvar ili predmet prema definiciji iz članka 1. Direktive 75/442/EEZ (10).

         Članak 3.
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se emisije azbesta u zrak, ispuštanja azbesta u vodni okoliš i nastanak krutog azbestnog otpada, u mjeri u kojoj je to razumno provedivo, smanje na izvoru i spriječe. U slučaju upotrebe azbesta, te mjere trebaju obuhvaćati upotrebu najbolje raspoložive tehnologije koja za sobom ne povlači prekomjerni trošak uključujući prema potrebi recikliranje ili obradu.
   2.   U slučaju postojećih postrojenja, zahtjev iz stavka 1., po kojem najbolju raspoloživu tehnologiju koja za sobom ne povlači prekomjerni trošak treba upotrijebiti radi smanjenja i potpunog uklanjanja emisija azbesta u zrak, primjenjuje se uzimajući u obzir elemente utvrđene u članku 13. Direktive 84/360/EEZ.
   Članak 4.
   1.   Ne dovodeći u pitanje članak 3., države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da koncentracija azbesta koji se ispušta u zrak ispušnim cijevima tijekom upotrebe azbesta ne prekorači najveću dopuštenu vrijednost od 0,1 mg/m3 (miligrama azbesta po m3 ispuštenog zraka).
   2.   Države članice mogu izuzeti od obaveze iz stavka 1. postrojenja koja ispuštaju manje od 5 000 m3/sat ukupnog plinovitog ispusta, a pritom emisija azbesta u zrak ne prekoračuje 0,5 grama po satu u bilo koje vrijeme pod normalnim uvjetima rada.
   Kada se primjenjuje ovo izuzeće, nadležna tijela država članica poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se ne prekorače granice iz točke 1.
   Članak 5.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale:

               (a)

               recikliranje svih otpadnih voda nastalih u proizvodnji azbestnog cementa. Ako takvo recikliranje ekonomski nije izvedivo, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da odlaganjem tekućeg otpada koji sadrži azbest ne dođe do onečišćenja vodnog okoliša i drugih područja uključujući zrak.
               U tu svrhu:

                           —

                           primjenjivat će se najveća dopuštena vrijednost od 30 grama ukupne suspendirane tvari po m3 ispuštene otpadne vode,

                           —

                           nadležna tijela država članica odredit će za svako predmetno postrojenje obujam ispuštanja u vodu ili ukupnu količinu ispuštene suspendirane tvari po toni proizvoda, uzimajući u obzir specifičnu situaciju postrojenja.

                     Ta ograničenja primjenjivat će se na mjestu gdje otpadne vode izlaze iz industrijskog postrojenja.

               (b)

               recikliranje svih otpadnih voda nastalih u proizvodnji azbestnog papira ili kartona.
               Međutim, moguće je dobiti odobrenje za ispuštanje otpadnih voda koje sadrže najviše 30 grama suspendirane tvari po m3 vode tijekom rutinskog čišćenja ili održavanja postrojenja.

         Članak 6.
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se emisije u zrak te ispuštanja otpadnih voda iz objekata na koje se primjenjuju najveće dopuštene vrijednosti iz članaka 4. i 5. mjere u pravilnim vremenskim razmacima.
   2.   Kako bi se provjerilo poštivanje navedenih najvećih dopuštenih vrijednosti, postupci i metode uzorkovanja i analize trebaju biti u skladu s onima koji su opisani u Prilogu ili s bilo kojom metodom ili postupkom kojim se dobivaju jednakovrijedni rezultati.
   3.   Države članice obavješćuju Komisiju o postupcima i metodama koje koriste, te joj dostavljaju relevantne informacije za provjeru prikladnosti takvih postupaka i metoda. Na osnovi tih informacija Komisija će ispitati jednakovrijednost različitih postupaka i metoda i podnijeti izvješće Vijeću u roku pet godina od priopćenja Direktive.
   Članak 7.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da:

               —

               djelatnosti koje uključuju preradu proizvoda koji sadrže azbest ne uzrokuju znatno onečišćenje okoliša azbestnim vlaknima ili prašinom,

               —

               rušenje zgrada, objekata i opreme koji sadrže azbest te uklanjanje azbesta ili materijala koji sadrže azbest i ispuštaju azbestna vlakna ili prašinu ne uzrokuju znatno onečišćenje okoliša azbestom; stoga države članice moraju osigurati da plan rada predviđen u članku 12. Direktive 83/477/EEZ propisuje uvođenje svih potrebnih preventivnih mjera u tu svrhu.

         Članak 8.
   Ne dovodeći u pitanje Direktivu 78/319/EEZ (11), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1985. godine, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da:

               —

               tijekom prijevoza i odlaganja otpada koji sadrži azbestna vlakna ili prašinu ne dođe do ispuštanja tih vlakana ili prašine u zrak niti do izlijevanja tekućina koje bi mogle sadržati azbestna vlakna,

               —

               ako se otpad koji sadrži azbestna vlakna ili prašinu odlaže na odlagalištima koja imaju dozvolu za prijem takvog otpada, taj otpad se, uzimajući u obzir lokalne prilike, obrađuje, pakira i pokriva na način da se spriječi ispuštanje čestica azbesta u okoliš.

         Članak 9.
   Radi zaštite zdravlja i okoliša država članica može uvesti strože odredbe od onih koje su navedene u ovoj Direktivi, u skladu s uvjetima koji su utvrđeni Ugovorom.
   Članak 10.
   Postupak predviđen u člancima 11. i 12. utvrđuje se radi prilagodbe Priloga tehničkom napretku i treba se poštivati kod svih izmjena metoda uzorkovanja i analize navedenih u Prilogu. Ta prilagodba ne smije imati za posljedicu bilo kakvu izravnu ili neizravnu izmjenu najvećih dopuštenih vrijednosti navedenih u člancima 4. i 5.
   Članak 11.
   Osniva se Odbor za prilagodbu ove Direktive znanstvenom i tehničkom napretku (dalje u tekstu „Odbor”), koji će se sastojati od predstavnika država članica, a predsjednik će biti predstavnik Komisije.
   Odbor izrađuje svoj poslovnik.
   Članak 12.
   1.   Ako je potrebna primjena postupka utvrđenog ovim člankom, predsjednik o tome obavješćuje Odbor, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev jednog od predstavnika država članica.
   2.   Predstavnik Komisije upućuje Odboru prijedlog mjera za usvajanje. Odbor daje svoje mišljenje o prijedlogu u vremenskom roku koji predsjednik može odrediti prema žurnosti predmeta. Mišljenje se daje većinom od 54 glasa tako da se glasovi država članica vrednuju u skladu s odredbama iz članka 148. stavka 2. Ugovora. Predsjednik ne glasuje.

               3.

                           (a)

                           Komisija usvaja predložene mjere kada su one u skladu s mišljenjem Odbora.

                           (b)

                           Ako predložene mjere nisu u skladu s mišljenjem Odbora ili ako mišljenje ne postoji, Komisija odmah Vijeću upućuje prijedlog o mjerama koje treba poduzeti. Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom.
                           Ako Vijeće u roku tri mjeseca od dana kad mu je upućen predmet ne usvoji nikakve mjere, Komisija usvaja predložene mjere i odmah ih primjenjuje.

         Članak 13.
   1.   Komisija periodično provodi usporednu procjenu u vezi s primjenom ove Direktive u državama članicama. U tu svrhu države članice dostavljaju Komisiji sve relevantne podatke. Poštuje se povjerljiva narav svih dostavljenih podataka.
   2.   Kada postoji potreba, zbog razvoja znanja u medicini i tehnološkog napretka, Komisija upućuje daljnje prijedloge za sprečavanje i smanjenje onečišćenja azbestom u interesu zaštite čovjekova zdravlja i okoliša.
   Članak 14.
   1.   U skladu sa stavkom 2., države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive najkasnije do 31. prosinca 1988. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice što prije donose i objavljuju propise potrebne radi usklađivanja s odredbama članaka 4. i 5., a u svakom slučaju najkasnije do 30. lipnja 1991. za postrojenja koja su izgrađena ili su dobila dozvolu prije datuma navedenog u stavku 1.
   3.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 15.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. ožujka 1987.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. SMET

      (1)  SL C 349, 31.12.1985., str. 27.

      (2)  Mišljenje od 9. ožujka 1987. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 207, 18.8.1986., str. 21.

      (4)  SL C 112, 20.12.1973., str. 1., SL C 139, 13.6.1977., str. 1. i SL C 46, 17.2.1983., str. 1.

      (5)  SL L 263, 24.9.1983., str. 33.

      (6)  SL L 262, 27.9.1976., str. 201.

      (7)  SL L 269, 11.10.1985., str. 56.

      (8)  SL L 263, 24.9.1983., str. 25.

      (9)  SL L 188, 16.7.1984., str. 20.

      (10)  SL L 194, 25.7.1975., str. 47.

      (11)  SL L 84, 31.3.1978., str. 43.
   PRILOG
   METODE UZORKOVANJA I ANALIZE
   A.   ISPUŠTANJE OTPADNIH VODA
   Referentna metoda analize za utvrđivanje ukupne suspendirane tvari (procjedna tvar dobivena od uzorka koji nije precipitirao) izražene u mg/l sastoji se od procjeđivanja kroz filtracijsku membranu od 0,45 mm, sušenja na 105 °C i vaganja (1).
   Uzorci se moraju uzimati tako da budu reprezentativni za ispuštanje u razdoblju od 24 sata.
   To mjerenje mora se izvesti s preciznošću (2) od ± 5 % i točnošću (2) od ± 10 %.
   B.   UVJETI KOJE TREBA ZADOVOLJITI KOD ODABIRA METODE MJERENJA EMISIJA U ZRAK
   I.   Gravimetrijska metoda

   1.   Odabire se gravimetrijska metoda kojom se mogu izmjeriti ukupne količine prašine ispuštene kroz ispušne cijevi.
   Vodi se računa o koncentraciji azbesta u prašini. Kada se zatraži mjerenje koncentracije, mjeri se ili procjenjuje koncentracija azbesta u prašini. Nadzorni organ odlučuje o periodičnosti takvih mjerenja, u skladu sa svojstvima postrojenja i njegove proizvodnje, a mjerenje se ipak u početku provodi barem svakih šest mjeseci. Ako država članica utvrdi da se koncentracija nije znatno promijenila, moguće je smanjiti učestalost mjerenja. Ako se ne provode periodična mjerenja, najveća dopuštena vrijednost navedena u članku 4. Direktive primjenjuje se na ukupnu emisiju prašine.
   Uzorkovanje se provodi prije bilo kakvog razrjeđivanja protoka koji se treba izmjeriti.
   2.   Uzorkovanje se mora izvesti s preciznošću od ± 40 % i točnošću od ± 20 % od najveće dopuštene vrijednosti. Granica detekcije mora biti 20 %. Radi provjere poštovanja najveće dopuštene vrijednosti potrebno je izvesti barem dva mjerenja pod istim uvjetima.
   3.   Rad objekta

   Mjerenja se smatraju važećima samo ako je uzorkovanje provedeno za vrijeme normalnog rada objekta.
   4.   Odabir mjesta uzorkovanja

   Uzorkovanje se provodi na mjestu gdje je strujanje zraka laminarno. Potrebno je pobrinuti se u što većoj mjeri kako bi se izbjegle turbulencije i prepreke koje bi mogle poremetiti strujanje zraka.
   5.   Izmjene potrebne za uzorkovanje

   U cijevima gdje će se provesti uzorkovanje treba probušiti odgovarajuće otvore te postaviti prikladne platforme.
   6.   Mjerenja koja se provode prije uzorkovanja

   Prije početka samog uzorkovanja najprije je potrebno izmjeriti temperaturu i pritisak zraka te brzinu strujanja unutar cijevi. U normalnim okolnostima temperatura i pritisak zraka mjere se uzduž linije uzorkovanja pri normalnim brzinama strujanja. U izvanrednim okolnostima potrebno je također izmjeriti koncentraciju vodene pare tako da se rezultati mogu ispraviti na odgovarajući način.
   7.   Opći uvjeti kod postupka uzorkovanja

   Za provođenje ovog postupka potrebno je uzeti uzorak zraka iz cijevi kojom struje emisije azbestne prašine, propustiti ga kroz filtar i izmjeriti sadržaj azbesta u prašini koja je ostala u filtru.
   7.1.   Najprije se provjerava nepropusnost linije uzorkovanja i utvrđuje se da ne pušta, zbog čega bi moglo doći do greške u mjerenju. Pažljivo se začepi glava sonde i uključuje se pumpu za uzorkovanje. Brzina puštanja ne smije prekoračiti 1 % od normalnog strujanja za uzorkovanje.
   7.2.   U normalnim se okolnostima uzorkovanje provodi pod izokinetičkim uvjetima.
   7.3.   Trajanje uzorkovanja ovisi o vrsti procesa koji se nadzire i o upotrijebljenoj liniji uzorkovanja, a razdoblje uzorkovanja treba biti dovoljno kako bi se osiguralo prikupljanje prikladne količine materijala za vaganje. Ta količina treba biti reprezentativna za cijeli proces koji se nadzire.
   7.4.   Kada filtar za uzorkovanje nije u neposrednoj blizini glave sonde, prijeko je potrebno pokupiti materijale nataložene u sondi.
   7.5.   Karakteristike glave sonde i broj mjesta za uzorkovanje određuju se u skladu s odabranom nacionalnom normom.
   8.   Karakteristike filtra za uzorkovanje

   8.1.   Odabire se prikladan filtar za odabranu tehniku analize. Za gravimetrijsku metodu poželjna je upotreba filtra od staklenih vlakana.
   8.2.   Potrebna je minimalna filtracijska efikasnost od 99 % u odnosu na DOP test u kojem se upotrebljava aerosol s česticama od 0,3 mm promjera.
   9.   Vaganje

   9.1.   Rabi se prikladna vaga s visokom preciznošću.
   9.2.   Radi postizanja točnosti koja je potrebna pri vaganju, prijeko je potrebna temeljita njega filtra prije i poslije uzorkovanja.
   10.   Prikaz rezultata

   Osim podataka o mjerenju, u prikazu rezultata bilježe se podaci o temperaturi, pritisku i strujanju i navode se sve relevantne informacije, npr. jednostavan grafički prikaz položaja mjesta uzorkovanja, dimenzije cijevi, volumen uzetih uzoraka te opis metode korištene u izračunavanju rezultata. Ti se rezultati izražavaju pri normalnoj temperaturi (273 K) i pritisku (101,3 kPa).
   II.   Metoda brojivih vlakana

   Ako se postupci brojanja vlakana primjenjuju radi provjere poštovanja najvećih dopuštenih vrijednosti iz članka 4. Direktive, podložno odredbama članka 6. stavka 3. Direktive može se primijeniti konverzijski faktor od dva vlakna/ml prema 0,1 mg/m3 azbestne prašine.
   Za potrebe Direktive vlakno je definirano kao bilo koji predmet dužine preko 5 mm, širine ispod 3 mm, čiji je odnos između dužine i širine veći od 3:1 i koji je brojiv na optičkom mikroskopu s faznim kontrastom prema europskoj referentnoj metodi utvrđenoj u Prilogu I. Direktivi 83/477/EEZ.
   Metoda brojanja vlakana mora zadovoljiti sljedeće uvjete:

               1.

               Metoda mora biti takva da se njome može izmjeriti koncentracija brojivih vlakana u ispuštenim plinovima.
               Nadzorni organ odlučuje o periodičnosti takvih mjerenja, u skladu sa svojstvima postrojenja i njegove proizvodnje, a mjerenja se provode barem svakih šest mjeseci. Ako se ne provode periodična mjerenja, najveća dopuštena vrijednost navedena u članku 4. primjenjuje se na ukupnu emisiju prašine.
               Uzorkovanje se provodi prije bilo kakvog razrjeđivanja protoka koji se treba izmjeriti.

               2.

                  Rad objekta

               Mjerenja se smatraju važećima samo ako je uzorkovanje provedeno za vrijeme normalnog rada objekta.

               3.

                  Odabir mjesta uzorkovanja

               Uzorkovanje se provodi na mjestu gdje je strujanje zraka laminarno. Potrebno je pobrinuti se u što većoj mjeri kako bi se izbjegle turbulencije i prepreke koje bi mogle poremetiti strujanje zraka.

               4.

                  Izmjene potrebne za uzorkovanje

               U cijevima gdje će se provesti uzorkovanje treba probušiti odgovarajuće otvore te postaviti prikladne platforme.

               5.

                  Mjerenja koja se provode prije uzorkovanja

               Prije početka samog uzorkovanja najprije je potrebno izmjeriti temperaturu i pritisak zraka te brzinu strujanja unutar cijevi. U normalnim okolnostima temperatura i pritisak zraka mjere se uzduž linije uzorkovanja pri normalnim brzinama strujanja. U izvanrednim okolnostima potrebno je također izmjeriti koncentraciju vodene pare tako da se rezultati mogu ispraviti na odgovarajući način.

               6.

                  Opći uvjeti kod postupka uzorkovanja

               Za provođenje ovog postupka potrebno je uzeti uzorak zraka iz cijevi kojom struje emisije azbestne prašine, propustiti ga kroz filtar i izbrojiti brojiva azbestna vlakna u prašini koja je ostala u filtru.

                           6.1.

                           Najprije se provjerava nepropusnost linije uzorkovanja i utvrđuje se da ne pušta, zbog čega bi moglo doći do greške u mjerenju. Pažljivo se začepi glava sonde i uključi pumpu za uzorkovanje. Brzina puštanja ne smije prekoračiti 1 % od normalnog strujanja za uzorkovanje.

                           6.2.

                           Uzorkovanje ispuštenih plinova provodi se unutar ispušne cijevi pod izokinetičkim uvjetima.

                           6.3.

                           Trajanje uzorkovanja ovisi o vrsti procesa koji se nadzire i o veličini upotrijebljene usisne cijevi za uzorkovanje. Trajanje uzorkovanja treba biti dovoljno kako bi se osiguralo da je filtar za uzorkovanje zadržao od 100 do 600 brojivih azbestnih vlakana/mm2. Taj broj treba biti reprezentativan za cijeli proces koji se nadzire.

                           6.4.

                           Glava sonde i broj mjesta za uzorkovanje određuju se u skladu s odabranom nacionalnom normom.

               7.

                  Karakteristike filtra za uzorkovanje

                           7.1.

                           Treba odabrati prikladan filtar za odabranu tehniku mjerenja. Za metodu brojivih vlakana rabe se membranski filtri (mješavina estera i celuloze ili nitroceluloze) s nominalnom veličinom pora od 5 mm, utisnutom mrežicom i promjerom od 25 mm.

                           7.2.

                           Filtar za uzorkovanje treba imati minimalnu filtracijsku efikasnost od 99 % za brojiva azbestna vlakna.

               8.

                  Brojanje vlakana

               Metoda brojanja vlakana treba se uskladiti s europskom referentnom metodom prema odredbama Priloga I. Direktivi 83/477/EEZ.

               9.

                  Prikaz rezultata

               Osim podataka o mjerenju, u prikazu rezultata bilježe se podaci o temperaturi, pritisku i strujanju te se navede sve relevantne informacije, npr. jednostavan grafički prikaz položaja mjesta uzorkovanja, dimenzije cijevi, volumen uzetih uzoraka te opis metode korištene u izračunavanju rezultata. Ti se rezultati izražavaju pri normalnoj temperaturi (273 K) i pritisku (101,3 kPa).

      (1)  Vidjeti Prilog III. Direktivi 82/883/EEZ (SL L 378, 31.12.1982., str. 1.).

      (2)  Ovi su izrazi definirani u članku 2. Direktive 79/869/EEZ (SL L 271, 29.10.1979., str. 44.) kako je izmijenjena Direktivom 81/855/EEZ (SL L 319, 7.11.1981., str. 16.).