title: Direktiva 2009/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o pojednostavnjivanju uvjeta za transfer obrambenih proizvoda unutar Zajednice  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 028

               HR

               Službeni list Europske unije

               153

         32009L0043

               L 146/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.05.2009.

      DIREKTIVA 2009/43/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 6. svibnja 2009.
   o pojednostavnjivanju uvjeta za transfer obrambenih proizvoda unutar Zajednice
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   djelujući u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Ugovor predviđa uspostavljanje unutarnjeg tržišta, uključujući ukidanje prepreka za slobodno kretanje robe i usluga između država članica, i uspostavljanje sustava koji će sprečavati narušavanje tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu.

               (2)

               Odredbe ugovora o uspostavi unutarnjeg tržišta se primjenjuje na sve robe i usluge koje se plaćaju, uključujući obrambene proizvode, ali ne sprečavaju države članice da pod određenim uvjetima i u pojedinačnim slučajevima poduzmu druge mjere neophodne za zaštitu njihovih bitnih sigurnosnih interesa.

               (3)

               Zakoni i drugi propisi u državama članicama u vezi transfera obrambenih proizvoda unutar Zajednice sadrže razlike koje mogu ometati kretanje takovih proizvoda i narušavaju tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu čime ugrožavaju inovativnost, industrijsku suradnju te konkurentnost obrambene industrije u Europskoj uniji.

               (4)

               Opći cilj zakona i propisa država članica uključuje poštovanje ljudskih prava, očuvanje mira, sigurnosti i stabilnosti pomoću sustava strogog nadzora i ograničavanja izvoza i proliferacije obrambenih proizvoda u treće zemlje kao i ostale države članice.

               (5)

               Takva ograničenja kretanja obrambenih proizvoda unutar Zajednice nije općenito moguće otkloniti izravnom primjenom načela slobodnog kretanja robe i usluga kako je to predviđeno Ugovorom, jer ta ograničenja u pojedinim slučajevima mogu biti opravdana u skladu s člankom 30. ili 296. Ugovora, tako da ih države članice mogu i dalje primjenjivati ako su ispunjeni potrebni uvjeti.

               (6)

               Odgovarajuće zakone i propise država članica treba zato uskladiti tako da se pojednostavi kretanje obrambenih proizvoda unutar Zajednice s ciljem osiguranja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Ova Direktiva se odnosi samo na pravila i procedure u vezi s obrambenim proizvodima te posljedično ne utječe na politiku država članica u vezi s transferom obrambenih proizvoda.

               (7)

               Usklađivanje odgovarajućih zakona i propisa država članica ne smije utjecati na međunarodne obveze država članica ili na njihovo diskrecijsko pravo u vezi s politikom izvoza obrambenih proizvoda.

               (8)

               Države članice ostaju nadležne za provođenje i dalji razvoj međuvladine suradnje, uz poštovanje odredbi ove Direktive.

               (9)

               Ova Direktiva ne primjenjuje se na obrambene proizvode koji samo prolaze preko teritorija Zajednice, odnosno na one proizvode za koje nije potrebno provesti carinski postupak, ili koji koriste vanjski tranzitni postupak ili se samo unose u slobodnu carinsku zonu ili slobodno carinsko skladište pa ih ne treba unositi u propisanu evidenciju robe.

               (10)

               Ova Direktiva obuhvaća sve obrambene proizvode koji odgovaraju onima iz zajedničkog Popisa robe vojne namjene Europske unije (3), uključujući njihove sastavne dijelove i tehnologije.

               (11)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje provedbu Zajedničke akcije 97/817/ZVSP od 28. studenoga 1997. koju je donijelo Vijeće na temelju članka J.3 Ugovora o Europskoj uniji o protupješačkim minama (4), niti dovodi u pitanje ratifikaciju i provedbu Konvencije o kazetnom streljivu potpisane u Oslu 3. prosinca 2008.

               (12)

               U skladu s ciljevima poštivanja ljudskih prava, očuvanja mira, sigurnosti i stabilnosti, koji su općenito navedeni kao ciljevi zakona i propisa država članica za ograničavanje transfera obrambenih proizvoda, pri transferu navedenih proizvoda unutar Zajednice, dozvole za transfer moraju izdati države članice podrijetla proizvoda, a garancije osigurati države članice primateljice.

               (13)

               U vezi s predviđenim osiguranjima iz ove Direktive za zaštitu navedenih ciljeva države članice ne trebaju više uvoditi ili primjenjivati druga ograničenja za postizanje navedenih ciljeva u skladu s člancima 30. i 296. Ugovora.

               (14)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje primjenu odredbi za očuvanje javnog poretka ili javne sigurnosti. U vezi s prirodom i značajem obrambenih proizvoda, temelji javnog reda kao što su sigurnost transporta, sigurnost skladištenja, rizik od skretanja i prevencija kriminaliteta su od posebne važnosti za potrebe ove Direktive.

               (15)

               Ova Direktiva ne dovodi u pitanje primjenu Direktive Vijeća 91/477/EEZ od 18. lipnja 1991, o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (5), a posebno formalnosti za kretanje oružja unutar Zajednice. Ova Direktiva također ne dovodi u pitanje primjenu Direktive Vijeća 93/15/EEZ od 5. travnja 1993. o usklađivanju odredbi u odnosu na stavljanje na tržište i nadzor eksploziva za civilnu uporabu (6), a posebno odredbi u vezi s transferima streljiva.

               (16)

               Svaki transfer obrambenih proizvoda unutar Zajednice treba prethodno odobriti putem opće, globalne ili individualne dozvole za transfer koju izdaje ili objavljuje država članica s čijeg državnog područja dobavljač želi transferirati obrambene proizvode. Države članice imaju mogućnost da, u posebnim slučajevima koji su navedeni u ovoj Direktivi, izuzmu dobavljača od obveze ishođenja prethodne dozvole za transfer obrambenih proizvoda.

               (17)

               Države članice trebaju slobodno izdavati ili odbijati izdavanje dozvole za transfer. U skladu s načelom uspostave unutarnjeg tržišta dozvola za transfer treba biti valjana u cijeloj Zajednici i ne trebaju se tražiti dozvole za prolaz kroz ostale države članice ili ulaz na državno područje drugih država članica.

               (18)

               Države članice trebaju odrediti pogodan tip dozvole za transfer obrambenih proizvoda ili kategorije obrambenih proizvoda za svaki tip transfera, te uvjete koji trebaju biti zadovoljeni pri izdavanju dozvole za transfer, uzimajući u obzir osjetljivost transfera.

               (19)

               Što se tiče sastavnih dijelova, države članice se što je više moguće suzdržavaju od nametanja izvoznih ograničenja prihvaćajući primateljevu izjavu o uporabi i uzimajući u obzir stupanj integracije tih sastavnih dijelova u primateljev vlastiti proizvod.

               (20)

               Države članice trebaju odrediti primatelja dozvole za transfer na nediskriminirajući način osim kada je to potrebno radi zaštite svojih temeljnih sigurnosnih interesa.

               (21)

               S ciljem olakšavanja transfera obrambenih proizvoda, države članice trebaju objaviti opće dozvole za transfer na način koji osigurava odobrenje transfera obrambenih proizvoda svakom poduzeću koje ispunjava uvjete propisane u određenoj općoj dozvoli za transfer.

               (22)

               Za transfere obrambenih proizvoda oružanim snagama treba objaviti opću dozvolu za transfer kako bi se znatno povećala sigurnost dobave za sve države članice koje se odluče za nabavu takovih proizvoda unutar Zajednice.

               (23)

               Za transfere sastavnih dijelova certificiranim obrambenim tvrtkama u Europi treba objaviti opću dozvolu za transfer kako bi se poboljšala suradnja i integracija navedenih poduzeća, posebno omogućavanjem ekonomičnijeg poslovanja i optimiziranjem opskrbnih lanaca.

               (24)

               Države članice koje učestvuju u međuvladinom programu suradnje trebaju objaviti opću dozvolu za transfer za takove transfere obrambenih proizvoda primatelju u drugoj državi učesnici koji su neophodni za izvršenje tog programa. To će poduzećima s poslovnim nastanom u državama članicama poboljšati uvjete za učestvovanje u međuvladinim programima suradnje.

               (25)

               Države članice trebaju moći objaviti dodatne opće dozvole za transfere u slučajevima kada su rizici za očuvanje ljudskih prava, mira, sigurnosti i stabilnosti vrlo mali s obzirom na prirodu proizvoda i primatelje.

               (26)

               Kad opća dozvola za transfer ne može biti objavljena, države članice trebaju pojedinim poduzećima na temelju njihova zahtjeva odobriti globalnu dozvolu za transfer, osim u slučajevima definiranim u ovoj Direktivi. Države članice trebaju moći objaviti obnovljive globalne dozvole za transfer.

               (27)

               Poduzeća trebaju obavijestiti nadležna tijela o korištenju općih dozvola za transfer u svjetlu očuvanja ljudskih prava, mira, sigurnosti i stabilnosti kako bi se omogućilo transparentno izvješćivanje o transferima obrambenih proizvoda vezano za demokratski nadzor.

               (28)

               Državama članicama treba biti omogućena zadovoljavajuća fleksibilnost pri određivanju uvjeta za opće, globalne i individualne dozvole za transfer kako bi se omogućila suradnja u okviru postojećeg međunarodnog okvira izvozne kontrole. Kako svaka pojedina država članica ima i treba i dalje imati diskrecijsko pravo za odobrenje ili odbijanje izvoza, takva suradnja treba proizlaziti samo iz dobrovoljne koordinacije izvoznih politika.

               (29)

               Kako bi se kompenzirala progresivna zamjena prethodnih individualnih nadzora općim naknadnim nadzorom u državi članici podrijetla obrambenih proizvoda, treba uspostaviti uvjete međusobnog povjerenja s uključenjem jamstava koja zabranjuju izvoz obrambenih proizvoda u treće zemlje u slučaju kršenja izvoznih ograničenja. To načelo bi se trebalo poštovati i u slučajevima kada su obrambeni proizvodi više puta transferirani između država članica prije izvoza u treću zemlju.

               (30)

               Države članice surađuju u okviru Zajedničkog stajališta Vijeća 2008/944/ZVSP od 8. prosinca 2008. o određivanju zajedničkih pravila u vezi s izvoznom kontrolom vojne tehnologije i opreme (7) kroz primjenu zajedničkih kriterija kao i obavijesti o odbijanjima i mehanizme konzultacija kako bi se povećala njihova konvergencija u primjeni politika izvoza obrambenih proizvoda u treće zemlje. Ova Direktiva ne treba spriječiti države članice od određivanja uvjeta za dozvole za transfer obrambenih proizvoda uključujući i možebitna ograničavanja izvoza, posebno gdje je to potrebno radi sudjelovanja u okviru navedenog Zajedničkog stajališta.

               (31)

               Dobavljači trebaju obavijestiti primatelje o svim ograničenjima koja su navedena u dozvolama za transfer obrambenih proizvoda kako bi se uspostavilo međusobno povjerenje u vezi sa sposobnosti primatelja da poštuju takova ograničenja nakon transfera, naročito u slučaju zahtjeva za izvoz u treće zemlje.

               (32)

               Poduzeća se trebaju odlučiti, da li pogodnosti, koje proizlaze iz mogućnosti primanja obrambenih proizvoda na temelju opće dozvole za transfer, opravdavaju zahtjev za certficiranjem. Transferi unutar skupine poduzeća trebaju imati pogodnosti od opće dozvole za transfer u slučajevima kada su članovi skupine dobili certifikate u državama članicama u kojima imaju poslovni nastan.

               (33)

               Zajednički kriteriji za certificiranje su neophodni kako bi se omogućila izgradnja međusobnog povjerenja naročito u vezi sa sposobnosti primatelja da poštuju izvozna ograničenja za obrambene proizvode dobivena na temelju dozvole za transfer od druge države članice.

               (34)

               U cilju omogućavanja međusobnog povjerenja, primatelji transferiranih obrambenih proizvoda trebaju se suzdržati od izvoza tih proizvoda u slučaju da dozvola za transfer sadrži izvozna ograničenja.

               (35)

               Pri podnošenju zahtjeva za izvoznu dozvolu u treće zemlje poduzeća trebaju obavijestiti svoja nadležna tijela, da li su poštovale sva izvozna ograničenja za transfer obrambenih proizvoda koje je postavila država članica u kojoj je izdana dozvola za transfer. S tim u vezi podsjeća se da je posebno važan mehanizam konzultacija između država članica, kao što je to predviđeno u Zajedničkom stajalištu 2008/944/ZVSP.

               (36)

               Za obrambeni proizvod primljen na temelju dozvole za transfer, poduzeća u trenutku izvoza obrambenog proizvoda u treću zemlju trebaju nadležnom carinskom tijelu na zajedničkoj vanjskoj granici Zajednice dostaviti dokaz o izvoznoj dozvoli.

               (37)

               Popis obrambenih proizvoda naveden u Prilogu treba ažurirati striktno u skladu sa Zajedničkim vojnim popisom Europske unije.

               (38)

               Za postupno uspostavljanje uzajamnog povjerenja države članice trebaju odrediti učinkovite mjere, uključujući i sankcije, dostatne za osiguranje izvršenja odredbi ove Direktive, a posebno onih odredbi koje predviđaju da poduzeća poštuju zajednička mjerila certificiranja i ograničenja daljnje uporabe obrambenih proizvoda nakon transfera.

               (39)

               Kada država članica podrijetla obrambenog proizvoda opravdano sumnja da certificirani primatelj neće poštovati sve uvjete iz opće dozvole za transfer ili ako su, po mišljenju države članice koja je izdala dozvolu za transfer, ugroženi javni poredak, javna sigurnost ili bitni sigurnosni interesi, treba o tom ne samo obavijestiti druge države članice i Komisiju, već biti spremna privremeno ukinuti valjanost svojih dozvola za transfer za takovo poduzeće, imajući u vidu svoju odgovornost za očuvanje ljudskih prava, mira, sigurnosti i stabilnosti.

               (40)

               Za produbljivanje obostranog povjerenja, primjenu zakona i drugih propisa donesenih radi osiguranja sukladnosti s ovom Direktivom treba odgoditi. To bi omogućilo, da se prije primjene navedenih odredbi, ocijeni napravljen napredak na temelju izvješća kojeg je pripremila Komisija na temelju informacija o poduzetim mjerama koje su države članice dostavile.

               (41)

               Komisija treba redovito objavljivati izvješće o provedbi ove Direktive kojem se, prema potrebi, mogu priložiti zakonodavni prijedlozi.

               (42)

               Ova Direktiva ne utiče na postojanje ili uvođenje regionalnih unija između Belgije i Luksemburga, ili između Belgije, Luksemburga i Nizozemske, kao što je to predviđeno u članku 306. Ugovora.

               (43)

               Budući da cilj ove Direktive, a to je pojednostavljivanje pravila i procedura koji se primjenjuju na transfer obrambenih proizvoda unutar Zajednice s namjerom osiguranja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta, države članice ne mogu dostatno ostvariti zbog raznolikosti postojećih procedura izdavanja dozvola kao i prekograničnih transfera, nego ih se može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom subsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje tog cilja.

               (44)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju biti donijete u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (8).

               (45)

               Komisija treba biti ovlaštena izmijeniti Prilog. Budući da su te mjere općeg područja primjene i namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, one moraju biti usvojene sukladno regulatornom postupku s kontrolom iz članka 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (46)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj pripremi zakonodavstva (9) države članice se pozivaju da za vlastite potrebe i u interesu Zajednice pripreme i učine javnim tablice koje prikazuju odnos između ove Direktive i transpozicijskih mjera.

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   POGLAVLJE 1.

      PREDMET, NADLEŽNOST I DEFINICIJE

   Članak 1.
   Predmet
   1.   Cilj ove Direktive je pojednostavljivanje pravila i procedura za transfer obrambenih proizvoda unutar Zajednice s namjerom osiguranja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta.
   2.   Ova Direktiva ne utiče na diskrecijsko pravo država članica u vezi s izvoznom politikom obrambenih proizvoda.
   3.   Primjena ove Direktive podložna je člancima 30. i 296. Ugovora.
   4.   Ova Direktiva ne utječe na mogućnost država članica da se brinu o nastavku i daljem razvoju međuvladine suradnje uz pridržavanje odredbi ove Direktive.
   Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na obrambene proizvode navedene u Prilogu.
   Članak 3.
   Definicije
   U smislu ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „Obrambeni proizvod” znači svaki proizvod naveden u Prilogu;

               2.

               „Transfer” znači svaki prijenos ili kretanje obrambenih proizvoda od dobavljača do primatelja u drugoj državi članici;

               3.

               „Dobavljač” znači pravna ili fizička osoba s poslovnim nastanom unutar Zajednice koja je pravno dogovorna za transfer;

               4.

               „Primatelj” znači pravna ili fizička osoba s poslovnim nastanom unutar Zajednice koja je pravno odgovorna za primanje transfera;

               5.

               „Dozvola za transfer” znači dozvola koju nadležno tijelo države članice izdaje dobavljačima za transfer obrambenih proizvoda primatelju u drugoj državi članici;

               6.

               „Izvozna dozvola” znači dozvola za dobavu obrambenih proizvoda pravnoj ili fizičkoj osobi u bilo kojoj drugoj državi;

               7.

               „Provoz” znači transport obrambenih proizvoda kroz jednu ili više država članica koje nisu država članica podrijetla ili država članica primatelja;

         POGLAVLJE 2.

      DOZVOLE ZA TRANSFER

   Članak 4.
   Opće odredbe
   1.   Za transfer obrambenih proizvoda između država članica potrebna je dozvola za transfer. Za provoz obrambenih proizvoda preko država članica ili ulazak na državno područje države članice u kojoj je smješten primatelj nije potrebna druga dozvola, ne dovodeći u pitanje primjenu odredbi temeljenih na javnom poretku ili javnoj sigurnosti, kao što je, među ostalim, sigurnost prometa.
   2.   Neovisno o stavku 1. države članice mogu izuzeti transfere obrambenih proizvoda od obveze prethodne dozvole u sljedećim slučajevima:

               a)

               ako je dobavljač ili primatelj tijelo javne vlasti ili dio oružanih snaga;

               b)

               ako dobavljanje obavlja Europska unija, NATO, IAEA, ili druge međunarodne organizacije za obavljanje njihovih zadaća;

               c)

               ako je transfer neophodan za provedbu programa suradnje u području naoružanja između država članica;

               d)

               ako je transfer povezan s humanitarnom pomoći u slučaju katastrofe ili kao donacija u nužnim slučajevima; ili

               e)

               ako je transfer neophodan prije ili nakon popravka, održavanja, izložbi ili demonstracije.

         3.   Komisija može na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu izmijeniti stavak 2., kako bi uključila slučajeve:

               a)

               u kojima se transfer odvija u uvjetima koji ne utječu na javni poredak ili javnu sigurnost;

               b)

               u kojima obveza prethodne dozvole za transfer nije više u skladu s međunarodnim obvezama država članica nakon donošenja Direktive; ili

               c)

               u kojima je to potrebno za međuvladinu suradnju iz članka 1. stavak 4.

         Navedene mjere namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni nadopunjavajući ih, donose se sukladno regulativnom postupku s kontrolom iz članka 14. stavak 2.
   4.   Države članice osiguravaju da dobavljači koji žele transferirati obrambene proizvode s njihovog državnog područje mogu koristiti opće dozvole za transfer ili zatražiti globalne ili individualne dozvole za transfer u skladu s člancima 5., 6. i 7.
   5.   Države članice određuju vrstu dozvole za transfer obrambenih proizvoda ili kategorije obrambenih proizvoda u skladu s odredbama ovog članka i članaka 5., 6. i 7.
   6.   Države članice određuju sve uvjete za dozvole za transfer, uključujući bilo kakvo ograničenje u vezi s izvozom obrambenih proizvoda prema pravnim ili fizičkim osobama u trećim zemljama imajući među ostalim u vidu rizik radi očuvanja ljudskih prava, mira, sigurnosti i stabilnosti stvorenih transferom. Države članice mogu, poštujući pravo Zajednice, iskoristi mogućnost da zahtijevaju osiguranja krajnje uporabe uključujući potvrdu krajnjeg korisnika.
   7.   Države članice određuju uvjete za transfer sastavnih dijelova na temelju procjene osjetljivosti transfera prema, među ostalim, sljedećim kriterijima:

               a)

               prirodu sastavnih dijelova u odnosu na proizvod u koji će biti uključeni i bilo kakvu krajnju uporabu gotovog proizvoda koja može izazvati zabrinutost;

               b)

               važnost sastavnih dijelova u odnosu na proizvode u koje se trebaju ugraditi.

         8.   Osim kad smatraju da je transfer sastavnih dijelova osjetljiv, države članice suzdržavaju se od određivanja bilo kakvih izvoznih ograničenja za sastavne dijelove za koje primatelj dostavi potvrdu o uporabi u kojoj izjavljuje da su sastavni dijelovi iz dozvole za transfer integrirani ili će biti integrirani u njegove vlastite proizvode i ne mogu u kasnijim fazama biti transferirani ili izvezeni kao takvi, osim za potrebe održavanja ili popravka.
   9.   Države članice mogu u svako doba povući, obustaviti ili ograničiti uporabu dozvola za transfer koje su izdali u slučaju potrebe za zaštitom vlastitih bitnih sigurnosnih interesa, zbog javnog poretka ili javne sigurnosti, ili zbog nepridržavanja uvjeta iz dozvole za transfer.
   Članak 5.
   Opće dozvole za transfer
   1.   Države članice objavljuju opće dozvole za transfer kojima se dobavljačima, koji imaju poslovni nastan na njihovom državnom području i koji zadovoljavaju uvjete navedene u dozvolama za transfer, izravno odobrava obavljanje transfera obrambenih proizvoda navedenih u općoj dozvoli za transfer za kategoriju ili kategorije primatelja koji se nalaze u drugoj državi članici.
   2.   Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 2., opće dozvole za transfer objavljuju se barem u sljedećim slučajevima:

               a)

               primatelj je dio oružanih snaga države članice ili tijelo za ugovaranje na području obrane koji nabavlja isključivo za potrebe oružanih snaga države članice;

               b)

               primatelj je poduzeće certificirano u skladu s člankom 9.;

               c)

               transfer se obavlja radi prikaza (demonstracije), ispitivanja ili izložbe;

               d)

               transfer se obavlja radi održavanja ili popravka, a primatelj je izvorni dobavljač obrambenih proizvoda.

         3.   Države članice, koje sudjeluju u međuvladinom programu suradnje u vezi razvoja, proizvodnje i uporabe jednog ili više obrambenih proizvoda, mogu objaviti opću dozvolu za transfer za takve transfere prema ostalim državama članicama koje sudjeluju u tom programu i koji su potrebni za izvršenje tog programa.
   4.   Ne dovodeći u pitanje ostale odredbe ove Direktive, države članice mogu odrediti uvjete za registraciju prije prve uporabe opće dozvole za transfer.
   Članak 6.
   Globalna dozvole za transfer
   1.   Države članice pojedinačnom dobavljaču, na njegov zahtjev, izdaju globalnu dozvolu za transfer kojom mu dopuštaju transfer obrambenih proizvoda primateljima u jednoj ili više država članica.
   2.   Države članice određuju u svakoj globalnoj dozvoli za transfer obrambene proizvode ili kategorije proizvoda za koje vrijedi globalna dozvola za transfer i primatelje ili kategorije primatelja.
   Globalna dozvola za transfer izdaje se na razdoblje od tri godine, i država članica ju može obnoviti.
   Članak 7.
   Individualna dozvola za transfer
   Države članice pojedinačnom dobavljaču, na njegov zahtjev, izdaju individualnu dozvolu za transfer kojom mu dopuštaju transfer određene količine određenih obrambenih proizvoda, u jednoj ili više isporuka, prema jednom primatelju pri čemu:

               a)

               zahtjev za dozvolom za transfer je ograničen samo na jedan transfer;

               b)

               je to potrebno za zaštitu bitnih sigurnosnih interesa država članica ili zbog javnoga poretka;

               c)

               je to potrebno radi poštovanja međunarodnih obveza i obveza država članica; ili

               d)

               država članica ima opravdan razlog vjerovati da dobavljač neće moći ispuniti sve uvjete neophodne za odobravanje globalne dozvole za transfer.

         POGLAVLJE 3.

      OBAVJEŠĆIVANJE, CERTIFIKACIJA I IZVOZ NAKON TRANSFERA

   Članak 8.
   Podaci koje dostavlja dobavljač
   1.   Države članice osiguravaju da dobavljači obrambenih proizvoda obavijeste primatelja o uvjetima dozvole za transfer, uključujući ograničenja koja se odnose na krajnju uporabu ili izvoz obrambenih proizvoda.
   2.   Države članice osiguravaju da dobavljači obavijeste, u razumnom roku, nadležna tijela države članice s čijeg državnog područja žele transferirati obrambene proizvode o njihovoj namjeri da koriste opću dozvolu za transfer po prvi put. Države članice mogu odrediti dodatne informacije koje se mogu zahtijevati u vezi s transferima obrambenih proizvoda koristeći opću dozvolu za transfer.
   3.   Države članice osiguravaju i redovito provjeravaju imaju li dobavljači detaljne i potpune podatke o svojim transferima, u skladu sa zakonodavstvom koje je na snazi u toj državi članici, i određuju zahtjeve obavješćivanja povezanih s uporabom opće, globalne ili individualne dozvole za transfer. Takvi podaci uključuju komercijalne dokumente koji sadrže sljedeće informacije:

               a)

               opis obrambenog proizvoda i njegovu referenciju prema Prilogu;

               b)

               količina i vrijednost obrambenog proizvoda;

               c)

               datum transfera;

               d)

               ime i adresa dobavljača i primatelja;

               e)

               ako je poznato, krajnju namjenu i krajnjeg korisnika obrambenog proizvoda; i

               f)

               dokaz da je informacija o izvoznim ograničenjima navedenim u dozvoli za transfer dostavljena primatelju obrambenih proizvoda.

         4.   Države članice osiguravaju da dobavljači podatke navedene u članku 3. čuvaju u razdoblju koje je barem jednako onom razdoblju koje određuje odgovarajuće nacionalno zakonodavstvo u vezi s čuvanjem podataka gospodarskih subjekata u državi članici, a u svakom slučaju najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj je obavljen transfer. Ovi podaci dostavljaju se na zahtjev nadležnog tijela države članice s čijeg državnog područja je dobavljač transferirao obrambene proizvode.
   Članak 9.
   Certificiranje
   1.   Države članice imenuju nadležna tijela za izdavanje certifikata primateljima koji imaju poslovni nastan na njihovom državnom području, a koji su primili obrambene proizvode na temelju dozvole za transfer izdane od strane neke druge države članice u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkom (b).
   2.   Izdanim certifikatom se potvrđuje pouzdanost poduzeća primatelja, posebno u odnosu na njegovu sposobnosti da se poštuje izvozna ograničenja obrambenih proizvoda primljenih na temelju dozvole za transfer iz druge države članice. Pouzdanost poduzeća primatelja procjenjuje se u skladu sa sljedećim kriterijima:

               a)

               dokazano iskustvo u obrambenim aktivnostima, posebno uzimajući u obzir njegovo prijašnje pridržavanje izvoznih ograničenja, svaku sudsku odluku s tim u vezi, svaku dozvolu za proizvodnju ili stavljanje na tržište obrambenih proizvoda, te zapošljavanje iskusnog upravljačkog osoblja;

               b)

               odgovarajuća industrijska aktivnost u području obrambenih proizvoda u Zajednici, a posebno sposobnost za integraciju sustava/podsustava;

               c)

               imenovanje osobe na upravnoj funkciji kao posebnog djelatnika osobno odgovornog za transfere i izvoze;

               d)

               pisana izjava poduzeća, potpisana od strane osobe na upravnoj funkciji iz točke (c), kojom se poduzeće obvezuje poduzeti sve potrebne korake za poštovanje i provođenje svih posebnih uvjeta koji se odnose na krajnju uporabu i izvoz bilo kojeg primljenog sastavnog dijela ili proizvoda;

               e)

               pisana izjava poduzeća potpisana od strane osobe na upravnoj funkciji iz točke (c) kojom se poduzeće obvezuje nadležnom tijelu dostaviti detaljne informacije kao odgovor na zahtjeve i pitanja u vezi krajnjih korisnika i krajnje uporabe svih izvezenih proizvoda, transferiranih ili primljenih na temelju dozvole za transfer izdane od strane neke druge države članice; i

               f)

               opis programa unutarnje kontrole ili sustava upravljanja izvozom i transferima koji je implementiran u poduzeću i koji je potpisan od strane osobe na upravnoj funkciji iz točke (c). Opis treba sadržavati detalje o organizacijskim, ljudskim i tehničkim resursima dodijeljenima za upravljanje transferima i izvozima, hijerarhiju unutar poduzeća, postupke interne revizije, podizanje svijesti i osposobljavanje osoblja, fizičke i tehničke sigurnosne mjere, vođenje evidencije, te sljedivost transfera i izvoza.

         3.   Certifikat sadrži sljedeće podatke:

               a)

               nadležno tijelo koje je izdalo certifikat;

               b)

               ime i adresa primatelja;

               c)

               izjavu primatelja o sukladnosti s kriterijima iz stavka 2.; i

               d)

               datum izdavanja i razdoblje valjanosti certifikata.

         Razdoblje valjanosti certifikata iz točke (d) ne smije ni u kojem slučaju prelaziti pet godina.
   4.   Certifikati mogu sadržavati dodatne uvjete u vezi sljedećeg:

               a)

               dostavljanje podataka koji se traže za provjeru sukladnosti s uvjetima iz stavka 2.;

               b)

               obustava ili povlačenje certifikata.

         5.   Nadležna tijela prate sukladnost primatelja s kriterijima navedenim u stavku 2. i bilo kojim uvjetom u certifikatu navedenom u stavku 4., najmanje jednom u tri godine.
   6.   Države članice priznaju svaki certifikat izdan u skladu s ovom Direktivom u nekoj drugoj državi članici.
   7.   Ako nadležno tijelo utvrdi da imatelj certifikata s poslovnim nastanom na državnom području države članice više ne ispunjava uvjete iz stavka 2. te neki od uvjeta iz stavka 4., poduzima odgovarajuće mjere. Te mjere mogu uključivati poništavanje certifikata. Nadležno tijelo dužno je o svojoj odluci obavijestiti Komisiju i druge države članice.
   8.   Države članice objavljuju i redovito ažuriraju popis certificiranih primatelja, te o tome obavješćuju Komisiju, Europski parlament i druge države članice.
   9.   Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje središnji registar primatelja koje certificiraju države članice.
   Članak 10.
   Izvozna ograničenja
   Države članice osiguravaju da primatelj obrambenih proizvoda pri podnošenju zahtjeva za izdavanjem izvozne dozvole izjavi svojem nadležnom tijelu, kad takav proizvod primljen na temelju dozvole za transfer od strane neke druge države članice ima izvozna ograničenja vezana uz njega,da se pridržava uvjeta iz tih ograničenja uključujući, u slučaju potrebe, da su dobili odobrenje od države članice podrijetla obrambenog proizvoda.
   POGLAVLJE 4.

      CARINSKI POSTUPCI I ADMINISTRATIVNA SURADNJA

   Članak 11.
   Carinski postupci
   1.   Države članice osiguravaju da izvoznik, pri obavljanju formalnosti za izvoz obrambenih proizvoda u carinskom uredu nadležnom za obradu izvozne deklaracije, priloži dokaz da su dobivene sve potrebne izvozne dozvole.
   2.   Ne dovodeći u pitanje Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (10), države članice mogu, u razdoblju koje nije dulje od 30 radnih dana, obustaviti na svom državnom području proces izvoza obrambenih proizvoda primljenih od države članice na temelju dozvole za transfer i ugrađenih u drugi obrambeni proizvod ili, u slučaju potrebe, spriječiti drugim sredstvima da takav proizvod napusti njihovo državno područje, ako smatraju da:

               a)

               pri izdavanju izvozne dozvole nisu uzeti u obzir relevantni podaci; ili

               b)

               su se od izdavanja izvozne dozvole bitno izmijenile okolnosti.

         3.   Države članice mogu odlučiti da se carinske formalnosti za izvoz obrambenih proizvoda trebaju obavljati samo u određenim carinarnicama.
   4.   Države članice, koje iskoriste mogućnost iz stavka 3. obavješćuju Komisiju o ovlaštenim carinarnicama. Komisija objavljuje navedeni podatak u Službenom listu Europske unije serije C.
   Članak 12.
   Razmjena podataka
   Države članice zajedno s Komisijom poduzimaju sve potrebne mjere za uspostavljanje izravne suradnje i razmjene podataka između njihovih nadležnih tijela.
   POGLAVLJE 5.

      AŽURIRANJE POPISA OBRAMBENIH PROIZVODA

   Članak 13.
   Prilagodba Priloga
   Komisija ažurira popis obrambenih proizvoda iz Priloga tako da u potpunosti odgovara Zajedničkom popisu robe vojne namjene Europske unije.
   Navedene mjere, namijenjene izmjeni elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose se sukladno regulatornom postupku s kontrolom iz članka 14. stavka 2.
   Članak 14.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže odbor.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5.a stavci od 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EC, uzimajući u obzir odredbe članka 8. Odluke.
   POGLAVLJE 6.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 15.
   Zaštitne mjere
   1.   Ako država članica koja izda dozvolu za transfer smatra da postoji ozbiljan rizik da primatelj, certificiran u skladu s člankom 9. u drugoj državi članici, neće zadovoljiti uvjete iz opće dozvole za transfer, ili ako bi po mišljenju države članice koja izda dozvolu za transfer, bili ugroženi javni poredak, javna sigurnost ili njeni bitni sigurnosni interesi, o tom obavješćuje drugu državu članicu zahtijevajući verifikaciju stanja.
   2.   Država članica koja izda dozvolu može u slučaju daljnjih sumnji navedenih u stavku 1. obustaviti učinke svoje opće izvozne dozvole u odnosu na tog primatelja. O razlozima za donošenje takove zaštitne mjere obavještava druge države članice i Komisiju. Država članica koja je donijela zaštitnu mjeru može odlučiti o njenom povlačenju ako smatra da mjera nije više utemeljena.
   Članak 16.
   Sankcije
   Države članice određuju pravila za sankcije koje se koriste za kršenje odredbi donesenih radi provedbe ove Direktive, posebno u slučaju pružanja netočnih ili nepotpunih podataka koji se traže na temelju članka 8. stavka 1. ili članka 10. u vezi s pridržavanja izvoznih ograničenja ili dozvola za transfer. Države članice poduzimaju sve mjere neophodne za provedbu tih pravila. Tako određene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
   Članak 17.
   Razmatranje i izvješćivanje
   1.   Komisija izvješćuje o mjerama koje su države članice poduzele za prijenos ove Direktive, posebno njezinih članaka od 9. do 12. i članka 15., do 30. lipnja 2012.
   2.   Komisija razmatra provođenje ove Direktive te o tome izvješćuje Europski parlament i Vijeće najkasnije do 30. lipnja 2016. Posebno ocjenjuje jesu li, i u kojoj mjeri, dostignuti ciljevi ove Direktive, između ostalog u vezi s funkcioniranjem unutarnjeg tržišta. Komisija u svojem izvješću razmatra primjenu članaka od 9. do 12. i članka 15. ove Direktive i ocjenjuje utjecaj ove Direktive na razvoj europskog tržišta obrambene opreme kao i europske obrambene tehnološke i industrijske osnove, uzimajući u obzir, među ostalim, i stanje malih i srednjih poduzeća. Prema potrebi se izvješću prilaže zakonodavni prijedlog.
   Članak 18.
   Prijenos
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive do 30. lipnja 2011. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te mjere od 30. lipnja 2012.
   Kada države članice donose ove mjere, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donose u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 19.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 20.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 6. svibnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. KOHOUT

      (1)  Mišljenje od 23. listopada 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu)

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 16. prosinca 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka vijeća od 23. travnja 2009.

      (3)  SL L 88, 29.3.2007., str. 58.

      (4)  SL L 338, 9.12.1997., str. 1.

      (5)  SL L 256, 13.9.1991., str. 51.

      (6)  SL L 121, 15.5.1993., str. 20.

      (7)  SL L 335, 13.12.2008., str. 99.

      (8)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (9)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

      (10)  SL L 302, 19.10.1992. str. 1.
   PRILOG
   Vidjeti Direktivu Komisije 2012/10/EU (SL L 85, 24.3.2012., str. 3.).


title: 83/129/EEZ: Direktiva Vijeća od 28. ožujka 1983. o uvozu koža nekih mladunaca tuljana i proizvoda od njih u države članice

text:
               15/Sv. 32

               HR

               Službeni list Europske unije

               6

         31983L0129

               L 091/30

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA VIJEĆA
   od 28. ožujka 1983.
   o uvozu koža nekih mladunaca tuljana i proizvoda od njih u države članice
   (83/129/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 235.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da je Europski parlament donio rezoluciju o trgovini Zajednice proizvodima od tuljana, posebno proizvodima od mladunaca grenlandskog tuljana (Pagophilus groenlandicus) i tuljana mjehuraša (Cystophora cristata);

   budući da u nekim državama članicama već postoje dragovoljne ili zakonom utvrđene mjere za ograničenje uvoza ili trgovine kožama još uvijek bijelih mladunaca grenlandskoga tuljana i tuljana mjehuraša („modroleđi”); budući da jedna država članica već zahtijeva označivanje svih proizvoda od tuljana;
   budući da su razne studije pobudile dvojbe o populacijskoj situaciji grenlandskih tuljana i tuljana mjehuraša, a posebno s obzirom na utjecaj što ga netradicionalni način lova ima na očuvanje i populacijsko stanje grenlandskog tuljana;
   budući da je iskorištavanje tuljana i drugih vrsta, ovisno o njihovoj sposobnosti da izdrže takvo iskorištavanje i ako se vodi računa o prirodnoj ravnoteži, prirodno i zakonito zanimanje, a u nekim dijelovima svijeta predstavlja važan dio tradicionalnog načina života i gospodarenja; budući da lov kakvim se tradicionalno bave Inuiti mladunce tuljana ostavlja neozlijeđenima pa je stoga primjereno pobrinuti se da se ne ugroze interesi inuitskog naroda;
   budući da je poželjno provesti daljnja istraživanja o znanstvenim aspektima i posljedicama odstrela mladunaca grenlandskog tuljana i tuljana mjehuraša; budući da bi, ovisno o rezultatima tih istraživanja, trebao donijeti i održavati privremene mjere u skladu s rezolucijom Vijeća i predstavnika Vlada država članica od 5. siječnja 1983. (3);
   budući da je uočeno da je lov mladunaca grenlandskog tuljana i tuljana mjehuraša već donekle ograničen; budući da je Vijeće od Komisije zatražilo da kroz stalne kontakte s dotičnim državama članicama nastavi tražiti rješenja koja će ograničenja uvoza učiniti suvišnima;
   budući da će Vijeće ponovno razmotriti stanje na temelju izvješća koje mu Komisija treba podnijeti do 1. rujna 1983.,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice donose i održavaju sve potrebne mjere kojima se osigurava da proizvodi navedeni u Prilogu nisu uvezeni na njihovo državno područje u komercijalne svrhe.
   2.   Države članice o tim mjerama obavješćuju Komisiju.
   Članak 2.
   Ova se Direktiva primjenjuje od 1. listopada 1983. do 1. listopada 1985., osim ako Vijeće, na prijedlog Komisije, odlukom donesenom kvalificiranom većinom ne odluči drukčije, uzimajući u obzir izvješće koje Komisija treba podnijeti Vijeću prije 1. rujna 1983.
   Članak 3.
   Ova se Direktiva primjenjuje na proizvode koji nisu dobiveni tradicionalnim inuitskim načinom lova.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. ožujka 1983.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. ERTL

      (1)  SL C 334, 20.12.1982., str. 132.

      (2)  SL C 346, 31.12.1982., str. 1.

      (3)  SL C 14, 18.1.1983., str. 1.
   PRILOG

               br.

               br. zajedničke carinske tarife (CCT)

               Opis

               1

               ex 43.01
               ex 43.02 A

               Sirovo krzno i krzno, štavljeno ili obrađeno s dlakom, uključujući i rašireno krzno ili križno krojeno ili drugog sličnog oblika:

                           —

                           bijelih mladunaca grenlandskog tuljana

                           —

                           mladunaca tuljana mjehuraša (‚modroleđi’)

               2

               ex 43.03

               Predmeti izrađeni od krzna tuljana navedeni pod 1


title: Direktiva 2009/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o naknadama zračnih luka  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 025

               HR

               Službeni list Europske unije

               57

         32009L0012

               L 070/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.03.2009.

      DIREKTIVA 2009/12/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 11. ožujka 2009.
   o naknadama zračnih luka
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Glavna je zadaća i komercijalna djelatnost zračnih luka zajamčiti skrb o zrakoplovu od slijetanja do uzlijetanja te o putnicima i teretu kako bi se zračnim prijevoznicima omogućilo pružanje usluga zračnog prijevoza. S tom namjenom zračne luke nude niz objekata, sredstava i uređaja te usluga vezanih uz prometovanje zrakoplova te postupanje s putnicima i teretom, a te troškove uglavnom nadoknađuju kroz naknade zračnih luka. Upravna tijela zračnih luka koja nude objekte, sredstva, uređaje i usluge za koje se naplaćuju naknade zračnih luka trebala bi nastojati poslovati na troškovno učinkovit način.

               (2)

               Potrebno je uspostaviti zajednički okvir kojim se regulira osnovna svojstva naknada zračnih luka i način njihovog utvrđivanja, budući da u nedostatku takvoga okvira nije moguće ispuniti osnovne zahtjeve u odnosu između upravnih tijela zračnih luka i korisnika zračnih luka. Takav okvir ne bi trebao dovoditi u pitanje mogućnost države članice da odluči mogu li se i u kojem opsegu prihodi iz gospodarskih djelatnosti uzeti u obzir pri utvrđivanju naknada zračnih luka.

               (3)

               Ova se Direktiva primjenjuje na zračne luke sa sjedištem u Zajednici, koje prelaze minimalnu veličinu, budući da se za upravljanje i financiranje malih zračnih luka okvir Zajednice ne primjenjuje.

               (4)

               Pored toga, u državama članicama u kojima niti jedna zračna luka ne dostiže najmanju veličinu da bi se na nju primjenjivala ova Direktiva, zračna luka s najvećim putničkim prometom ima takav privilegirani status kao točka ulaska u tu državu članicu da je potrebno na tu zračnu luku primjenjivati ovu Direktivu kako bi se zajamčilo poštivanje određenih osnovnih načela u odnosu između upravnoga tijela zračne luke i korisnika zračne luke, naročito u smislu transparentnosti naknada i nediskriminacije među korisnicima zračne luke.

               (5)

               Kako bi se promicala teritorijalna jedinstvenost, države članice bi trebale imati mogućnost korištenja zajedničkog sustava naplaćivanja naknada u okviru mreže zračnih luka. Ekonomski transferi među zračnim lukama u takvim mrežama trebali bi biti u skladu s pravom Zajednice.

               (6)

               Zbog raspodjele prometa države članice bi trebale moći omogućiti upravnim tijelima zračnih luka koje opslužuju isti grad ili gradsku aglomeraciju da primjenjuju jedinstven i transparentan sustav naplate naknada. Ekonomski transferi među tim zračnim lukama trebali bi biti u skladu s pravom Zajednice.

               (7)

               Poticaji za otvaranje novih linija radi promicanja, inter alia, razvoja zapostavljenih i najudaljenijih regija, trebali bi se dodjeljivati samo u skladu s pravom Zajednice.

               (8)

               Ubiranje naknada za pružanje usluga u zračnoj plovidbi i zemaljskih usluga već je uređeno Uredbom Komisije (EZ) br. 1794/2006 od 6. prosinca 2006. o utvrđivanju zajedničkog sustava obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi (4) i Direktivom Vijeća 96/67/EZ od 15. listopada 1996. o pristupu tržištu zemaljskih usluga u zračnim lukama Zajednice (5). Naknade koje se obračunavaju za financiranje pomoći putnicima s invaliditetom i putnicima sa smanjenom pokretljivošću uređene su Uredbom (EZ) br. 1107/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o pravima osoba s invaliditetom i osoba smanjene pokretljivosti u zračnom prijevozu (6).

               (9)

               Vijeće Organizacije međunarodnoga civilnog zrakoplovstva (Vijeće ICAO-a) donijelo je 2004. politike o naknadama zračnih luka koje uključuju, inter alia, načela troškovne učinkovitosti, nediskriminacije i nezavisnoga mehanizma za gospodarsko uređenje zračnih luka.

               (10)

               Prema mišljenju Vijeća ICAO-a, naknada zračnih luka je davanje koje je namijenjeno i koje se primjenjuje posebno za nadoknadu troškova za pružanje objekata, sredstava, uređaja i usluga za civilno zrakoplovstvo, dok je taksa vrsta davanja namijenjena povećanju nacionalnih ili lokalnih proračunskih prihoda, koji se uglavnom ne primjenjuju na civilno zrakoplovstvo u cijelosti ili na osnovi točno utvrđenih troškova.

               (11)

               Naknade zračnih luka trebale bi biti nediskriminirajuće. Trebalo bi uvesti obvezan postupak prema kojem bi se upravna tijela zračnih luka i korisnici zračnih luka redovno savjetovali, s mogućnošću da se bilo koja strana može obratiti neovisnom nadzornom tijelu kada god se korisnici zračnih luka protive odluci o naknadama zračnih luka ili promjenama u sustavu obračunavanja naknada.

               (12)

               Kako bi se zajamčile nepristrane odluke te pravilna i učinkovita primjena ove Direktive, u svakoj bi državi članici trebalo osnovati neovisno nadzorno tijelo. To bi tijelo za izvođenje svojih zadataka na raspolaganju trebalo imati sve potrebne resurse koji se odnose na zapošljavanje, stručno znanje i financijska sredstva.

               (13)

               Od ključne je važnosti da korisnici zračnih luka od upravnoga tijela zračnih luka redovito dobivaju informacije o tome na koji način i na kojoj se osnovi izračunavaju naknade zračnih luka. Takva bi transparentnost zračnim prijevoznicima omogućila uvid u troškove zračnih luka te u produktivnost ulaganja zračne luke. Kako bi se upravnom tijelu zračne luke dopustilo da pravilno ocijeni zahtjeve koji se tiču budućih ulaganja, od korisnika zračnih luka bi trebalo zahtijevati da upravnom tijelu zračne luke pravovremeno dostavljaju sve svoje procjene vezane uz djelatnost, razvojne projekte te posebne zahtjeve i prijedloge.

               (14)

               Upravna tijela zračnih luka trebala bi obavještavati korisnike zračnih luka o velikim infrastrukturnim projektima, budući da oni značajno utječu na sustav ili visinu naknada zračnih luka. Ti bi se podaci trebali dostaviti kako bi se omogućilo praćenje infrastrukturnih troškova te pružila prikladna i učinkovita sredstva i objekti na dotičnoj zračnoj luci.

               (15)

               Upravnim tijelima zračnih luka trebalo bi omogućiti da primijene naknade zračnih luka koje odgovaraju infrastrukturi i/ili razini pruženih usluga, budući da zračni prijevoznici od upravnih tijela zračnih luka opravdano zahtijevaju usluge koje odgovaraju omjeru cijene i kvalitete. Međutim, pristup do različitih razina infrastrukture ili usluga bi trebao biti otvoren na nediskriminirajućoj osnovi za sve zračne prijevoznike koji ih žele koristiti. Ako je potražnja veća od ponude, pristup bi se trebao utvrditi na osnovi objektivnih i nediskriminirajućih kriterija koje utvrđuje upravno tijelo zračne luke. Svako razlikovanje među naknadama zračnih luka trebalo bi biti transparentno, objektivno i temeljeno na jasnim kriterijima.

               (16)

               Korisnici zračnih luka i upravno tijelo zračne luke trebali bi moći zaključiti sporazum o razini usluga u vezi s kvalitetom usluga pruženih u zamjenu za naknade zračnih luka. Pregovori o kvaliteti usluga pruženih u zamjenu za naknade zračnih luka mogu biti dijelom redovitih savjetovanja.

               (17)

               Države članice imaju različite sustave u vezi s financiranjem ulaganja u zračnu luku unaprijed. U državama članicama u kojima postoji financiranje unaprijed, države članice ili upravna tijela zračnih luka bi se trebali pozivati na politike ICAO-a i/ili uspostaviti svoje vlastite zaštitne mehanizme.

               (18)

               Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje Ugovor, posebno njegove članke 81. do 89.

               (19)

               Budući da cilj ove Direktive, odnosno utvrđivanje zajedničkih načela za obračunavanje naknada u zračnim lukama Zajednice, države članice ne mogu dostatno ostvariti, s obzirom da na nacionalnoj razini nije moguće uspostaviti jedinstvene sustave obračunavanja naknada zračnih luka za cjelokupno područje Zajednice, nego ih se zbog opsega i učinaka može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je određeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet
   1.   Ovom se Direktivom utvrđuju zajednička načela za obračunavanje naknada zračnih luka u zračnim lukama Zajednice.
   2.   Ova se Direktiva primjenjuje na svaku zračnu luku koja se nalazi na državnom području koje podliježe Ugovoru i koja je otvorena za komercijalni promet čiji godišnji promet prelazi pet milijuna putnika te na zračnu luku s najvećim putničkim prometom u svakoj državi članici.
   3.   Država članica objavljuje popis zračnih luka na svom državnom području na koje se primjenjuje ova Direktiva. Taj se popis temelji na podacima Komisije (Eurostat) i svake se godine ažurira.
   4.   Ova se Direktiva ne odnosi na naknade koje se ubiru za plaćanje rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi u skladu s Uredbom (EZ) br. 1794/2006 niti na naknade koje se ubiru za plaćanje zemaljskih usluga koje su navedene u Prilogu Direktivi 96/67/EZ, kao niti na naknade obračunate za financiranje pomoći putnicima s invaliditetom ili putnicima sa smanjenom pokretljivošću iz Uredbe (EZ) br. 1107/2006.
   5.   Ovom se Direktivom ne dovodi u pitanje pravo svake države članice da primijeni dodatne regulatorne mjere koje nisu u suprotnosti s ovom Direktivom ili drugim relevantnim odredbama prava Zajednice koje se odnose na bilo koje upravno tijelo zračnih luka na njezinom državnom području. To može uključivati mjere gospodarskoga nadzora, kao što su odobrenje sustava naplate i/ili visine naknada, uključujući i metode naplata koje se temelje na poticajima ili na utvrđivanju gornje granice cijena.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „zračna luka” znači svaka površina koja je posebno prilagođena za slijetanje, uzlijetanje i manevriranje zrakoplova, uključujući i pripadajuće objekte, sredstva i uređaje namijenjene za odvijanje zračnog prometa i pružanje usluga, te objekte, sredstva i uređaje za pomoć u pružanju usluga komercijalnog zračnog prijevoza;

               2.

               „upravno tijelo zračne luke” znači tijelo koje, pored drugih aktivnosti ili ne, ima prema nacionalnim propisima ili ugovorima za cilj rukovođenje i upravljanje infrastrukturom zračne luke, te koordinaciju i nadzor djelatnosti različitih operatora u dotičnoj zračnoj luci;

               3.

               „korisnik zračne luke” znači svaka fizička ili pravna osoba odgovorna za prijevoz putnika, pošte i/ili tereta zrakom do ili od dotične zračne luke;

               4.

               „naknada zračne luke” znači davanje koje se naplaćuje u korist upravnog tijela zračne luke i koje plaćaju korisnici zračnih luka za korištenje objekata, sredstava, uređaja i usluga, koje isključivo pruža upravno tijelo zračne luke i koji se odnose na slijetanje, uzlijetanje, sustave rasvjete, boravak parkiranog zrakoplova te skrb o putnicima i teretu;

               5.

               „mreža zračnih luka” znači skupina zračnih luka koje je kao takve odredila država članica i kojima upravlja isto upravno tijelo zračne luke.

         Članak 3.
   Nediskriminacija
   Države članice osiguravaju, u skladu s pravom Zajednice, da naknadama zračnih luka ne dolazi do diskriminacije među korisnicima zračnih luka. To ne isključuje prilagodbe naknada zračnih luka zbog pitanja od javnoga i općeg interesa, uključujući pitanja zaštite okoliša. Kriteriji koji se koriste za takve prilagodbe moraju biti relevantni, objektivni i transparentni.
   Članak 4.
   Mreža zračnih luka
   Države članice mogu dopustiti upravnom tijelu mreže zračnih luka da uvede zajednički i transparentni sustav obračunavanja naknada zračnih luka koji obuhvaća mrežu zračnih luka.
   Članak 5.
   Zajednički sustavi obračunavanja naknada
   Nakon što su obavijestile Komisiju i u skladu s pravom Zajednice, države članice mogu dopustiti upravnom tijelu zračne luke da primjenjuje zajednički i transparentan sustav obračunavanja naknada na zračnim lukama koje opslužuju isti grad ili gradsku aglomeraciju, pod uvjetom da svaka zračna luka u potpunosti ispunjava zahtjeve transparentnosti iz članka 7.
   Članak 6.
   Savjetovanje i pravni lijek
   1.   Države članice osiguravaju uvođenje obveznog postupka za redovita savjetovanja između upravnoga tijela zračne luke i korisnika zračne luke ili predstavnika ili povjerenstva korisnika zračnih luka u vezi s primjenom sustava obračunavanja naknada zračnih luka, visinom aerodromskih naknada, i prema potrebi kvalitetom pruženih usluga. Takva se savjetovanja moraju održavati najmanje jednom godišnje, osim ako tijekom posljednjeg savjetovanja nije drukčije dogovoreno. U slučaju višegodišnjega sporazuma između upravnoga tijela i korisnika zračne luke, savjetovanja se održavaju na način predviđen u takvom sporazumu. Države članice zadržavaju pravo zahtijevati da se savjetovanja češće održavaju.
   2.   Kada god je to moguće, države članice osiguravaju da su promjene sustava ili visine naknada provedu prema dogovoru između upravnoga tijela i korisnika zračnih luka. S tim ciljem upravno tijelo zračne luke daje prijedlog o promjeni sustava obračunavanja ili visine naknada zračnih luka te razloge za predložene promjene najmanje četiri mjeseca prije nego što iste stupe na snagu, osim u slučaju iznimnih okolnosti koje se moraju opravdati korisnicima zračnih luka. Upravno tijelo zračne luke mora održati savjetovanje s korisnicima zračnih luka o predloženim promjenama te uzeti u obzir njihova stajališta prije donošenja odluke. Upravno tijelo zračne luke obično objavljuje odluku ili preporuku najkasnije 2 mjeseca prije njezinog stupanja na snagu. U slučaju da nije postignut dogovor između upravnoga tijela zračne luke i korisnika zračne luke o predloženim promjenama, upravno tijelo zračne luke mora opravdati svoju odluku s obzirom na stajališta korisnika zračnih luka.
   3.   Države članice osiguravaju da u slučaju neslaganja oko odluke o naknadama zračnih luka koju je donijelo upravno tijelo svaka strana može zatražiti posredovanje neovisnog nadzornog tijela iz članka 11. koje ispituje utemeljenost razloga za promjenu sustava ili visine naknada zračnih luka.
   4.   Promjena sustava ili visine naknada zračnih luka o kojoj je odlučilo upravno tijelo zračne luke i ako je iznijeta pred neovisno nadzorno tijelo ne stupa na snagu sve dok ono to ne ispita. U roku od četiri tjedna od trenutka kada je pred njega iznijet predmet, neovisno nadzorno tijelo donosi privremenu odluku o stupanju na snagu promjene naknade zračne luke, ako nije moguće u istom roku donijeti konačnu odluku.
   5.   Država članica može donijeti odluku da ne primjenjuje stavke 3. i 4. koji se odnose na promjene u visini ili strukturi naknade zračnih luka na onim zračnim lukama na koje:

               (a)

               se u skladu s nacionalnim pravom primjenjuje obvezan postupak prema kojem neovisno nadzorno tijelo utvrđuje ili odobrava naknade zračnih luka ili njihov najveći iznos; ili

               (b)

               se u skladu s nacionalnim pravom primjenjuje obvezan postupak prema kojem neovisno nadzorno tijelo redovito ili kao odgovor na zahtjev zainteresiranih strana provjerava postojanje učinkovitog tržišnog natjecanja na tim zračnim lukama. Kada god je to opravdano na temelju takvoga ispitivanja, država članica donosi odluku o tome da neovisno nadzorno tijelo utvrđuje ili odobrava naknade zračnih luka ili njihov najveći iznos. Ta se odluka primjenjuje sve dok je to potrebno na temelju ispitivanja koje je provelo to tijelo.

         Postupci, uvjeti i kriteriji koje država članica primjenjuje u smislu ovog stavka su relevantni, objektivni, nediskriminirajući i transparentni.
   Članak 7.
   Transparentnost
   1.   Države članice osiguravaju da upravno tijelo zračne luke svakom korisniku zračne luke, predstavniku korisnika zračne luke ili povjerenstvu korisnika zračne luke prije svakog savjetovanja iz članka 6. stavka 1. šalje informacije o svim elementima koji čine osnovu za utvrđivanje sustava ili visine svih naknada koje upravno tijelo zaračunava na svakoj zračnoj luci. Te informacije uključuju barem:

               (a)

               popis različitih usluga i dostupne infrastrukture za koje je korisniku zračne luke obračunata naknada zračne luke;

               (b)

               metodologiju koja se koristi pri određivanju naknada zračnih luka;

               (c)

               cjelovitu strukturu troškova koji se odnose na angažirana sredstva i objekte, te pružene usluge na koje se odnose naknade zračne luke;

               (d)

               prihode iz različitih naknada i ukupne troškove usluga na koje se odnose prihodi;

               (e)

               svako financiranje od strane javne uprave objekata, sredstava i usluga na koje se odnose aerodromske naknade;

               (f)

               predviđanja situacije u zračnoj luci s obzirom na naknade, povećanje prometa i predložena ulaganja;

               (g)

               efektivnu iskorištenost infrastrukture i opreme u zračnoj luci u određenom razdoblju; i

               (h)

               predviđeni utjecaj svih velikih predloženih ulaganja u smislu njihovih učinaka na kapacitet zračne luke.

         2.   Države članice osiguravaju da korisnici zračnih luka upravnom tijelu zračne luke prije svakog savjetovanja dostavljaju podatke, kako je utvrđeno u članku 6. stavku 1., a posebno koji se odnose na:

               (a)

               predviđanja koje se tiču prometa;

               (b)

               predviđanja koje se odnose na sastav i predviđeno korištenje njihove flote;

               (c)

               njihove razvojne projekte u dotičnoj zračnoj luci; i

               (d)

               njihove zahtjeve u dotičnoj zračnoj luci.

         3.   Podložno nacionalnom zakonodavstvu, podaci dostavljeni na temelju ovog članka smatraju se povjerljivima ili gospodarski osjetljivima te s njima kao takvima i postupa. U slučaju uvrštavanja dionica upravnoga tijela zračne luke na burzu dionica, posebno se ispunjavaju burzovni propisi.
   Članak 8.
   Nova infrastruktura
   Države članice osiguravaju da se upravno tijelo zračne luke prije okončanja planiranja novih infrastrukturnih projekata savjetuje s korisnicima zračne luke.
   Članak 9.
   Razina kvalitete
   1.   Kako bi se zajamčilo neometano i učinkovito odvijanje djelatnosti u zračnoj luci, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi upravnom tijelu zračne luke te predstavnicima korisnika zračne luke ili povjerenstvu korisnika zračnih luka omogućile početak pregovaranja o sporazumu o razini kvalitete usluga s obzirom na kvalitetu usluge koja se pruža u zračnoj luci. Ti pregovori o kvaliteti usluga mogu biti dijelom savjetovanja spomenutih u članku 6. stavku 1.
   2.   U svakom se takvom sporazumu o kvaliteti usluge mora utvrditi razina usluge koju pruža upravno tijelo zračne luke te uzeti u obzir stvarni sustav ili razinu naknada zračne luke te razinu usluge na koju korisnici zračne luke imaju pravo u zamjenu za naknade zračne luke.
   Članak 10.
   Razlikovanje usluga
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi omogućile upravnim tijelima zračnih luka da mijenjaju kvalitetu i opseg određenih usluga zračnih luka, terminala ili dijelova terminala s ciljem pružanja usluga prilagođenih korisnicima, ili namjenskoga terminala ili dijela terminala. Visina naknada zračnih luka može biti različita u skladu s kvalitetom i opsegom takvih usluga i njihovih troškova ili prema bilo kojim drugim objektivnim i transparentnim razlozima. Ne dovodeći u pitanje članak 3., upravna tijela zračnih luka sama odlučuju o takvim različitim naknadama zračnih luka.
   2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi omogućile svakom korisniku zračnih luka koji želi koristiti prilagođene usluge ili namjenske terminale ili dijelove terminala, da ima pristup tim uslugama i terminalu, odnosno dijelu terminala.
   U slučaju kada više korisnika zračnih luka žele imati pristup prilagođenim uslugama i/ili namjenskom terminalu ili dijelu terminala, a što nije moguće zbog ograničenja kapaciteta, pristup se utvrđuje na temelju relevantnih, objektivnih, transparentnih i nediskriminirajućih kriterija. Te kriterije mogu utvrditi upravna tijela zračnih luka, a države članice mogu zahtijevati da te kriterije odobri neovisno nadzorno tijelo.
   Članak 11.
   Neovisno nadzorno tijelo
   1.   Države članice imenuju ili osnivaju neovisno tijelo kao svoje nacionalno neovisno nadzorno tijelo kako bi zajamčile pravilnu primjenu mjera koje su poduzete radi ispunjavanja uvjeta iz ove Direktive te kako bi poduzele barem zadatke koji su mu dodijeljeni prema članku 6. To tijelo može biti isti subjekt kojemu je država članica povjerila primjenu dodatnih regulatornih mjera iz članka 1. stavka 5., uključujući odobrenje sustava naplate i/ili visine naknada zračnih luka, pod uvjetom da ispunjava zahtjeve iz stavka 4. ovog članka.
   2.   U skladu s nacionalnim pravom, ovom se Direktivom neovisno nadzorno tijelo ne sprečava da pod vlastitim nadzorom i punom odgovornošću prenese provođenje ove Direktive na druga neovisna nadzorna tijela, pod uvjetom da se provođenje vrši u skladu s jednakim standardima.
   3.   Države članice osiguravaju neovisnost neovisnog nadzornog tijela na taj način što omogućuju da je u zakonskom smislu različit i funkcionalno neovisan od bilo kojega upravnoga tijela zračnih luka i zračnih prijevoznika. Države članice koje zadržavaju vlasništvo nad zračnim lukama, upravnim tijelima zračnih luka ili zračnim prijevoznicima ili kontrolu nad upravnim tijelima zračnih luka ili zračnim prijevoznicima osiguravaju da se funkcije u vezi s takvim vlasništvom ili kontrolom ne prenosi na neovisno nadzorno tijelo. Države članice osiguravaju da neovisno nadzorno tijelo svoje ovlasti koristi nepristrano i transparentno.
   4.   Države članice obavješćuju Komisiju o nazivu i adresi neovisnog nadzornog tijela, zadacima i obvezama koje su mu povjerene te o mjerama koje su poduzete kako bi se osiguralo ispunjavanje uvjeta iz stavka 3.
   5.   Države članice mogu uspostaviti mehanizam financiranja za neovisno nadzorno tijelo koji može uključivati naplaćivanje naknada korisnicima zračnih luka i upravnim tijelima zračnih luka.
   6.   Države članice osiguravaju, što se tiče nesporazuma iz članka 6. stavka 3., poduzimanje mjera radi:

               (a)

               uspostavljanja postupka za rješavanje nesporazuma između upravnoga tijela zračnih luka i korisnika zračnih luka;

               (b)

               utvrđivanja uvjeta pod kojim se nesporazum može iznijeti pred neovisno nadzorno tijelo. To tijelo naročito odbacuje žalbe za koje smatra da nisu pravilno utemeljene ili primjereno dokumentirane; i

               (c)

               utvrđivanja kriterija prema kojima će se nesporazumi ocijeniti kako bi se riješili.

         Ti postupci, uvjeti i kriteriji moraju biti nediskriminirajući, transparentni i objektivni.
   7.   Kod poduzimanja istraživanja utemeljenosti izmjene sustava ili visine naknada zračnih luka, kako je utvrđeno u članku 6., neovisno nadzorno tijelo ima pristup potrebnim informacijama od dotičnih strana te se od njega zahtijeva da se savjetuje s dotičnim strankama kako bi donijelo svoju odluku. Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 4. ono što je prije moguće donosi konačnu odluku o pitanju koje je iznijeto pred njega, a u svakom slučaju u roku od četiri mjeseca. To se razdoblje u iznimnim i prikladno utemeljenim slučajevima može produljiti na daljnja dva mjeseca. Odluke neovisnog nadzornog tijela su obvezujuće, ne dovodeći u pitanje parlamentarni ili sudski nadzor, kako je primjenjivo u državama članicama.
   8.   Neovisno nadzorno tijelo objavljuje godišnje izvješće o svojim aktivnostima.
   Članak 12.
   Izvješće i revizija
   1.   Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o primjeni ove Direktive do 15. ožujka 2013., ocjenjujući učinjeni napredak u postizanju svog cilja kao i, tamo gdje je to prikladno, odgovarajuće prijedloge.
   2.   Države članice i Komisija surađuju u primjeni ove Direktive, posebno u pogledu prikupljanja podataka za izvješće iz stavka 1.
   Članak 13.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 15. ožujka 2011. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 14.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 15.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2009.

            Za Europski Parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. VONDRA

      (1)  SL C 10, 15.1.2008., str. 35.

      (2)  SL C 305, 15.12.2007., str. 11.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 15. siječnja 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu), Zajedničko stajalište Vijeća od 23. lipnja 2008. (SL C 254 E, 7.10.2008., str. 18.) i Stajalište Europskog parlamenta od 23. listopada 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu). Odluka Vijeća od 19. veljače 2009.

      (4)  SL L 341, 7.12.2006., str. 3.

      (5)  SL L 272, 25.10.1996., str. 36.

      (6)  SL L 204, 26.7.2006., str. 1.


title: 85/572/EEZ: Direktiva Vijeća od 19. prosinca 1985. o utvrđivanju popisa modelnih otopina za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i proizvoda koji dolaze u dodir s hranom

text:
               13/Sv. 028

               HR

               Službeni list Europske unije

               33

         31985L0572

               L 372/14

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.12.1985.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 19. prosinca 1985.
   o utvrđivanju popisa modelnih otopina za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i proizvoda koji dolaze u dodir s hranom
   (85/572/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 82/711/EEZ od 18. listopada 1982. o utvrđivanju osnovnih pravila potrebnih za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom (1), a posebno njezin članak 2. stavak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (3),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (4),
   budući da, u skladu s člankom 2. stavkom 3., kao i prvom alinejom poglavlja 1. stavka 2. Priloga Direktivi 82/711/EEZ, treba utvrditi odgovarajuće modelne otopine za provedbu ispitivanja migracije za plastične materijale i proizvode koji dolaze u dodir s pojedinom vrstom hrane ili određenom skupinom hrane;
   budući da ne treba isključiti mogućnost, prema potrebi, korištenja drugih metoda ispitivanja migracije osim onih utvrđenih u ovoj Direktivi;
   budući da, kod određivanja odgovarajućih modelnih otopina, treba posebno voditi računa o kemijskom sastavu hrane i njezinim fizikalnim svojstvima;
   budući da je, kod određene hrane koja sadrži masti, rezultat dobiven ispitivanjima migracije s modelnom otopinom veći od rezultata dobivenog ispitivanjima migracije sa samom hranom i budući da stoga rezultat treba korigirati primjenom „redukcijskog faktora” primjerenog za taj određeni slučaj; budući da je u određenim specifičnim slučajevima, posebno kod materijala i predmeta u dodiru s hranom koja na površini ima masne tvari, postojanje odgovarajućih metoda analize ključno za provedbu ove Direktive;
   budući da prilagodba ove Direktive tehničkom napretku predstavlja provedbenu mjeru, čije bi donošenje, radi pojednostavljenja i ubrzanja postupka, u principu trebalo biti u nadležnosti Komisije;
   budući da u svim slučajevima u kojima Vijeće dodjeljuje ovlasti Komisiju za provedbu odredbi o plastičnim materijalima i proizvodima koji dolaze u dodir s hranom, treba utvrditi postupak kojim se uspostavlja uska suradnja između država članica i Komisije u okviru Stalnog odbora za hranu, osnovanog Odlukom 69/414/EEZ (5),
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U skladu s člankom 2. stavkom 3. Direktive 82/711/EEZ, modelne otopine koje treba koristiti za ispitivanje migracije sastojaka plastičnih materijala i proizvoda koji dolaze u dodir s određenom vrstom hrane ili određenom skupinom hrane te koncentracije tih modelnih otopina navedene su u Prilogu.
   Članak 2.
   Ne dovodeći u pitanje članak 1., popisom tvari ili materijala čija je uporaba odobrena uz izuzeće svih ostalih, mogu se utvrditi postupci za ispitivanje migracije određenih sastojaka plastičnih materijala i proizvoda koji se razlikuju od onih utvrđenih u Prilogu, kad je to primjereno.
   Članak 3.
   Potrebne prilagodbe Priloga ovoj Direktivi s obzirom na napredak znanstvenih i tehničkih spoznaja usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 10. Direktive 76/893/EEZ (6).
   Članak 4.
   Države članice usvajaju sve mjere potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do trenutka usvajanja mjera za provedbu Direktive 82/711/EEZ.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 1985.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. FISCHBACH

      (1)  SL L 297, 23.10.1982., str. 26.

      (2)  SL L 102, 14.4.1984., str. 4.

      (3)  SL L 175, 15.7.1985., str. 299.

      (4)  SL L 25, 28.1.1985., str. 6.

      (5)  SL L 291, 19.11.1969., str. 9.

      (6)  SL L 340, 9.12.1976., str. 19.
   PRILOG
   POPIS MODELNIH OTOPINA
   1.   U sljedećim tablicama, koje predstavljaju nepotpuni popis hrane, modelne otopine koje treba koristiti kod ispitivanja migracije za određenu vrstu hrane ili skupinu hrane označene su sljedećim slovima:
   Modelna otopina A:
   Destilirana voda ili voda jednake kakvoće;
   Modelna otopina B:
   3 %-tna vodena otopina octene kiseline (w/v);
   Modelna otopina C:
   15 %-tna vodena otopina etanola (v/v);
   Modelna otopina D:
   Pročišćeno maslinovo ulje (1); ako je iz tehničkih razloga povezanih s metodom analize potrebno koristiti različite modelne otopine, maslinovo ulje se mora zamijeniti mješavinom sintetičkih triglicerida (2), ili suncokretovim uljem (3).
   2.   Za svaku vrstu hrane ili skupinu hrane treba koristiti modelnu(-e) otopinu(-e) označenu(-e) s „X”, koristeći za svaku modelnu otopinu novi uzorak dotičnog materijala i predmeta. Ako nema oznake „X”, nije potrebno ispitivanje migracije za dotični tarifni broj ili tarifni podbroj.
   3.   Ako iza „X” slijedi kosa crta i broj, rezultat ispitivanja migracije treba podijeliti s navedenim brojem. U slučaju određenih vrsta masne hrane, taj broj, poznat kao „redukcijski faktor” konvencionalno se koristi kako bi se uzeo u obzir veći ekstrakcijski kapacitet modelne otopine za takvu hranu.
   4.   Ako je slovo „a” prikazano u zagradama nakon oznake „X”, treba koristiti samo jednu od dviju modelnih otopina:

               —

               ako je pH vrijednost hrane veća od 4,5, treba koristiti modelnu otopinu A,

               —

               ako je pH vrijednost hrane 4,5 ili manja, treba koristiti modelnu otopinu B.

         5.   Ako je hrana navedena i pod posebnim i pod općim tarifnim brojem, treba koristiti samo modelnu(-e) otopinu(-e) označenu(-e) pod posebnim tarifnim brojem.

      TABLICA

               Referentni broj

               Vrsta hrane

               Otopine

               A

               B

               C

               D

               01

                  Pića

               01.01

               Bezalkoholna pića ili alkoholna pića s udjelom alkohola manjim od 5 vol. %:

               Vode, jabukovače, voćni ili biljni sokovi normalne jačine ili koncentrirani, mošt, voćni nektari, limunade i mineralne vode, sirupi, gorka pića, biljni čajevi, kava, čaj, tekuća čokolada, piva i ostalo

               X (a)

               X (a)

               01.02

               Alkoholna pića s udjelom alkohola jednakim ili većim od 5 vol. %:

               Pića pod tarifnim brojem 01.01, ali s udjelom alkohola jednakim ili većim od 5 vol. %:

               Vina, jaka alkoholna pića i likeri

               X (4)

               X (5)

               01.03

               Razno: nedenaturirani etilni alkohol

               X (4)

               X (5)

               02

                  Žitarice, proizvodi od žitarica, kolači, keksi i ostali pekarski proizvodi

               02.01

               Škrobovi

               02.02

               Žitarice, neprerađene, ekspandirane, u pahuljicama (uključujući kokice, kukuruzne pahuljice i slično)

               02.03

               Brašno od žitarica i krupica

               02.04

               Makaroni, špageti i slični proizvodi

               02.05

               Pecivo, keksi, kolači i drugi pekarski proizvodi, suhi:

                           A.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           B.

                           Ostalo

               02.06

               Kolači, keksi i ostali pekarski proizvodi, svježi:

                           A.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           B.

                           Ostalo

               X

               03

                  Čokolada, šećer i njihovi proizvodiSlatkiši

               03.01

               Čokolada, proizvodi preliveni čokoladom, nadomjesci i proizvodi preliveni nadomjescima

               X/5

               03.02

               Slatkiši:

                           A.

                           U krutom obliku:

                           I.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           II.

                           Ostalo

                           B.

                           U obliku paste:

                           I.

                           S masnim tvarima na površini

               X/3

                           II.

                           Vlažni

               X

               03.03

               Šećer i proizvodi od šećera

                           A.

                           U krutom obliku

                           B.

                           Med i slično

               X

                           C.

                           Melasa i šećerni sirupi

               X

               04

                  Voće, povrće i njihovi proizvodi

               04.01

               Cijelo voće, svježe ili rashlađeno

               04.02

               Prerađeno voće:

                           A.

                           Sušeno ili dehidrirano voće, cijelo ili u obliku brašna ili praha

                           B.

                           Voće u komadima, u obliku pirea ili paste

               X (a)

               X (a)

                           C.

                           Konzervirano voće (džemovi i slični proizvodi – cijelo voće ili voće u komadima ili u obliku brašna ili praha, konzervirano u tekućem mediju):

                           I.

                           U vodenom mediju

               X (a)

               X (a)

                           II.

                           U uljnom mediju

               X (a)

               X (a)

               X

                           III.

                           U alkoholnom mediju (≥ 5 vol. %)

               X (4)

               X

               04.03

               Orašasti plodovi (kikiriki, kesteni, bademi, lješnjaci, orasi, pinjoli i ostalo):

                           A.

                           Oljušteni, sušeni

                           B.

                           Oljušteni i prženi

               X/5 (6)

                           C.

                           U obliku paste ili kreme

               X

               X/3 (6)

               04.04

               Cijelo povrće, svježe ili rashlađeno

               04.05

               Prerađeno povrće

                           A.

                           Sušeno ili dehidrirano povrće, cijelo ili u obliku brašna ili praha

                           B.

                           Povrće, rezano, u obliku pirea

               X (a)

               X (a)

                           C.

                           Konzervirano povrće:

                           I.

                           U vodenom mediju

               X (a)

               X (a)

                           II.

                           U uljnom mediju

               X (a)

               X (a)

               x

                           III.

                           U alkoholnom mediju (> 5 vol. %)

               X (4)

               x

               05

                  Masti i ulja

               05.01

               Masti i ulja životinjskog i biljnog podrijetla, prirodna ili prerađena (uključujući kakao maslac, salo, topljeni maslac

               X

               05.02

               Margarin, maslac i druge masti i ulja koje se sastoje od emulzije vode u ulju

               X/2

               06

                  Proizvodi životinjskog podrijetla i jaja

               06.01

               Ribe:

                           A.

                           Svježe, rashlađene, soljene, dimljene

               X

               X/3 (6)

                           B.

                           U obliku paste

               X

               X/3 (6)

               06.02

               Rakovi i mekušci (uključujući kamenice, dagnje, puževe) koji nisu prirodno zaštićeni ljušturom

               X

               06.03

               Meso svih zooloških vrsta (uključujući perad i divljač)

                           A.

                           Svježe, rashlađeno, soljeno, dimljeno

               X

               X/4

                           B.

                           U obliku paštete, kreme

               X

               X/4

               06.04

               Prerađeni mesni proizvodi (šunka, salame, slanina i ostalo)

               X

               X/4

               06.05

               Konzervirano i djelomično konzervirano meso i riba:

                           A.

                           U vodenom mediju

               X (a)

               X (a)

                           B.

                           U uljnom mediju

               X (a)

               X (a)

               X

               06.06

               Jaja bez ljuske

                           A.

                           U prahu ili sušena

                           B.

                           Ostalo

               X

               06.07

               Žumanjci jaja

                           A.

                           Tekući

               X

                           B.

                           U prahu ili smrznuti

               06.08

               Sušeni bjelanjak

               07

                  Mliječni proizvodi

               07.01

               Mlijeko:

                           A.

                           Punomasno

               X

                           B.

                           Djelomično dehidrirano

               X

                           C.

                           Obrano ili djelomično obrano

               X

                           D.

                           Dehidrirano

               07.02

               Fermentirano mlijeko kao što je jogurt, mlaćenica i slični proizvodi u kombinaciji s voćem i proizvodima od voća

               X

               07.03

               Vrhnje i kiselo vrhnje

               X (a)

               X (a)

               07.04

               Sirevi:

                           A.

                           Cijeli, s korom

                           B.

                           Prerađeni sirevi

               X (a)

               X (a)

                           C.

                           Svi ostali

               X (a)

               X (a)

               X/3 (6)

               07.05

               Sirilo

                           A.

                           U tekućem ili viskoznom obliku

               X (a)

               X (a)

                           B.

                           U prahu ili sušeno

               08

                  Razni proizvodi

               08.01

               Ocat

               X

               08.02

               Pečena ili pržena hrana:

                           A.

                           Prženi krumpiri, prženo voće i povrće i slično

               X/5

                           B.

                           Životinjskog podrijetla

               X/4

               08.03

               Pripravci za juhe, mesne juhe, u tekućem ili krutom obliku ili u prahu (ekstrakti, koncentrati); homogenizirani složeni pripravci hrane, gotova jela:

                           A.

                           U prahu ili sušeni

                           I.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           II:

                           Ostalo

                           B.

                           Tekući ili u obliku paste:

                           I.

                           S masnim tvarima na površini

               X (a)

               X (a)

               X/3

                           II:

                           Ostalo

               X (a)

               X (a)

               08.04

               Kvasac i sredstva za dizanje tijesta

                           A.

                           U obliku paste

               X (a)

               X (a)

                           B.

                           Sušeni

               8.05

               Sol

               08.06

               Umaci:

                           A.

                           Bez masnih tvari na površini

               X (a)

               X (a)

                           B.

                           Majoneza, umaci na temelju majoneze, salatni preljevi i druge emulzije ulja u vodi

               X (a)

               X (a)

               X/3

                           C.

                           Umaci koji sadrže ulje i vodu u dva sloja

               X (a)

               X (a)

               X

               08.07

               Gorušica (osim gorušice u prahu pod tarifnim brojem 08.17)

               X (a)

               X (a)

               X/3 (6)

               08.08

               Sendviči, prepečenac i slično koji sadrže bilo koju vrstu hrane:

                           A.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           B.

                           Ostalo

               08.09

               Sladoledi

               X

               08.10

               Sušena hrana

                           A.

                           S masnim tvarima na površini

               X/5

                           B.

                           Ostalo

               08.11

               Smrznuta ili duboko smrznuta hrana

               08.12

               Koncentrirani ekstrakti s udjelom alkohola jednakim ili većim od 5 vol. %

               X (4)

               X

               08.13

               Kakao

                           A.

                           Kakao prah

               X/5 (6)

                           B.

                           Kakao pasta

               X/3 (6)

               08.14

               Kava, sirova ili pržena, bez kofeina ili topiva, nadomjesci kave, granulirani ili u prahu

               08.15

               Tekući ekstrakti kave

               X

               08.16

               Aromatično bilje i drugo bilje:

                           Kamilica, sljez, menta, čaj, lipov cvijet i ostalo

               08.17

               Začini i začinska sredstva u prirodnom obliku:

                           Cimet, klinčić, gorušica u prahu, papar, vanilija, šafran i ostalo

      (1)

      Karakteristike pročišćenog maslinovog ulja

               Jodni broj

               = 80 do 88

               Indeks refrakcije na 25 °C

               = 1,4665 do 1,4679

               Kiselost (izražena kao % oleinske kiseline)

               = najviše 0,5 %

               Peroksidni broj (izražen u mili-ekvivalentima kisika na kg ulja)

               = najviše 10

      (2)

      Sastav mješavine sintetičkih triglicerida;

      Raspodjela masnih kiselina

               Broj C-atoma u ostatku masne kiseline

               6

               8

               10

               12

               14

               16

               18

               ostalo

               GLC površina [%]

               ~ 1

               6 do 9

               8 do 11

               45 do 52

               12 do 15

               8 do 10

               8 do 12

               ≤ 1

      Čistoća

               Sadržaj monoglicerida (enzimatski)

               ≤ 0,2 %

               Sadržaj diglicerida (enzimatski)

               ≤ 2,0 %

               Nesaponificirane tvari

               ≤ 0,2 %

               Jodni broj (Wijs)

               ≤ 0,1 %

               Kiselinski broj

               ≤ 0,1 %

               Sadržaj vode (K. Fischer)

               ≤ 0,1 %

               Talište

               28 ± 2 °C

      Tipični apsorpcijski spektar (debljina sloja): d = 1 cm; referentna otopina: voda = 35 °C)

               Valna dužina (nm)

               290

               310

               330

               350

               370

               390

               430

               470

               510

               Transmisija (%)

               ~ 2

               ~ 15

               ~ 37

               ~ 64

               ~ 80

               ~ 88

               ~ 95

               ~ 97

               ~ 98

         Najmanje 10 % transmisije svjetlosti na 310 mm (ćelija od 1 cm, referentna otopina: voda = 35 °C)

      (3)

      Karakteristike suncokretovog ulja:

               Jodni broj (Wijs)

               = 120 do 145

               Indeks refrakcije na 20 °C

               = 1,474 do 1,476

               Indeks saponifikacije

               = 188 do 193

               Relativna gustoća na 20 °C

               = 0,918 do 0,925

               Nesaponificirane tvari

               = 0,5 % do 1,5 %

      (4)  Ovo se ispitivanje provodi samo u slučajevima kad je pH 4,5 ili manji.

      (5)  Ovo se ispitivanje može povoditi u slučaju tekućina ili pića s udjelom alkohola većim od 15 % vol. s vodenim otopinama etanola slične jačine.

      (6)  Ako se odgovarajućim ispitivanjem može dokazati da nema dodira između masti i plastike, ispitivanje s modelnom otopinom D nije potrebno.