title: Direktiva Vijeća 2005/71/EZ od 12. listopada 2005. o posebnom postupku za ulazak državljana trećih zemalja u svrhu znanstvenog istraživanja

text:
               19/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               216

         32005L0071

               L 289/15

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.10.2005.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2005/71/EZ
   od 12. listopada 2005.
   o posebnom postupku za ulazak državljana trećih zemalja u svrhu znanstvenog istraživanja
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 63. stavak 3. točku (a) i stavak 4.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3),
   budući da:

               (1)

               S ciljem objedinjavanja i oblikovanja europske istraživačke politike, Komisija je u siječnju 2000. ocijenila nužnim osnivanje Europskog istraživačkog prostora kao temelja za buduće djelovanje Zajednice u tom području.

               (2)

               Podupirući Europski istraživački prostor, Europsko vijeće je u ožujku 2000. u Lisabonu kao cilj Zajednice postavilo da se do 2010. ustroji na znanju zasnovano najkonkurentnije i najdinamičnije gospodarstvo na svijetu.

               (3)

               Globalizacija gospodarstva zahtijeva veću mobilnost istraživača, što se priznaje i šestim okvirnim programom Europske zajednice (4), koji otvara svoje programe za istraživače izvan Europske unije.

               (4)

               Da bi ostvarila cilj koji je Europsko vijeće postavilo 2002. u Barceloni, da se 3 % BDP-a namijeni za istraživanja, Zajednica će, kako se predviđa, do 2010. trebati 700 000 istraživača. Taj cilj valja ostvariti posredstvom niza međusobno povezanih mjera, kao što su: znanstvenu karijeru mladim ljudima učiniti privlačnijom, promicati uključenost žena u znanstvena istraživanja, povećati mogućnost osposobljavanja i mobilnost u istraživanju, poboljšati mogućnost napredovanja istraživača u Zajednici i otvoriti Zajednicu za državljane trećih zemalja koji bi mogli biti primljeni u svrhu istraživanja.

               (5)

               Ovom se Direktivom namjerava doprinijeti postizanju tih ciljeva posredstvom podupiranja ulaska i mobilnosti državljana trećih zemalja u svrhu istraživanja, kada je riječ o boravku duljem od tri mjeseca, kako bi se Zajednica učinila privlačnijom za istraživače iz cijelog svijeta i kako bi se osnažio njezin položaj međunarodnog istraživačkog središta.

               (6)

               Provedba ove Direktive ne bi trebala potaknuti odljev mozgova iz država u nastanku i država u razvoju. Potporne mjere za ponovno uklapanje istraživača u njihovu matičnu zemlju kao i za mobilnost istraživača valja poduzeti u suradnji s matičnim zemljama, imajući na umu uspostavljanje sveobuhvatne migracijske politike.

               (7)

               Za postizanje ciljeva Lisabonskog procesa također je važno podupirati mobilnost unutar Unije, istraživača koji su građani EU-a, a osobito istraživača država članica koje su pristupile 2004., a sve u svrhu provođenja znanstvenog istraživanja.

               (8)

               S obzirom na otvorenost nametnutu promjenama u svjetskom gospodarstvu i izgledne zahtjeve povezane s postizanjem cilja od 3 % BDP-a namijenjenog za ulaganje u istraživanja, istraživače trećih zemalja, na koje se ova Direktiva potencijalno odnosi, valja definirati široko, u skladu s njihovim kvalifikacijama i istraživačkim projektom koji namjeravaju ostvariti.

               (9)

               Dok se napor koji valja uložiti kako bi se postigao cilj od spomenuta 3 % BDP-a, uglavnom tiče privatnog sektora koji stoga mora, u godinama koje slijede, uposliti više istraživača, dotle istraživačke organizacije, na koje se ova Direktiva potencijalno odnosi, pripadaju kako javnom tako i privatnom sektoru.

               (10)

               Svaka bi država članica trebala osigurati da javnosti budu dostupne, naročito putem interneta, što je moguće obuhvatnije, redovno ažurirane, informacije o istraživačkim organizacijama koje su odobrene sukladno ovoj Direktivi, s kojima istraživači mogu zaključiti sporazum o gostovanju kao i o uvjetima i postupcima za ulazak i boravak na njihovu državnom području u svrhu provođenja istraživanja, kako je to određeno ovom Direktivom.

               (11)

               Ulazak istraživača treba olakšati tako da se uspostavi postupak za ulazak koji neće biti ovisan o njihovom pravnom odnosu prema ugošćujućoj istraživačkoj organizaciji i tako da se uz boravišnu dozvolu ne zahtijeva i radna dozvola. Države članice mogle bi primjenjivati slična pravila za državljane trećih zemalja koje, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ili upravnom praksom, podnesu zahtjev za ulazak u svrhu podučavanja u visokoškolskim ustanovama u okviru istraživačkog projekta.

               (12)

               U isto vrijeme, treba zadržati uobičajene načine ulaska (kao što su zapošljavanje i izobrazba), naročito kada je riječ o doktorandima koji istraživanje provode kao oni koji bi trebali biti izuzeti iz područja primjene ove Direktive i na koje se odnosi Direktiva Vijeća 2004/114/EZ od 13. prosinca 2004. o uvjetima ulaska državljana trećih zemalja u svrhu studija, razmjene učenika, osposobljavanja bez naknade ili volonterstva (5).

               (13)

               Poseban postupak za istraživače zasnovan je na suradnji među istraživačkim organizacijama i tijelima nadležnima za useljavanje države članice: njime se istraživačkim organizacijama pridaje ključna uloga u postupku ulaska, imajući na umu olakšanje i ubrzanje ulaska i boravka istraživača trećih zemalja u Zajednici, uz očuvanje nadležnosti država članica u imigracijskoj politici.

               (14)

               Istraživačke organizacije, prethodno odobrene od strane država članica, trebaju biti u stanju potpisati sporazum o gostovanju s državljaninom treće zemlje u svrhu provođenja istraživačkog projekta. Države članice izdat će boravišnu dozvolu na osnovi sporazuma o gostovanju, ako su ispunjeni uvjeti za ulazak i boravak.

               (15)

               Kako bi se Zajednica učinila privlačnijom za istraživače trećih zemalja, trebalo bi im za vrijeme njihova boravka u mnogim područjima dodijeliti jednaka socijalna i gospodarska prava kao i državljanima ugošćujuće države članice, kao i mogućnost podučavanja u visokoškolskim ustanovama.

               (16)

               Ova Direktiva donosi značajno poboljšanje u području socijalne sigurnosti, budući da se načelo zabrane diskriminacije primjenjuje izravno i na osobe koje u države članice dolaze izravno iz trećih zemalja. Ipak, ova Direktiva ne bi trebala dodijeliti više prava od onih koja su predviđena postojećim zakonodavstvom Zajednice na području socijalne sigurnosti za državljane trećih zemalja kod kojih se javljaju prekogranični elementi između država članica. Ova Direktiva, nadalje, ne bi trebala dodjeljivati prava za slučajeve koji su izvan područja primjene zakonodavstva Zajednice, kao što su to, na primjer, članovi obitelji koji borave u trećoj zemlji.

               (17)

               Važno je podupirati mobilnost državljana trećih zemalja koji su primljeni u svrhu provođenja znanstvenoga istraživanja, kao sredstvo za razvoj i objedinjavanje kontakata i mreže među partnerima kao i za osnaživanje uloge Europskog istraživačkog prostora na svjetskoj razini. Istraživačima bi trebalo omogućiti mobilnost pod uvjetima koje postavlja ova Direktiva. Uvjeti za ostvarivanje mobilnosti na osnovi ove Direktive ne bi trebali utjecati na trenutno važeće propise koji se odnose na valjanost putnih isprava.

               (18)

               Posebnu pažnju trebalo bi posvetiti olakšavanju i potpori očuvanju jedinstva članova obitelji istraživača, u skladu s Preporukom Vijeća od 12. listopada 2005. o olakšanju ulaska državljana trećih zemalja radi provođenja znanstvenog istraživanja u Europskoj zajednici (6).

               (19)

               Kako bi se očuvalo jedinstvo obitelji, a omogućila mobilnost, članovima obitelji trebalo bi omogućiti da se pridruže istraživaču u drugoj državi članici, pod uvjetima koje određuje nacionalno pravo dotične države članice, uključujući i obveze koje za nju proizlaze iz bilateralnih ili multilateralnih sporazuma.

               (20)

               Onima koji imaju boravišnu dozvolu trebalo bi u načelu dopustiti da podnesu zahtjev za ulazak, dok ostaju na državnom području dotične države članice.

               (21)

               Države članice trebale bi imati pravo od podnositelja zahtjeva naplatiti troškove postupka za razmatranje zahtjeva za izdavanje boravišne dozvole.

               (22)

               Ova Direktiva ne bi trebala ni pod kakvim okolnostima utjecati na primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1030/2002 od 13. lipnja kojom se utvrđuje jedinstveni obrazac boravišnih dozvola za državljane trećih zemalja (7).

               (23)

               Ciljeve ove Direktive, naime, uvođenje posebnoga postupka za ulazak i usvajanje uvjeta za ulazak i boravak koji se primjenjuju na državljane trećih zemalja prilikom boravka u državama članicama duljeg od tri mjeseca, a u svrhu vođenja istraživačkog projekta na osnovi sporazuma o gostovanju s istraživačkom organizacijom, ne mogu u zadovoljavajućem stupnju ostvariti same države članice, naročito kada je riječ o osiguravanju mobilnosti među državama članicama, ali ih zato u većem stupnju može ostvariti sama Zajednica. Zajednica stoga ima pravo poduzeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti, utvrđenom u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenom u istom članku, ova Direktiva ne ide dalje od onoga što je potrebno za postizanje spomenutih ciljeva.

               (24)

               Države članice bi trebale provoditi odredbe ove Direktive bez diskriminacije na temelju spola, rase, boje kože, etničkog ili socijalnog podrijetla, genetičkih svojstava, jezika, religije ili vjere, političkog ili nekog drugog uvjerenja, pripadnosti nacionalnoj manjini, imetka, rođenja, invalidnosti, dobi ili spolnog opredjeljenja.

               (25)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela, posebno ona koja su priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije.

               (26)

               U skladu sa stavkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o kvalitetnijoj izradi zakonodavstva, države članice se ohrabruju da u vlastitom interesu i interesu Zajednice sastave vlastite tablice koje će, koliko je to moguće, ilustrirati korelaciju između ove Direktive i mjera za njen prijenos, te da ih objave.

               (27)

               U skladu s člankom 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Irska je pismom od 1. srpnja 2004. izrazila želju za sudjelovanjem u donošenju i primjeni ove Direktive.

               (28)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, a ne dovodeći u pitanje članak 4. spomenutog Protokola, Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u donošenju ove Direktive, ne obvezuje je, niti podliježe njezinoj primjeni.

               (29)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Direktive, ne obvezuje je, niti ju je obvezna primijeniti,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Svrha
   Ovom se Direktivom utvrđuju uvjeti za ulazak istraživača trećih zemalja u države članice na razdoblje duže od tri mjeseca u svrhu provođenja istraživačkog projekta na osnovi sporazuma o gostovanju s istraživačkim organizacijama.
   Članak 2.
   Definicije
   U smislu ove Direktive:

               (a)

               „državljanin treće zemlje” znači svaka osoba koja nije građanin Unije u smislu članka 17. stavka 1. Ugovora;

               (b)

               „istraživanje” znači sustavan stvaralački rad kojim se nastoji povećati znanje, uključujući znanje o čovjeku, kulturi i društvu, kao i iskorištavanje toga znanja u svrhu pronalaženja novih mogućnosti za primjenu;

               (c)

               „istraživačka organizacija” znači svaka javna ili privatna organizacija koja vodi istraživanje i koju je u smislu ove Direktive odobrila država članica, u skladu s vlastitim zakonodavstvom ili upravnom praksom;

               (d)

               „istraživač” znači državljanin treće zemlje koji ima odgovarajuću visokoškolsku spremu koja mu omogućuje pristup doktorantskim programima, a izabire ga istraživačka organizacija za provođenje istraživačkog projekta za koji se uobičajeno zahtijeva navedena stručna sprema;

               (e)

               „boravišna dozvola” znači svaka dozvola s oznakom „istraživač”, a koju su izdala tijela države članice, kojom se državljaninu treće zemlje osigurava zakonit boravak na njezinom državnom području, u skladu s člankom 1. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1030/2002.

         Članak 3.
   Područje primjene
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na državljane trećih zemalja koji podnesu zahtjev za ulazak na područje države članice u svrhu provođenja istraživačkog projekta.
   2.   Ova Direktiva se ne primjenjuje na:

               (a)

               državljane trećih zemalja koji se nalaze u državi članici kao podnositelji zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili se nalaze u sustavu privremene zaštite;

               (b)

               državljane trećih zemalja koji su podnositelji zahtjeva za boravak u državi članici kao studenti, u smislu Direktive 2004/114/EZ, u svrhu provođenja istraživanja za stjecanje doktorata;

               (c)

               državljane trećih zemalja čiji je izgon suspendiran iz činjeničnih ili pravnih razloga;

               (d)

               istraživače koje je istraživačka organizacija uputila u drugu istraživačku organizaciju u drugoj državi članici.

         Članak 4.
   Povoljnije odredbe
   1.   Ova Direktiva ne utječe na povoljnije odredbe:

               (a)

               bilateralnih ili multilateralnih sporazuma zaključenih između Zajednice ili između Zajednice i njenih država članica, s jedne strane, i jedne ili više trećih zemalja, s druge strane;

               (b)

               bilateralnih ili multilateralnih sporazuma zaključenih između jedne ili više država članica i jedne ili više trećih zemalja.

         2.   Ova Direktiva ne utječe na pravo država članica da usvoje ili zadrže povoljnije odredbe u odnosu na osobe na koje se primjenjuje.
   POGLAVLJE II.

      ISTRAŽIVAČKE ORGANIZACIJE

   Članak 5.
   Odobrenje
   1.   Svaku istraživačku organizaciju koja želi ugostiti istraživača, u skladu s postupkom za ulazak koji je utvrđen ovom Direktivom, najprije za tu svrhu odobrava dotična država članica.
   2.   Odobrenje istraživačkih organizacija u skladu je s postupkom predviđenim u nacionalnom zakonodavstvu ili upravnoj praksi država članica. Javne i privatne organizacije podnose zahtjeve za odobrenje u skladu sa spomenutim postupcima, temeljem svojih statutarnih zadaća ili razlogom osnivanja, ovisno o slučaju, i uz dokaz da provode istraživanje.
   Odobrenje se dodjeljuje istraživačkim organizacijama na razdoblje od najmanje pet mjeseci. U iznimnim slučajevima, države članice mogu dodijeliti odobrenje za kraće razdoblje.
   3.   Države članice mogu, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, zahtijevati pisanu izjavu istraživačke organizacije da će, u slučaju nezakonitog boravka istraživača na državnom području određene države članice o kojoj je riječ, biti odgovorna za naknadu troškova vezanih za njegov boravak i povratak, a koji se pokrivaju iz javnih sredstava. Financijska odgovornost istraživačke organizacije prestaje najkasnije šest mjeseci nakon prestanka važenja sporazuma o gostovanju.
   4.   Države članice mogu predvidjeti da odobrene organizacije, u roku od dva mjeseca od prestanka valjanosti sporazuma o određenom gostovanju, nadležnim tijelima, koja za tu svrhu određuju države članice, dostave potvrdu da je izvršen posao u vezi sa svim istraživačkim projektima za koje je bio potpisan sporazum o gostovanju sukladno članku 6.
   5.   Nadležna tijela u svakoj državi članici objavljuju i redovno ažuriraju popis istraživačkih organizacija odobrenih u smislu ove Direktive.
   6.   Država članice može, među ostalim mjerama, odbiti obnoviti ili odlučiti ukinuti odobrenje istraživačke organizacije koja više ne ispunjava uvjete utvrđene u stavcima 2., 3. i 4. ili u slučajevima u kojima se odobrenje steklo prijevarom ili u kojima je istraživačka organizacija potpisala sporazum o gostovanju s državljaninom treće države na prijevaran ili nemaran način. U slučaju da je odobrenje odbijeno ili ukinuto, organizaciji o kojoj je riječ može biti zabranjeno ponovno podnošenje zahtjeva za odobrenje tijekom razdoblja od najviše pet godina od dana objavljivanja odluke o povlačenju ili odbijanju produljenja.
   7.   Države članice mogu u svom nacionalnom zakonodavstvu odrediti posljedice ukidanja odobrenja ili odbijanja njegova produljenja za postojeće sporazume o gostovanju, a zaključene u skladu s člankom 6., kao i posljedice za boravišne dozvole istraživača o kojima je riječ.
   Članak 6.
   Sporazum o gostovanju
   1.   Istraživačka organizacija koja želi ugostiti istraživača, potpisuje s njim sporazum o gostovanju kojim se istraživač obvezuje dovršiti istraživački projekt, a organizacija se obvezuje da će u tu svrhu ugostiti istraživača, ne dovodeći u pitanje članak 7.
   2.   Istraživačka organizacija može potpisati sporazum o gostovanju samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)

               istraživački su projekt prihvatila odgovarajuća tijela u organizaciji, nakon ispitivanja:

                           i.

                           svrhe i trajanja istraživanja kao i raspoloživih financijskih sredstava za njegovo provođenje;

                           ii.

                           kvalifikacije istraživača obzirom na ciljeve istraživanja, uz predočenje ovjerene preslike diplome o njegovoj/njezinoj kvalifikaciji u skladu s člankom 2. točkom (d);

               (b)

               za vrijeme njegova/njezina boravka, istraživač raspolaže dostatnim mjesečnim sredstvima za pokrivanje njegovih/njezinih izdataka i troškova povratnoga puta, sukladno minimalnom iznosu, koji za tu svrhu objavi država članica, bez korištenja sustava socijalne pomoći države članice;

               (c)

               za vrijeme svoga boravka, istraživač je zdravstveno osiguran od svakoga rizika, kojim su redovito obuhvaćeni i državljani države članice o kojoj je riječ;

               (d)

               sporazum o gostovanju posebno određuje pravni status i radne uvjete istraživača.

         3.   Nakon potpisivanja sporazuma o gostovanju, od istraživačke organizacije se može zahtijevati da, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, istraživaču izda individualnu izjavu o tome da je na sebe preuzela financijsku odgovornost za troškove u smislu članka 5. stavka 3.
   4.   Sporazum o gostovanju se automatski razvrgava ako istraživaču nije omogućen ulazak ili ako je prestao pravni odnos između istraživača i organizacije.
   5.   Istraživačke organizacije bez odlaganja obavještavaju tijelo, koje su za tu svrhu odredile države članice, o svim okolnostima koje bi mogle spriječiti provedbu sporazuma o gostovanju.
   POGLAVLJE III.

      ULAZAK ISTRAŽIVAČA

   Članak 7.
   Uvjeti za ulazak
   1.   Državljanin treće zemlje koji podnosi zahtjev za ulazak u svrhu određenu ovom Direktivom:

               (a)

               predočava važeću putnu ispravu, kako je to utvrđeno nacionalnim pravom. Države članice mogu zahtijevati da razdoblje valjanosti putne isprave pokriva barem razdoblje trajanja boravišne dozvole;

               (b)

               predočava sporazum o gostovanju potpisan s istraživačkom organizacijom u skladu s člankom 6. stavkom 2.;

               (c)

               u odgovarajućim slučajevima, predočava izjavu o preuzimanju financijske obveze koju je izdala istraživačka organizacija, u skladu s člankom 6. stavkom 3.;

               (d)

               ne predstavlja prijetnju za javni red, javnu sigurnost ili za javno zdravlje.

         Države članice provjeravaju jesu li ispunjeni svi uvjeti o kojima je riječ u točkama (a), (b), (c) i (d).
   2.   Države članice mogu provjeriti i uvjete pod kojima je sklopljen sporazum o gostovanju.
   3.   Kada je ishod provjera o kojima je riječ u stavcima 1. i 2. pozitivan, istraživačima se omogućuje ulazak na državno područje država članica, kako bi proveli sporazum o gostovanju.
   Članak 8.
   Trajanje boravišne dozvole
   Države članice izdaju boravišnu dozvolu na razdoblje od najmanje godinu dana i produžuju istu, ako su ispunjeni uvjeti iz članaka 6. i 7. Ako se planira da će istraživački projekt trajati kraće od godinu dana, boravišna se dozvola izdaje na razdoblje trajanja projekta.
   Članak 9.
   Članovi obitelji
   1.   Ako država članica odluči izdati boravišnu dozvolu i za članove obitelji istraživača, razdoblje valjanosti njihove boravišne dozvole jednako je razdoblju valjanosti boravišne dozvole istraživača, ako to omogućuje razdoblje valjanosti njihovih putnih isprava. U opravdanim slučajevima, razdoblje valjanosti boravišne dozvole člana obitelji istraživača može biti skraćeno.
   2.   Izdavanje boravišne dozvole članovima obitelji istraživača kojem je odobren ulazak u državu članicu ne ovisi o minimalnom razdoblju boravka istraživača.
   Članak 10.
   Povlačenje ili odbijanje produženja boravišne dozvole
   1.   Države članice mogu povući ili odbiti produžiti boravišnu dozvolu koja je izdana na temelju ove Direktive, u slučaju da je stečena prijevarom ili ako njezin vlasnik nije ispunjavao ili više ne ispunjava uvjete za ulazak i boravak, propisane člancima 6. i 7. ili boravi u druge svrhe, a ne u svrhe radi kojih je njegov boravak odobren.
   2.   Države članice mogu povući ili odbiti produžiti boravišnu dozvolu iz razloga vezanih za javni red, javnu sigurnost ili javno zdravlje.
   POGLAVLJE IV.

      PRAVA ISTRAŽIVAČA

   Članak 11.
   Podučavanje
   1.   Istraživači kojima je odobren ulazak na osnovi ove Direktive mogu podučavati u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.
   2.   Države članice mogu odrediti maksimalan broj sati ili dana podučavanja.
   Članak 12.
   Jednak tretman
   Imatelji boravišne dozvole imaju pravo na tretman jednak tretmanu državljana, s obzirom na:

               (a)

               priznavanje diploma, potvrda i drugih stručnih kvalifikacija, u skladu s odgovarajućim nacionalnim postupcima;

               (b)

               radne uvjete, uključujući plaću i otkaz;

               (c)

               grane socijalne sigurnosti, sukladno njihovoj određenosti u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i na članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice (8). U skladu s tim, primjenjuju se posebne odredbe Priloga Uredbi Vijeća (EZ) br. 859/2003 od 14. svibnja 2003. kojom se proširuju odredbe Uredbe (EEZ) br. 1408/71 i Uredbe (EEZ) br. 574/72 na državljane trećih zemalja za koje ne vrijede spomenute odredbe isključivo na osnovi njihova državljanstva (9);

               (d)

               porezne olakšice;

               (e)

               pristup robi i uslugama kao i opskrba robom i uslugama koji su javno dostupni.

         Članak 13.
   Mobilnost među državama članicama
   1.   Državljanin treće zemlje, kojem je kao istraživaču odobren ulazak na temelju ove Direktive, može dio svoga istraživanja provesti u drugoj državi članici pod uvjetima iz ovog članka.
   2.   Ako istraživač u drugoj državi članici ne boravi dulje od tri mjeseca, istraživanje se može provoditi na osnovi sporazuma o gostovanju zaključenog u prvoj državi članici, pod uvjetom da u drugoj državi članici raspolaže dostatnim sredstvima i da ne predstavlja prijetnju za njezin javni red, javnu sigurnost i javno zdravlje.
   3.   Ako istraživač u drugoj državi članici boravi dulje od tri mjeseca, države članice mogu zahtijevati novi sporazum o gostovanju u svrhu provođenja istraživanja u dotičnoj državi članici. U svakom slučaju, u odnosu prema dotičnoj državi članici moraju biti ispunjeni uvjeti iz članaka 6. i 7.
   4.   Ako važeće zakonodavstvo za ostvarivanje mobilnosti predviđa obvezatnost vize ili boravišne dozvole, viza ili dozvola se odobravaju pravovremeno tako da se ne remeti obavljanje istraživanja, a ujedno se nadležnim tijelima ostavlja dovoljno vremena za razmatranje zahtjeva.
   5.   Države članice ne zahtijevaju da istraživač napusti njihovo državno područje kako bi podnio zahtjev za vizu ili boravišnu dozvolu.
   POGLAVLJE V.

      POSTUPAK I TRANSPARENTNOST

   Članak 14.
   Zahtjevi za ulazak
   1.   Države članice određuju podnosi li zahtjev za boravišnu dozvolu sam istraživač ili istraživačka organizacija o kojoj je riječ.
   2.   Zahtjev se razmatra i proučava u slučaju kada državljanin treće zemlje boravi izvan državnog područja država članica u koje želi ući.
   3.   Države članice mogu, u skladu s vlastitim nacionalnim zakonodavstvom, zahtjev primiti i u slučaju kad se državljanin treće zemlje o kojem je riječ već nalazi na njihovu državnom području.
   4.   Dotična država članica osigurava državljaninu treće zemlje koji je podnio zahtjev i ispunjava uvjete propisane člancima 6. i 7., sve što je potrebno za dobivanje traženih viza.
   Članak 15.
   Postupovna jamstva
   1.   Nadležna tijela država članica donose, što prije je moguće, odluku o potpunosti zahtjeva, a po potrebi osiguravaju hitne postupke.
   2.   Ako su podaci priloženi uz zahtjev neadekvatni, razmatranje zahtjeva se može suspendirati, a nadležna tijela obavještavaju podnositelja o potrebi za dodatnim podacima.
   3.   O svakoj odluci o odbijanju zahtjeva za boravišnom dozvolom obavještava se određeni državljanin treće zemlje, a u skladu s postupkom obavještavanja predviđenim važećim nacionalnim zakonodavstvom. U obavijesti se specificiraju mogući naknadni postupci koji stoje na raspolaganju kao i rokovi za poduzimanje radnji.
   4.   U slučaju da je zahtjev odbijen ili je ukinuta boravišna dozvola koja je izdana u skladu s ovom Direktivom, određena osoba ima pravo uložiti pravno sredstvo pred nadležnim tijelom države članice.
   POGLAVLJE VI.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 16.
   Izvješća
   Komisija redovito, a prvi puta najkasnije tri godine nakon stupanja na snagu ove Direktive, podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni Direktive u državama članicama te predlaže potrebne izmjene.
   Članak 17.
   Prijenos
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 12. listopada 2007.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 18.
   Prijelazne odredbe
   Neovisno o odredbama iz poglavlja III., države članice nisu obvezne izdati dozvolu po ovoj Direktivi u obliku boravišne dozvole na razdoblje do dvije godine, nakon datuma iz članka 17. stavka 1.
   Članak 19.
   Zajednički putni prostor
   Odredbe ove Direktive ne utječu na pravo Irske da poštuje dogovore o Zajedničkom putnom prostoru koji se spominje u Protokolu, a koji je zajedno s Ugovorom iz Amsterdama priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, o primjeni određenih vidova članka 14. Ugovora o osnivanju Europske unije na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku.
   Članak 20.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetoga dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 21.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama sukladno Ugovoru o osnivanju Europske zajednice.

      Sastavljeno u Luxembourgu 12. listopada 2005.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. CLARKE

      (1)  Mišljenje od 12. travnja 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL C 120, 20.5.2005., str. 60.

      (3)  SL C 71, 22.3.2005., str. 6.

      (4)  Odluka br. 1513/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2002. koja se odnosi na šesti okvirni program Europske zajednice za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstraciju, a doprinosi stvaranju Europskog istraživačkoga prostora i inovaciji (od 2002. do 2006.) (SL L 232, 29.8.2002., str. 1.). Odluka je izmijenjena Odlukom br. 786/2004/EZ (SL L 138, 30.4.2004., str. 7.).

      (5)  SL L 375, 23.12.2004., str. 12.

      (6)  SL L 289, 3.11.2005., str. 26.

      (7)  SL L 157, 15.6.2002., str. 1.

      (8)  SL L 149, 5.7.1971., str. 2. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 647/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 117, 4.5.2005., str. 1.).

      (9)  SL L 124, 20.5.2003., str. 1.


title: Direktiva 2009/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o ispunjavanju zahtjeva države zastave  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 14

               HR

               Službeni list Europske unije

               140

         32009L0021

               L 131/132

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2009/21/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 23. travnja 2009.
   o ispunjavanju zahtjeva države zastave
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Sigurnost pomorskog prijevoza Zajednice i državljana koji ga koriste te zaštita okoliša trebali bi biti stalno osigurani.

               (2)

               U pogledu međunarodnog pomorskog prijevoza, uspostavljen je sveobuhvatan okvir za jačanje sigurnosti plovidbe i zaštite okoliša u vezi s onečišćenjem s brodova, donošenjem konvencija čiji je depozitar Međunarodna pomorska organizacija (dalje u tekstu IMO).

               (3)

               Na temelju odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. (UNCLOS) i konvencija čije je depozitar IMO (dalje u tekstu konvencije IMO-a), države koje su stranke navedenih instrumenata nadležne su za službeno objavljivanje zakona i drugih propisa te za poduzimanje svih drugih mjera koje su potrebne da ti instrumenti postanu u potpunosti pravovaljani, kako bi osigurale da, s gledišta sigurnosti života na moru i zaštite morskog okoliša, brod odgovara svojoj namjeni te da ima osposobljenu pomorsku posadu.

               (4)

               Mora se uzeti u obzir Konvencija o radu pomoraca, koju je donijela Međunarodna organizacija rada (ILO) 2006., a koja obuhvaća i obveze povezane sa državom zastave.

               (5)

               Države članice donijele su 9. listopada 2008. izjavu u kojoj su jednoglasno priznale važnost primjene međunarodnih konvencija povezanih s obvezama države zastave kako bi poboljšale sigurnost plovidbe i doprinijele sprečavanju onečišćenja s brodova.

               (6)

               Provedba postupaka koje je preporučila IMO u okružnici MSC/Circ.1140/MEPC/Circ.424 od 20. prosinca 2004. o prijenosu brodova između država trebala bi ojačati odredbe konvencija IMO-a i zakonodavstvo Zajednice o sigurnosti plovidbe u vezi s promjenom zastave te bi trebala povećati transparentnost u odnosima između država zastave, u interesu sigurnosti plovidbe.

               (7)

               Dostupnost podataka o brodovima koji plove pod zastavom države članice te o brodovima koji više nisu u upisniku države članice, trebala bi poboljšati transparentnost poslovnih rezultata visokokvalitetne flote te doprinijeti boljem praćenju obveza države zastave i osiguravanju jednakih pravila igre za sve uprave.

               (8)

               Da bi države članice mogle i dalje poboljšavati svoje rezultate kao države zastave, treba osigurati redovit pregled njihovih uprava.

               (9)

               Odobravanjem kvalitete upravnih postupaka u skladu s normama Međunarodne organizacije za normizaciju (ISO) ili jednakovrijednim normama trebala bi se dodatno osigurati jednaka pravila igre za sve uprave.

               (10)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (4).

               (11)

               Budući da ciljeve ove Direktive, naime uvođenje i provedbu odgovarajućih mjera na području politike pomorskog prijevoza, ne mogu dostatno ostvariti države članice nego ih se, zbog njihovog područja primjene i učinaka, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti iz tog članka, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Predmet
   1.   Svrha je ove Direktive:

               (a)

               osigurati da države članice uspješno i dosljedno izvršavaju svoje dužnosti kao države zastave; i

               (b)

               poboljšati sigurnost i spriječiti onečišćenje s brodova koji plove pod zastavom države članice.

         2.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje pomorsko zakonodavstvo Zajednice, navedeno u članku 2. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o osnivanju Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) (5), ni Direktivu Vijeća 1999/63/EZ od 21. lipnja 1999. o Sporazumu o organizaciji radnog vremena pomoraca, koji su sklopili Udruženje brodovlasnika Europske zajednice (ECSA) i Savez sindikata transportnih radnika u Europskoj uniji (FST) (6).
   Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na uprave država pod čijom zastavom brod plovi.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „brod” znači brod ili plovilo koje plovi pod zastavom države članice, koji je obuhvaćen odgovarajućim konvencijama IMO-a i za koji se zahtijeva svjedodžba;

               (b)

               „uprava” znači nadležno tijelo države članice pod čijom zastavom brod plovi;

               (c)

               „priznata organizacija” znači organizacija priznata u skladu s Uredbom (EZ) br. 391/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova (preinačena) (7);

               (d)

               „svjedodžbe” znači statutarne svjedodžbe izdane na temelju odgovarajućih konvencija IMO-a;

               (e)

               „pregled IMO-a” znači pregled proveden u skladu s odredbama Rezolucije A.974(24) koju je donijela Skupština IMO-a 1. prosinca 2005.

         Članak 4.
   Uvjeti pod kojima brod može obavljati plovidbu nakon dodjeljivanja prava da plovi pod zastavom države članice
   1.   Prije nego što se brodu kojem je dodijeljeno pravo da plovi pod zastavom države članice dopusti obavljanje plovidbe, dotična država članica poduzima mjere koje smatra primjerenima, kako bi osigurala da taj brod ispunjava primjenjive provedbene propise. Posebno, ona svim prihvatljivim sredstvima provjerava evidenciju o sigurnosti broda. Prema potrebi se savjetuje s prethodnom državom zastave kako bi utvrdila jesu li ostali neriješeni neki zaostali nedostaci ili sigurnosna pitanja koje je utvrdila ta država.
   2.   Svaki put kada druga država zastave zatraži podatke o brodu koji je prethodno plovio pod zastavom države članice, ta država članica državi zastave koja to zahtijeva odmah dostavlja pojedinosti o neriješenim nedostacima te sve druge relevantne podatke povezane sa sigurnosti.
   Članak 5.
   Zabrana plovidbe broda koji plovi pod zastavom države članice
   Kada je uprava obaviještena da je brod koji plovi pod zastavom dotične države članice zaustavljen u državi luke, ona nadzire usklađivanje broda s odgovarajućim konvencijama IMO-a prema postupcima koje je odredila u tu svrhu.
   Članak 6.
   Popratne mjere
   Države članice osiguravaju da se za brodove koji plove pod njihovom zastavom vode i da budu lako dostupni najmanje sljedeći podaci za potrebe ove Direktive:

               (a)

               podaci o brodu (ime, IMO broj itd.);

               (b)

               datumi pregleda, uključujući dodatne i dopunske preglede, ako postoje, te provjere;

               (c)

               identifikacija priznatih organizacija uključenih u certifikaciju i klasifikaciju broda;

               (d)

               identifikacija nadležnog tijela koje je pregledalo brod na temelju odredaba o nadzoru države luke i datumi inspekcijskih pregleda;

               (e)

               rezultati inspekcijskih pregleda u sustavu nadzora države luke (nedostaci: da ili ne; zabrana plovidbe: da ili ne);

               (f)

               podaci o pomorskim nesrećama;

               (g)

               identifikacija brodova koji su prestali ploviti pod zastavom dotične države članice u prethodnih 12 mjeseci.

         Članak 7.
   Revizija države zastave
   Države članice poduzimaju potrebne mjere da se u njihovim upravama provede revizija IMO-a najmanje jednom u sedam godina pod uvjetom pozitivnog odgovora IMO-a na pravovremeni zahtjev dotične države članice te objavljuju rezultate revizije u skladu s odgovarajućim nacionalnim zakonodavstvom o tajnosti.
   Ovaj članak prestaje važiti najkasnije 17. lipnja 2017. ili ranije, na dan koji utvrdi Komisija u skladu s regulatornim postupkom iz članka 10. stavka 2. ako je stupio na snagu program obveznih revizija država članica IMO-a.
   Članak 8.
   Sustav upravljanja kvalitetom i unutarnja ocjena
   1.   Do 17. lipnja 2012. svaka država članica, za operativni dio aktivnosti svoje uprave u vezi s poslovima države zastave, razvija, provodi i održava sustav upravljanja kvalitetom. Taj sustav upravljanja kvalitetom potvrđuje se u skladu s primjenjivim međunarodnim normama kvalitete.
   2.   Države članice koje su na crnoj listi ili su dvije godine uzastopno na sivoj listi, objavljenoj u najnovijem godišnjem izvješću Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke (dalje u tekstu: Pariški MOU), dostavljaju Komisiji izvješće o obavljanju svojih dužnosti kao države zastave najkasnije četiri mjeseca od objave izvješća Pariškog MOU.
   U izvješću se utvrđuju i analiziraju glavni razlozi neusklađenosti koja je dovela do zabrane plovidbe i nedostataka čija je posljedica status na crnoj ili sivoj listi.
   Članak 9.
   Izvješća
   Komisija svakih pet godina, a prvi put 17. lipnja 2012., podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive.
   To izvješće sadrži ocjenu rezultata država članica kao država zastave.
   Članak 10.
   Odborski postupak
   1.   Komisiji pomaže Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS), osnovan člankom 3. Uredbe (EZ) br. 2099/2002.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.
   Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ je dva mjeseca.
   Članak 11.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 17. lipnja 2011. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 12.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 13.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 23. travnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. NEČAS

      (1)  SL C 318, 23.12.2006., str. 195.

      (2)  SL C 229, 22.9.2006., str. 38.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 29. ožujka 2007. (SL C 27 E, 31.1.2008., str. 140), Zajedničko stajalište Vijeća od 9. prosinca 2008. (SL C 330 E, 30.12.2008., str. 13) i Stajalište Europskog parlamenta od 11. ožujka 2009. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (5)  SL L 324, 29.11.2002., str. 1.

      (6)  SL L 167, 2.7.1999., str. 33.

      (7)  SL L 131, 28.5.2009., str. 11.


title: Direktiva 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ

text:
               13/Sv. 61

               HR

               Službeni list Europske unije

               59

         31998L0070

               L 350/58

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 98/70/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 13. listopada 1998.
   o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 100a.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 189.b. Ugovora (3) u svjetlu zajedničkog teksta koji je 29. lipnja 1998. odobrio Odbor za usklađivanje,

               (1)

               budući da neusklađenost zakona i upravnih mjera što su ih države članice usvojile o specifikacijama za konvencionalna i alternativna goriva koja koriste vozila opremljena motorima na obično paljenje i motorima na kompresijsko paljenje stvara zapreke trgovini u Zajednici i stoga može izravno utjecati na uspostavu i funkcioniranje unutarnjeg tržišta i na tržišno natjecanje na međunarodnoj razini između europske industrije vozila i rafinerijske industrije; budući da se sukladno odredbama članka 3.b. Ugovora stoga čini potrebnim uskladiti zakone na tom području;

               (2)

               budući da članak 100a. stavak 3. Ugovora predviđa da će prijedlozi Komisije kojima je cilj uspostava i funkcioniranje unutarnjeg tržišta a koji se, između ostalog, odnose na zaštitu zdravlja i okoliša, uzeti kao polazište visoku razinu zaštite;

               (3)

               budući da se primarni onečišćivači zraka, kao što su emisije dušikovih oksida, nesagorjelih ugljikovodika, krutih čestica, ugljikova monoksida, benzena i ostalih toksičnih ispušnih plinova koji pridonose stvaranju sekundarnih onečišćivača, kao što je ozon, ispuštaju u znatnim količina kroz ispušne i hlapive pare motornih vozila, ugrožavajući tako izravno i neizravno ljudsko zdravlje i okoliš;

               (4)

               budući da su, kako bi se postigla zadovoljavajuća kvaliteta zraka, unatoč sve strožim graničnim vrijednostima emisije vozila propisanim u Direktivi Vijeća 70/220/EEZ (4) i u Direktivi Vijeća 88/77/EEZ (5), potrebne daljnje mjere radi smanjenja onečišćavanja atmosfere koje uzrokuju vozila i drugi izvori;

               (5)

               budući da članak 4. Direktive 94/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) uvodi nov pristup politici smanjenja emisije za 2000. godinu i razdoblje nakon 2000., te da isti članak zahtijeva od Komisije da, između ostalog, ispita što bi doprinos poboljšanju kakvoće benzina, dizelskih i ostalih goriva mogao značiti za smanjenje onečišćenja zraka;

               (6)

               budući da se nakon početne faze specifikacija za gorivo, koja započinje 2000. godine, mora osigurati i druga faza koja stupa na snagu 2005., kako bi se industriji omogućilo da izvrši potrebne investicije u prilagodbu svojih proizvodnih planova;

               (7)

               budući da se benzin i dizelsko gorivo koji udovoljavaju specifikacijama navedenim u prilozima I., II., III. i IV. već mogu nabaviti na tržištu u Europskoj zajednici;

               (8)

               budući da Europski program automobil/nafta, čije su pojedinosti navedene u priopćenju Komisije o budućoj strategiji nadzora emisija u atmosferu što ih uzrokuje cestovni prijevoz, pridonosi znanstvenim, tehničkim i gospodarskim razlozima da se, na razini Zajednice, preporuči uvođenje novih specifikacija za gorivo u pogledu zaštite okoliša, koje se odnose na benzin i dizelska goriva;

               (9)

               budući da je uvođenje specifikacija za gorivo u pogledu zaštite okoliša važan dio rentabilnog paketa mjera na razini cijele Europe, ali i nacionalnih, regionalnih i lokalnih mjera s primjenom kojih bi trebalo započeti, uzimajući u obzir troškove i korist od svake akcije;

               (10)

               budući da je provedba kombinacije mjera na razini čitave Europe kao i nacionalnih, regionalnih i lokalnih mjera smanjenja emisije što je uzrokuju vozila dio cjelokupne strategije Komisije u pogledu smanjenja emisija iz pokretnih i nepokretnih izvora na uravnotežen način i prema kriteriju proporcionalnosti troškova i dobiti;

               (11)

               budući da je potrebno u kratkom roku, posebno u gradskim područjima, postići smanjenje onečišćujućih emisija što ih uzrokuju vozila, uključujući primarne onečišćivače kao što su nesagorjeli ugljikovodici i ugljikov monoksid, te sekundarne onečišćivače kao što su ozon, toksična isparavanja npr. benzena ili emisije krutih čestica; budući da se smanjenje onečišćujućih emisija što ih uzrokuju vozila u gradskim područjima može odmah postići na motornim vozilima promjenom sastava goriva;

               (12)

               budući da uvođenje kisika i značajno smanjenje aromatskih spojeva, nezasićenih ugljikovodika, benzena i sumpora dopušta postizanje bolje kakvoće goriva sa stajališta kvalitete zraka;

               (13)

               budući da odredbe Direktive Vijeća 92/81/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura posebnih poreza na mineralna ulja (7), a posebno njezin članak 8. stavak 4., destimuliraju i mogu spriječiti države članice u primjeni drukčijeg sustava oporezivanja trošarinama i porezom na promet namijenjenog postizanju kakvoće goriva iznad one koja je utvrđena specifikacijama za goriva što se primjenjuju na području cijele Europe;

               (14)

               budući da činjenica da države članice koriste različite sustave oporezivanja trošarinama i porezom na promet može potaknuti uvođenje poboljšanih goriva, u skladu s nacionalnim prioritetima, mogućnostima i uvjetima;

               (15)

               budući da je Komisija iznijela prijedlog Direktive o energetskim proizvodima; budući da je cilj tog prijedloga da se, između ostalog, dopusti državama članicama da aktivnije koriste porezne poticaje putem različitog oporezivanja trošarinama i porezom na promet, kako bi olakšale uvođenje poboljšanih goriva;

               (16)

               budući da općenito postoji nedostatak specifikacija za gorivo kojima je svrha smanjenje ispušnih i hlapivih emisija;

               (17)

               budući da onečišćenje atmosfere olovom koje nastaje izgaranjem olovnog benzina ugrožava ljudsko zdravlje i okoliš; budući da je velik korak naprijed što će se do 2000. godine gotovo sva cestovna vozila na benzinski pogon moći voziti na bezolovni benzin i budući da stoga valja strogo ograničiti trgovinu olovnim benzinom;

               (18)

               budući da potreba za smanjenjem emisije vozila i dostupna potrebna rafinerijska tehnologija opravdavaju utvrđivanje specifikacija za gorivo u pogledu zaštite okoliša vezanim za trgovinu bezolovnim benzinom i dizelskim gorivima;

               (19)

               budući da se čini korisnim osigurati mogućnost nabave dviju vrsta dizelskog i benzinskog goriva, od kojih bi jedna vrsta bila dizelsko gorivo bolje kakvoće a druga benzin bolje kakvoće; budući da bi valjalo da taj dizel ili benzin bolje kakvoće do 2005. godine na tržištu zamijeni dizel ili benzin lošije kakvoće; budući da je, međutim, također korisno osigurati mogućnost odgode takve zamjene ako bi u provođenju potrebnih prilagodbi u proizvodnim pogonima primjena roka do 2005. godine industriji pojedinih država članica stvarala ozbiljne poteškoće;

               (20)

               budući da bi državama članicama, kako bi zaštitile ljudsko zdravlje i/ili okoliš unutar posebnih aglomeracija ili ekološki osjetljivih područja s posebnim problemima kvalitete zraka, trebalo biti dopušteno, ovisno o postupku propisanom u ovoj Direktivi, da zahtijevaju da se odobri trgovina gorivima isključivo ako udovoljavaju specifikacijama za gorivo strožima od onih utvrđenih na temelju ove Direktive; budući da taj postupak predstavlja odstupanje od postupka informiranja utvrđenog u Direktivi 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupaka za prikupljanje podataka u području tehničkih normi i propisa o uslugama informacijskog društva (8);

               (21)

               budući da bi države članice, kako bi osigurale udovoljavanje normama kakvoće goriva propisanim ovom Direktivom, morale uvesti sustave praćenja; budući da bi se takvi sustavi praćenja trebali temeljiti na uobičajenim postupcima uzorkovanja i ispitivanja, te budući da bi o podacima vezanim uz kakvoću goriva koje prikupe države članice trebalo izvijestiti Komisiju u uobičajenom obliku;

               (22)

               budući da Komisija, na osnovi sveobuhvatne procjene, podnosi prijedlog dopuna obveznim specifikacijama za benzinska i dizelska goriva, navedenim u prilozima III. i IV., koje će se primjenjivati od 1. siječnja 2005.; budući da prijedlog Komisije može prema potrebi sadržavati i specifikacije u pogledu zaštite okoliša koje se odnose na ostale vrste goriva kao što su tekući naftni plin, prirodni plin i biološka goriva; budući da postoje vozni parkovi skupnih vozila (autobusi, taxi vozila, teretna vozila itd.) na kojima je veliki dio odgovornosti za onečišćavanje urbanih sredina i kojima bi koristile posebne specifikacije;

               (23)

               budući da bi daljnji razvoj u pogledu referentnih metoda mjerenja specifikacija propisanih u ovoj Direktivi mogao biti poželjan u svjetlu znanstvenog i tehničkog napretka; budući da bi u tu svrhu trebalo osigurati da se prilozi ovoj Direktivi usklade s tehničkim napretkom;

               (24)

               budući da bi Direktivu Vijeća 85/210/EEZ od 20. ožujka 1985. o usklađivanju zakona država članica o sadržaju olova u benzinu (9), Direktivu Vijeća 85/536/EEZ od 5. prosinca 1985. o uštedi sirove nafte kroz uporabu zamjenskih sastojaka goriva u benzinu (10), te članak 1. stavak 1. podstavak (b) i članak 2. stavak 1. Direktive Vijeća 93/12/EEZ od 23. ožujka 1993. o sadržaju sumpora u nekim tekućim gorivima (11), prema tome trebalo staviti izvan snage;

               (25)

               budući da prijelazne mjere za Austriju, navedene u članku 69. Akta o pristupanju Europskoj uniji iz 1994. uključuju članak 7. Direktive 85/210/EEZ; budući da bi primjenu tih prijelaznih mjera, zbog posebnih razloga zaštite okoliša, trebalo produljiti do 1. siječnja 2000.;

               (26)

               budući da je modus vivendi između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije u pogledu provedbenih mjera za akte donesene u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189.b. Ugovora (12) postignut 20. prosinca 1994.,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova Direktiva utvrđuje tehničke specifikacije u vezi sa zaštitom zdravlja i okoliša koje se odnose na goriva koja koriste vozila opremljena motorima na obično paljenje i motorima na kompresijsko paljenje.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive:

               1.

               „benzin” znači svako hlapivo mineralno ulje namijenjeno pogonu motora s unutarnjim izgaranjem na obično paljenje obuhvaćeno oznakama KN 2710 00 27, 2710 00 29, 2710 00 32, 2710 00 34 i 2710 00 36;

               2.

               „dizelska goriva” znači goriva obuhvaćena oznakama KN 2710 00 66 koja se koriste za vozila na vlastiti pogon navedena u Direktivi 70/220/EEZ, te Direktivi 88/77/EEZ.
               Za goriva koja koriste motori pokretnih izvancestovnih strojeva i poljoprivrednih traktora, države članice mogu zahtijevati isti sadržaj sumpora kao što je određen za dizelska goriva u ovoj Direktivi ili sadržaj sumpora određen za dizelska goriva Direktivom 93/12/EEZ.

         Članak 3.
   Benzin
   1.   Najkasnije do 1. siječnja 2000. države članice zabranjuju prodaju olovnog benzina na svom državnom području.

               2.

                           (a)

                           Države članice osiguravaju, najkasnije do 1. siječnja 2000., da se bezolovni benzin može prodavati na njihovu državnom području isključivo ako on udovoljava specifikacijama u pogledu zaštite okoliša navedenim u Prilogu I.

                           (b)

                           Ne dovodeći u pitanje odredbe podstavka (a), od 1. siječnja 2000. države članice na svom državnom području dopuštaju prodaju bezolovnog benzina koji udovoljava specifikacijama iz Priloga III.

                           (c)

                           Države članice također osiguravaju, i to ne kasnije od 1. siječnja 2005., da se bezolovni benzin može prodavati na njihovu državnom području samo ako on udovoljava specifikacijama u pogledu zaštite okoliša iz Priloga III.

         3.   Iznimno od odredaba stavka 1., pojedinoj državi članici može biti odobreno, na zahtjev koji se podnosi Komisiji ne kasnije od 31. kolovoza 1999., da i dalje dopušta prodaju olovnog benzina najkasnije do 1. siječnja 2005., ako dotična država može dokazati da bi uvođenje zabrane izazvalo ozbiljne socijalno-gospodarske probleme ili ne bi vodilo općoj koristi u odnosu na okoliš ili zdravlje zbog, između ostalog, klimatskih prilika u toj državi članici.
   Sadržaj olova u olovnom benzinu ne prelazi 0,15 g/l, a sadržaj benzena udovoljava specifikacijama iz Priloga I. Ostale vrijednosti specifikacija mogu ostati nepromijenjene u odnosu na sadašnju situaciju.
   4.   Bez obzira na odredbe stavka 2., pojedinoj državi članici može biti odobreno, na zahtjev koji se podnosi Komisiji ne kasnije od 31. kolovoza 1999., da na svom državnom području i dalje dopušta, najkasnije do 1. siječnja 2003., prodaju bezolovnog benzina sa sadržajem sumpora koji ne udovoljava specifikacijama za sadržaj sumpora iz Priloga I., ali u kojem sadržaj sumpora ne prelazi sadašnji, ako ta država može dokazati da će se njezina industrija suočiti s ozbiljnim poteškoćama za vrijeme uvođenja potrebnih izmjena u svoje proizvodne pogone tijekom razdoblja između datuma usvajanja ove Direktive i 1. siječnja 2000.
   5.   Bez obzira na odredbe stavka 2., pojedinoj državi članici može biti odobreno, na zahtjev koji se podnosi Komisiji ne kasnije od 31. kolovoza 2003., da i na svom državnom području i dalje dopušta, najkasnije do 1. siječnja 2007., prodaju bezolovnog benzina koji ne udovoljava specifikacijama za sadržaj sumpora iz Priloga III., ali udovoljava specifikacijama iz Priloga I., ako ta država može dokazati da će se njezina industrija suočiti s ozbiljnim poteškoćama prigodom uvođenja potrebnih izmjena u svoje proizvodne pogone tijekom razdoblja između dana donošenja ove Direktive i 1. siječnja 2005.
   6.   Komisija može odobriti izuzeća navedena u stavku 3., 4. i 5. sukladno Ugovoru.
   Komisija o svojoj odluci obavješćuje države članice kao i Europski parlament i Vijeće.
   7.   Bez obzira na odredbe stavka 1., države članice mogu i dalje dopuštati prodaju manjih količina olovnog benzina koji udovoljava specifikacijama iz drugog podstavka stavka 3. do maksimalno 0,5 % ukupne prodaje za potrebe starih vozila karakteristične vrste te za distribuciju unutar posebnih interesnih skupina.
   Članak 4.
   Dizelsko gorivo

               1.

                           (a)

                           Države članice osiguravaju, i to ne kasnije od 1. siječnja 2000., da se dizelsko gorivo smije prodavati na njihovom državnom području isključivo ako udovoljava specifikacijama za goriva u pogledu zaštite okoliša iz Priloga II.

                           (b)

                           Ne dovodeći u pitanje odredbe podstavka (a), države članice od 1. siječnja 2000. na svom državnom području dopuštaju prodaju dizelskih goriva koje udovoljava specifikacijama iz Priloga IV.

                           (c)

                           Države članice također osiguravaju, i to ne kasnije od 1. siječnja 2005., da se dizelsko gorivo smije prodavati na njihovu državnom području samo ako udovoljava specifikacijama u pogledu zaštite okoliša iz Priloga IV.

         2.   Bez obzira na odredbe stavka 1., pojedinoj državi članici može biti odobreno, na zahtjev koji se podnosi Komisiji ne kasnije od 31. kolovoza 1999., da na svom državnom području i dalje dopušta prodaju, najkasnije do 1. siječnja 2003., dizelska goriva koje po sadržaju sumpora ne udovoljava specifikacijama Priloga II., ali u kojem sadržaj sumpora ne prelazi sadašnji, ako ta država može dokazati da će se njezina industrija suočiti s ozbiljnim poteškoćama za vrijeme uvođenja potrebnih izmjena u svoje proizvodne pogone tijekom razdoblja između dana donošenja ove Direktive i 1. siječnja 2000.
   3.   Bez obzira na odredbe stavka 1., pojedinoj državi članici može biti odobreno, na zahtjev koji se podnosi Komisiji ne kasnije od 31. kolovoza 2003., da na svom državnom području i dalje dopušta, najkasnije do 1. siječnja 2007., prodaju dizelskih goriva sa sadržajem sumpora koji ne udovoljava specifikacijama iz Priloga IV., ali udovoljava specifikacijama iz Priloga II., ako ta država može dokazati da će se njezina industrija suočiti s ozbiljnim poteškoćama za vrijeme uvođenja potrebnih izmjena u svoje proizvodne pogone tijekom razdoblja između datuma usvajanja ove Direktive i 1. siječnja 2005.
   4.   Komisija može odobriti izuzeća navedena u stavku 2. i 3. u skladu s Ugovorom.
   Komisija o svojoj odluci obavješćuje države članice kao i Europski parlament i Vijeće.
   Članak 5.
   Slobodan promet
   Niti jedna država članica ne smije zabraniti, ograničiti ili spriječiti stavljanje na tržište goriva koja udovoljavaju zahtjevima ove Direktive.
   Članak 6.
   Trgovina gorivima sa strožim specifikacijama u pogledu zaštite okoliša
   1.   Iznimno od odredaba članka 3., 4. i 5., države članice mogu zahtijevati da se u posebnim područjima goriva mogu prodavati samo ako udovoljavaju specifikacijama u pogledu zaštite okoliša strožim od onih utvrđenih u ovoj Direktivi, za potrebe čitavog ili dijela voznog parka a u svrhu zaštite zdravlja stanovništva posebne aglomeracije ili zaštite okoliša na ekološki posebno osjetljivom području pojedine države članice, ako onečišćenje atmosfere predstavlja ili se opravdano može očekivati da će predstavljati ozbiljan kroničan problem za ljudsko zdravlje i za okoliš.
   2.   Država članica koja želi iskoristiti izuzeće od stavka 1. Komisiji unaprijed podnosi zahtjev s obrazloženjem. Obrazloženje mora sadržavati dokaze o tome da je izuzeće u skladu s načelom proporcionalnosti i da neće poremetiti slobodno kretanje ljudi i robe.
   3.   Zainteresirane države članice Komisiji dostavljaju podatke o kvaliteti vanjskog zraka dotičnog područja kao i o predviđenim posljedicama predloženih mjera na kakvoću vanjskog zraka.
   4.   Komisija bez odgode te informacije prosljeđuje ostalim državama članicama.
   5.   Države članice mogu iznijeti svoje primjedbe na zahtjev i na njegovo obrazloženje u roku od dva mjeseca od datuma kada je Komisija dostavila informaciju.
   6.   Komisija donosi odluku o zahtjevu država članica u roku od tri mjeseca od datuma kada su države članice podnijele svoje primjedbe. Komisija će razmotriti primjedbe država članica te će o svojoj odluci izvijestiti njih i Europski parlament i Vijeće.
   7.   Svaka država članica može odluku Komisije proslijediti Vijeću u roku od mjesec dana po obavijesti o njoj ili, u slučaju da odluka nije donesena, predati predmet Vijeću u roku od mjesec dana po isteku razdoblja navedenog u stavku 6.
   8.   Vijeće može kvalificiranom većinom donijeti drukčiju odluku u roku od dva mjeseca nakon što mu je predmet predan.
   Članak 7.
   Promjena u opskrbi sirovom naftom
   Ako, kao posljedica izuzetnih događaja, nagla promjena u opskrbi sirovom naftom i naftnim derivatima rafinerijama pojedine države članice oteža udovoljavanje zahtjevima specifikacija za gorivo iz članka 3. i 4., dotična država članica o tome obavješćuje Komisiju. Komisija može, nakon što je izvijestila ostale države članice, odobriti primjenu viših graničnih vrijednosti u toj državi članici za jednu ili više komponenata goriva, u razdoblju ne duljem od šest mjeseci.
   Komisija o svojoj odluci obavješćuje države članice, kao i Europski parlament i Vijeće.
   Svaka država članica odluku Komisije može proslijediti Vijeću u roku od mjesec dana po obavijesti o njoj.
   Vijeće može kvalificiranom većinom donijeti drukčiju odluku u roku od dva mjeseca nakon što mu je predmet predan.
   Članak 8.
   Praćenje udovoljavanja odredbama i izvještavanje
   1.   Države članice prate udovoljavanje odredbama članka 3. i 4. na temelju analitičkih metoda utvrđenih u prilogu I. i II.
   2.   Komisija će promicati razvoj jedinstvenog sustava praćenja kakvoće goriva. Komisija može, radi razvoja takvog sustava, zatražiti pomoć od Europskog odbora za normizaciju.
   3.   Komisija određuje zajednički oblik podnošenja sažetka nacionalnih podataka o kakvoći goriva, i to ne kasnije od 30. lipnja 2000.
   4.   Države članice do 30. lipnja svake godine podnose Komisiji svoj sažetak za prethodnu kalendarsku godinu, i to prvi put do 30. lipnja 2002.
   Članak 9.
   Postupak revizije
   1.   Komisija podnosi, u određenim vremenskim razmacima i za prvi put u roku ne duljem od 12 mjeseci po donošenju ove Direktive, ali ni u kojem slučaju ne kasnije od 31. prosinca 1999., i u svjetlu ocjene provedene sukladno odredbama članka 3. Direktive 98/69/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o mjerama koje treba poduzeti protiv onečišćenja zraka emisijama iz motornih vozila i izmjeni Direktive Vijeća 70/220/EEZ (13), Europskom parlamentu i Vijeću prijedlog revizije ove Direktive kao sastavni dio strategije koja bi trebala djelotvorno doprinijeti udovoljavanju zahtjevima Zajednice koji se odnose na norme kvalitete zraka i srodne ciljeve.
   2.   Taj prijedlog mora sadržavati specifikacije u pogledu zaštite okoliša koje nadopunjuju obvezne specifikacije propisane u Prilogu III. za benzin te u Prilogu IV. za dizelska goriva na temelju, između ostalog, prikupljenih spoznaja u vezi sa zahtjevima za smanjenjem emisije u odnosu na kvalitetu zraka, djelotvornim funkcioniranjem novih tehnologija za smanjenje onečišćenja kao i pojedinim aspektima razvoja koji utječu na međunarodna tržišta gorivom.
   3.   Kao prilog odredbama stavka 1. i 2., Komisija može, između ostalog, iznijeti:

               —

               prijedloge kojima se vodi računa o posebnoj situaciji u vezi s voznim parkovima skupnih vozila kao i o potrebi da se predlože razine specifikacija za posebna goriva koja ta vozila koriste,

               —

               prijedloge kojima se određuju razine specifikacija koje bi se primjenjivale na tekući naftni plin, prirodni plin i biološka goriva.

         Članak 10.
   Postupak prilagodbe tehničkom napretku
   Sve izmjene potrebne da se mjerne metode navedene u dijelu na desnoj strani („ispitivanja”) priloga I., II., III. i IV. ovoj Direktivi prilagode vodeći računa o tehničkom napretku, usvaja Komisija uz pomoć odbora utemeljenog u skladu s člankom 12. Direktive 96/62/EZ (14) i u skladu s postupkom propisanim u članku 11. ove Direktive.
   Takva prilagodba ne smije dovesti do bilo kakve izravne ili neizravne promjene graničnih vrijednosti iz ove Direktive ili bilo kakve promjene datuma od kojih se one primjenjuju.
   Članak 11.
   Odborski postupak
   1.   Predstavnik Komisije dostavlja odboru navedenom u članku 10. prijedlog mjera koje treba poduzeti. Odbor daje svoje mišljenje o prijedlogu u roku koji predsjedajući utvrđuje ovisno o hitnosti predmeta. Kada se radi o odlukama koje na prijedlog Komisije usvaja Vijeće, mišljenje se donosi većinom propisanom u članku 148. stavku 2. Ugovora. Glasovi predstavnika država članica u odboru ponderiraju se na način propisan u tom članku. Predsjedatelj nema pravo glasa.
   2.   Komisija usvaja predviđene mjere ako su one u skladu s mišljenjem odbora.
   Ako predviđene mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora, ili ako odbor nije dao nikakvo mišljenje, Komisija bez odlaganja dostavlja Vijeću prijedlog mjera koje treba poduzeti. Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom.
   Ako Vijeće nije ništa poduzelo po isteku tri mjeseca od datuma podnošenja prijedloga, predložene mjere donosi Komisija.
   Članak 12.
   Stavljanje izvan snage te izmjene direktiva koje se odnose na kakvoću benzina i dizelskih goriva
   1.   Direktive 85/210/EEZ, 85/536/EEZ i 87/441/EEZ stavljaju se izvan snage od 1. siječnja 2000.
   2.   Direktiva 93/12/EEZ mijenja se tako da se od 1. siječnja 2000. briše članak 1. stavak 1. podstavak (b) i članak 2. stavak 1.
   Članak 13.
   Prijenos u nacionalno zakonodavstvo
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive najkasnije od 1. srpnja 1999. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Države članice primjenjuju te mjere od 1. siječnja 2000.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva
   Članak 14.
   Austrija
   Članak 7. Direktive 85/210/EEZ, kada je riječ o sadržaju benzena u benzinu navedenom u članku 4. te Direktive, ne primjenjuje se na Austriju do 1. siječnja 2000.
   Članak 15.
   Stupanje Direktive na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 16.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 13. listopada 1998.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. M. GIL-ROBLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. EINEM

      (1)  SL C 77, 11.3.1997., str. 1. i SL C 209, 10.7.1997., str. 25.

      (2)  SL C 206, 7.7.1997., str. 113.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 10. travnja 1997. (SL C 132, 28.4.1997., str. 170.), Zajedničko stajalište Vijeća od 7. listopada 1997. (SL C 351, 19.11.1997., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 18. veljače 1998. (SL C 80, 16.3.1998., str. 92.). Odluka Europskog parlamenta od 15. rujna 1998. (SL C 313, 12.10.1998.). Odluka Vijeća od 17. rujna 1998.

      (4)  SL L 76, 6.4.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/69/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 350, 28.12.1998., str. 1.).

      (5)  SL L 36, 9.2.1988., str. 33. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 96/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 40, 17.2.1996., str. 1.).

      (6)  SL L 100, 19.4.1994., str. 42.

      (7)  SL L 316, 31.10.1992., str. 12. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 94/74/EZ (SL L 365, 31.12.1994., str. 46.).

      (8)  SL L 204, 21.7.1998., str. 37. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ (SL L 217, 5.8.1998., str. 18.).

      (9)  SL L 96, 3.4.1985., str. 25. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 1994.

      (10)  SL L 334, 12.12.1985., str. 20. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Komisije 87/441/EEZ (SL L 238, 21.8.1987., str. 40.).

      (11)  SL L 74, 27.3.1993., str. 81.

      (12)  SL C 102, 4.4.1996., str. 1.

      (13)  SL L 350, 28.12.1998., str. 1.

      (14)  SL L 296, 21.11.1996., str. 55.
   PRILOG I.
   SPECIFIKACIJE U POGLEDU ZAŠTITE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU KOJA KORISTE VOZILA OPREMLJENA MOTOROM NA OBIČNO PALJENJE

      Vrsta: Benzin

               Parametar

               Jedinica

               Granice (2)

               Ispitivanje

               Min.

               Max.

               Metoda

               Datum objave

               Ispitani oktanski broj

               95

               —

               EN 25164

               1993.

               Oktanski broj motora

               85

               —

               EN 25163

               1993.

               Reid tlak para u ljetnom razdoblju (3) (RVP)

               kPa

               —

               60,0

               EN 12

               1993.

               Destilacija:

               ispareno pri 100 °C

               % v/v

               46,0

               —

               EN-ISO 3405

               1988.

               ispareno pri 150 °C

               % v/v

               —

               75,0

               Analiza ugljikovodika:

                           —

                           nezasićeni ugljikovodici

               % v/v

               —

               18,0 (4)

               ASTM D1319

               1995.

                           —

                           aromatski spojevi

               —

               42,0

               ASTM D1319

               1995.

                           —

                           benzen

               —

               1,0

               pr. EN 12177

               1995. (1)

               Sadržaj kisika

               % m/m

               —

               2,7

               EN 1601

               1996.

               Spojevi s kisikom:

                           —

                           Metanol, moraju se dodati stabilizirajući agensi

               % v/v

               —

               3

               EN 1601

               1996.

                           —

                           Etanol, stabilizirajući agensi mogu biti potrebni

               % v/v

               —

               5

               EN 1601

               1996.

                           —

                           Izopropil-alkohol

               % v/v

               —

               10

               EN 1601

               1996.

                           —

                           Terbutil-alkohol

               % v/v

               —

               7

               EN 1601

               1996.

                           —

                           Izobutil-alkohol

               % v/v

               —

               10

               EN 1601

               1996.

                           —

                           Eteri koji sadrže 5 ili više ugljikovih atoma po molekuli

               % v/v

               —

               15

               EN 1601

               1996.

               Ostali spojevi s kisikom (5)

               % v/v

               —

               10

               EN 1601

               1996.

               Sadržaj sumpora

               mg/kg

               —

               150

               pr. EN-ISO/DIS 14596

               1996. (1)

               Sadržaj olova

               g/L

               —

               0,005

               EN 237

               1996.

      (1)  Mjesec objave bit će dopunjen u propisanom roku (pravovremeno).

      (2)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri utvrđivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su uvjeti ISO 4259 „Naftni proizvodi-Određivanje i primjena preciznosti podataka u odnosu na metode ispitivanja”, a pri utvrđivanju minimalne vrijednosti u račun je uzeta najmanja razlika, za 2R veća od nule (R = reproducibilnost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).

      (3)  Ljetno razdoblje započinje ne prije 1. svibnja i završava ne prije 30. rujna. Za države članice s arktičkim uvjetima ljetno razdoblje započinje ne kasnije od 1. lipnja i završava ne prije 31. kolovoza, a RVP je ograničen na 70 kPa.

      (4)  Osim za regularni bezolovni benzin (oktanski broj motora(MON) najmanje 81 i ispitivani oktanski broj (RON) najmanje 91) za koji je najveći sadržaj nezasićenih ugljikovodika 21 % v/v. Te granice ne smiju spriječiti uvođenje na tržište država članica drugog bezolovnog benzina s oktanskim brojevima nižim od prikazanih u ovom Prilogu.

      (5)  Ostali monoalkoholi sa završnom točkom destilacije ne višom od konačne točke destilacije određene u nacionalnim odredbama, ili ako one ne postoje, u industrijskim odredbama za motorna goriva.
   PRILOG II.
   SPECIFIKACIJE U POGLEDU ZAŠTITE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU KOJA KORISTE VOZILA OPREMLJENA MOTOROM NA KOMPRESIJSKO PALJENJE

      Vrsta: dizel gorivo

               Parametar

               Jedinica

               Granice (2)

               Ispitivanje

               Min.

               Max.

               Metoda

               Datum objave

               Cetanski broj

               51,0

               —

               EN-ISO 5165

               1992.

               Gustoća pri 15 °C

               kg/m3

               —

               845

               EN-ISO 3675

               1995.

               Destilacija:

               95 % točka

               °C

               —

               360

               EN-ISO 3405

               1988.

               Policiklički aromatski ugljikovodici

               % m/m

               —

               11

               IP 391

               1995.

               Sadržaj sumpora

               mg/kg

               —

               350

               pr. EN-ISO/DIS 14596

               1996. (1)

      (1)  Mjesec objave bit će dopunjen u propisanom roku.

      (2)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri utvrđivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su uvjeti ISO 4259 „Naftni proizvodi-Određivanje i primjena preciznosti podataka u odnosu na metode ispitivanja”, a pri utvrđivanju minimalne vrijednosti u račun je uzeta najmanja razlika, za 2R veća od nule (R = reproducibilnost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).
   PRILOG III.
   SPECIFIKACIJE U POGLEDU ZAŠTITE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU KOJA KORISTE VOZILA OPREMLJENA MOTOROM NA OBIČNO PALJENJE

      Vrsta: Benzin

               Parametar

               Jedinica

               Granice (2)

               Ispitivanje

               Min.

               Max.

               Metoda

               Datum objave

               Ispitani oktanski broj

               95

               EN 25164

               1993.

               Oktanski broj motora

               85

               EN 25163

               1993.

               Reid tlak para, ljetno razdoblje (RVP)

               kPa

               —

               Destilacija:

               ispareno pri 100 °C

               % v/v

               —

               —

               ispareno pri 150 °C

               —

               —

               Analiza ugljikovodika:

                           —

                           nezasićeni ugljikovodici

               % v/v

               —

                           —

                           aromatski spojevi

               % v/v

               —

               35

               ASTM D1319

               1995.

                           —

                           benzen

               % v/v

               —

               Sadržaj kisika

               % m/m

               —

               Sadržaj sumpora

               mg/kg

               —

               50

               pr. EN-ISO/DIS 14596

               1996. (1)

               Sadržaj olova

               g/L

               —

      (1)  Mjesec objave bit će dopunjen u propisanom roku.

      (2)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri utvrđivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su uvjeti ISO 4259 „Naftni proizvodi-Određivanje i primjena preciznosti podataka u odnosu na metode ispitivanja”, a pri utvrđivanju minimalne vrijednosti u račun je uzeta najmanja razlika, za 2R veća od nule (R = reproducibilnost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).
   PRILOG IV.
   SPECIFIKACIJE U POGLEDU ZAŠTITE OKOLIŠA ZA GORIVA NA TRŽIŠTU KOJA KORISTE VOZILA OPREMLJENA MOTOROM NA KOMPRESIJSKO PALJENJE

      Vrsta: Dizel gorivo

               Parametar

               Jedinica

               Granice (2)

               Ispitivanje

               Min.

               Max.

               Metoda

               Datum objave

               Cetanski broj

               —

               Gustoća pri 15 °C

               kg/m3

               —

               Destilacija:

               95 % točka

               °C

               —

               Policiklički aromatski

               % m/m

               —

               Sadržaj sumpora

               mg/kg

               —

               50

               pr. EN-ISO/DIS 14596

               1996 (1)

      Izjave Komisije

      Vezano uz članak 3., stavak 5. i članak 4., stavak 3.

   Prigodom pregleda zahtjeva za izuzećima na temelju članka 3. stavak 5., i članka 4. stavak 3., Komisija će provjeriti je li izuzeće u skladu sa zakonima Zajednice, uključujući i zakone o tržišnom natjecanju, vodeći računa o mogućnosti nabave unutar Zajednice dostatnih količina goriva zadovoljavajuće kakvoće.

      Vezano uz izmjenu broj 18. Europskog parlamenta.

   Komisija priznaje važnost poticajnih poreznih mjera u poticanju uporabe poboljšanih goriva. O tome će primjereno voditi računa prigodom provedbe Direktive Vijeća 92/81/EEZ te će osigurati, u okviru svojih ovlasti, brzu provedbu odgovarajućih odredaba navedene Direktive.

      (1)  Mjesec objave bit će dopunjen u propisanom roku.

      (2)  Vrijednosti navedene u specifikaciji su „prave vrijednosti”. Pri utvrđivanju njihovih graničnih vrijednosti primijenjeni su uvjeti ISO 4259 „Naftni proizvodi-Određivanje i primjena preciznosti podataka u odnosu na metode ispitivanja”, a pri utvrđivanju minimalne vrijednosti u račun je uzeta najmanja razlika, za 2R veća od nule (R = reproducibilnost). Rezultati pojedinačnih mjerenja tumače se na temelju kriterija opisanih u ISO 4259 (objavljeno 1995.).