title: Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva  Tekst značajan za EGP

text:
               17/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               74

         32004L0048

               L 157/45

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.04.2004.

      DIREKTIVA 2004/48/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 29. travnja 2004.
   o provedbi prava intelektualnog vlasništva
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon konzultacija s Odborom regija,
   u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Uspostavljanje unutarnjeg tržišta ima za posljedicu ukidanje ograničenja slobode kretanja i narušavanja tržišnog natjecanja, istovremeno stvarajući okolinu koja je poticajna za inovacije i ulaganja. U ovom kontekstu, zaštita intelektualnog vlasništva bitan je element za uspješnost unutarnjeg tržišta. Zaštita intelektualnog vlasništva važna je ne samo za poticanje inovacija i stvaralaštva, već i za razvoj zapošljavanja i poboljšanja konkurentnosti.

               (2)

               Zaštita intelektualnog vlasništva izumitelju ili stvaratelju trebala bi omogućiti da od svog izuma ili kreacije ostvari zakonitu dobit. Također bi trebala omogućiti najšire moguće širenje djela, ideja i novih znanja i iskustva. Istovremeno ne bi trebala kočiti slobodu izražavanja, slobodan protok informacija ili zaštitu osobnih podataka, uključujući i one na Internetu.

               (3)

               Međutim, bez djelotvornih sredstava provedbe prava intelektualnog vlasništva, inovativnost i stvaralaštvo se obeshrabruju, dok se ulaganja smanjuju. Stoga je potrebno osigurati da se materijalno pravo intelektualnog vlasništva koje je danas u velikom dijelu dio pravne stečevine, učinkovito primjenjuje u Zajednici. U tom pogledu, sredstva za provedbu prava intelektualnog vlasništva od najveće su važnosti za uspješnost unutarnjeg tržišta.

               (4)

               Na međunarodnoj razini, sve države članice, kao i sama Zajednica u pogledu predmeta u njezinoj nadležnosti, vezani su Sporazumom o trgovinskim aspektima intelektualnog vlasništva (Sporazum TRIPS), koji je kao dio multilateralnih pregovora Urugvajske runde odobren Odlukom Vijeća 94/800/EZ (3) i sklopljen u okviru Svjetske trgovinske organizacije.

               (5)

               Sporazum TRIPS osobito sadrži odredbe o sredstvima za provedbu prava intelektualnog vlasništva, koja predstavljaju zajedničke standarde primjenjive na međunarodnoj razini i uvedene u svim državama članicama. Ova Direktiva ne bi trebala utjecati na međunarodne obveze država članica, uključujući i one prema Sporazumu TRIPS.

               (6)

               Postoje također i međunarodne konvencije kojih su stranke sve države članice i koje također sadrže odredbe o sredstvima za provedbu prava intelektualnog vlasništva. One osobito uključuju Parišku konvenciju za zaštitu industrijskog vlasništva, Bernsku konvenciju za zaštitu književnih i umjetničkih djela i Rimsku konvenciju za zaštitu umjetnika izvođača, proizvođača fonograma i organizacija za radiodifuziju.

               (7)

               Iz konzultacija koje je Komisija održala po ovom pitanju proizlazi da u državama članicama, usprkos Sporazumu TRIPS, i dalje postoje značajne razlike u odnosu na sredstva za provedbu prava intelektualnog vlasništva. Na primjer, načini primjene privremenih mjera, koje se osobito upotrebljavaju za očuvanje dokaza, procjenu šteta, ili načini primjene sudskih zabrana, vrlo se razlikuju od jedne do druge države članice. U nekim državama članicama nema mjera, postupaka ili pravnih sredstava kao što su pravo na dobivanje informacija i povlačenje robe stavljene na tržište kojom je počinjena povreda, na trošak počinitelja povrede.

               (8)

               Razlike između sustava država članica u odnosu na sredstva za provedbu prava intelektualnog vlasništva štetne su za pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i onemogućavaju da prava intelektualnog vlasništva uživaju jednaku razinu zaštite u cijeloj Zajednici. Ova situacija ne potiče slobodno kretanje na unutarnjem tržištu niti stvara okolinu koja vodi prema zdravom tržišnom natjecanju.

               (9)

               Sadašnje razlike također vode do slabljenja materijalnog prava intelektualnog vlasništva i do cjepkanja unutarnjeg tržišta na ovom području. Poslovni krugovi zbog toga gube povjerenje u unutarnje tržište što ima za posljedicu smanjenje ulaganja u inovacije i stvaralaštvo. Povrede prava intelektualnog vlasništva pokazuju se sve više povezanima s organiziranim kriminalom. Rastuće korištenje interneta omogućuje brzu distribuciju piratskih proizvoda širom svijeta. Učinkovitu provedbu materijalnog prava intelektualnog vlasništva trebalo bi osigurati posebnom akcijom na razini Zajednice. Usklađivanje zakonodavstva država članica na ovom području stoga je bitan preduvjet za pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (10)

               Cilj je ove Direktive usklađivanje zakonodavnih sustava radi osiguravanja visoke, jednake i istovrsne razine zaštite na unutarnjem tržištu.

               (11)

               Ova Direktiva nije usmjerena na ustanovljenje usklađenih pravila za pravosudnu suradnju, nadležnost, priznavanje i izvršenje odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, niti se bavi mjerodavnim pravom. Postoje instrumenti Zajednice koji reguliraju ova pitanja na općeniti način i koji su, u pravilu, jednako primjenjivi na intelektualno vlasništvo.

               (12)

               Ova Direktiva ne bi trebala utjecati na primjenu pravila tržišnog natjecanja, a posebno na članke 81. i 82. Ugovora. Mjere predviđene ovom Direktivom ne bi se trebale koristiti za nepropisno ograničavanje tržišnog natjecanja na način koji je suprotan Ugovoru.

               (13)

               Potrebno je odrediti područje primjene ove Direktive što je šire moguće kako bi se obuhvatila sva prava intelektualnog vlasništva pokrivena odredbama Zajednice u ovom području i/ili nacionalnim pravom dotične države članice. Unatoč tome, ovaj zahtjev ne utječe na mogućnost, onih država članica koje to žele, da prošire, u unutarnje svrhe, odredbe ove Direktive kako bi obuhvatile radnje koje uključuju nepošteno tržišno natjecanje, uključujući parazitske kopije ili slične aktivnosti.

               (14)

               Mjere predviđene člankom 6. stavkom 2., člankom 8. stavkom 1. i člankom 9. stavkom 2. trebaju se primjenjivati samo u odnosu na djela počinjena u komercijalne svrhe. To ne dovodi u pitanje mogućnost država članica da te mjere primijene i u odnosu na druga djela. Djela počinjena u komercijalne svrhe su ona djela koja su počinjena radi izravne ili neizravne gospodarske ili komercijalne koristi; ovo obično isključuje radnje koje su poduzeli krajnji korisnici postupajući u dobroj vjeri.

               (15)

               Ova Direktiva ne bi trebala utjecati na materijalno pravo intelektualnog vlasništva, Direktivu 95/46/EZ od 24. listopada 1995. Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (4), Direktivu 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o okviru zajednice za elektroničke potpise (5) i Direktivu 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga u informacijskom društvu, osobito elektroničkom poslovanju, na unutarnjem tržištu (6).

               (16)

               Odredbe ove Direktive ne bi trebale dovoditi u pitanje posebne odredbe o provedbi prava i o izuzecima u području autorskog i srodnih prava propisanih instrumentima Zajednice, a osobito onih koji se nalaze u Direktivi Vijeća 91/250/EEZ od 14. svibnja 1991. o pravnoj zaštiti računalnih programa (7) ili u Direktivi 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (8).

               (17)

               Mjere, postupci i pravna sredstva predviđeni ovom Direktivom trebali bi se odrediti u svakom slučaju na takav način da se propisno vodi računa o posebnim značajkama tog slučaja, uključujući i posebna obilježja svakog prava intelektualnog vlasništva i, kada je primjereno, namjernu ili nenamjernu prirodu povrede.

               (18)

               Osobe koje su ovlaštene zahtijevati primjenu tih mjera, postupaka i pravnih sredstava ne bi smjele biti samo nositelji prava već i osobe koje imaju izravan interes i pravni položaj u onoj mjeri u kojoj im to dopušta i u kojoj je to u skladu s primjenjivim pravom, što može uključivati profesionalne organizacije zadužene za upravljanje takvim pravima ili za zaštitu kolektivnih ili pojedinačnih interesa za koje su odgovorne.

               (19)

               Budući da autorsko pravo postoji od samog stvaranja djela i ne zahtijeva formalnu registraciju, primjereno je usvojiti pravilo propisano člankom 15. Bernske konvencije, koje predviđa pretpostavku prema kojoj se autor književnog ili umjetničkog djela smatra autorom ako je njegovo ime navedeno na djelu. Slična mogućnost trebala bi se primijeniti na nositelje srodnih prava jer je često slučaj da je nositelj određenog prava, kao što je proizvođač fonograma, taj koji će tražiti zaštitu prava i koji će se upustiti u borbu protiv piratskih radnji.

               (20)

               S obzirom da je dokaz element od presudne važnosti za utvrđivanje povrede prava intelektualnog vlasništva, primjereno je osigurati dostupnost učinkovitih sredstava podnošenja, prikupljanja i očuvanja dokaza. Postupci bi trebali voditi računa o pravima obrane i osigurati potrebna jamstva, uključujući zaštitu povjerljivih informacija. Za povrede počinjene u komercijalne svrhe također je važno da sudovi mogu narediti pristup, kada je primjereno, bankovnim, financijskim ili poslovnim dokumentima koje kontrolira navodni počinitelj povrede.

               (21)

               U određenim državama članicama postoje druge mjere osmišljene da bi se osigurala visoka razina zaštite i one bi trebale biti dostupne u svim državama članicama. To je slučaj s pravom na informacije koje omogućava dobivanje točnih informacija o podrijetlu robe ili usluga kojima je počinjena povreda, o distribucijskim kanalima i identitetu bilo koje treće strane uključene u povredu.

               (22)

               Također je važno osigurati privremene mjere za trenutno okončanje povreda bez čekanja odluke o meritumu predmeta, istovremeno poštujući prava obrane i osiguravajući razmjernost privremenih mjera koje su primjerene značajkama konkretnog predmeta, te dajući jamstva potrebna za pokrivanje troškova i štete nanesene tuženiku neopravdanim zahtjevom. Takve su mjere posebno opravdane kada bi bilo kakvo odgađanje moglo uzrokovati nepopravljivu štetu nositelju prava intelektualnog vlasništva.

               (23)

               Ne dovodeći u pitanje bilo koje druge raspoložive mjere, postupke i pravna sredstva, nositelji prava trebali bi imati mogućnost zahtijevati izdavanje sudskih naloga protiv posrednika čije usluge koristi treća strana radi povrede prava nositelja industrijskog vlasništva. Uvjeti i postupci koji se odnose na takve naloge trebaju biti prepušteni nacionalnom pravu država članica. Što se tiče povrede autorskog i srodnih prava, sveobuhvatna razina usklađivanja već je utvrđena Direktivom 2001/29/EZ. Ova Direktiva stoga ne bi trebala utjecati na članak 8. stavak 3. Direktive 2001/29/EZ.

               (24)

               Ovisno o pojedinom slučaju, te ako to opravdavaju okolnosti, mjere, postupci i pravna sredstva koji se trebaju propisati trebali bi uključivati mjere zabrane čiji je cilj sprečavanje daljnjih povreda prava intelektualnog vlasništva. Osim toga, trebale bi postojati korektivne mjere, kada je to prikladno na trošak počinitelja povrede, kao što su povlačenje i konačno uklanjanje iz trgovačkih kanala, ili uništenje robe kojom se vrši povreda, te u odgovarajućim slučajevima, materijala i sredstava uglavnom upotrijebljenih u stvaranju ili proizvodnji te robe. Ove korektivne mjere trebale bi uzeti u obzir interese uključenih trećih strana, osobito potrošača i privatnih stranaka koje postupaju u dobroj vjeri.

               (25)

               Kada je povreda počinjena nenamjerno i nije bilo nepažnje i kada bi korektivne mjere ili sudski nalozi utvrđeni ovom Direktivom bili nerazmjerni, države članice u odgovarajućim slučajevima trebale bi imati mogućnost predviđanja novčane naknade koja se kao alternativna mjera dodjeljuje oštećenoj strani. Međutim, kada komercijalna upotreba krivotvorene robe ili pružanje usluga predstavlja povredu zakona koji nije zakon o intelektualnom vlasništvu ili bi mogla štetiti potrošačima, takva upotreba ili pružanje usluga trebala bi ostati zabranjena.

               (26)

               Radi naknade štete pretrpljene kao posljedice povrede koju je izvršio počinitelj povrede koji je bio uključen u izvršenje radnje znajući, ili imajući razloga da zna, kako će one dovesti do takve povrede, iznos odštete koja se dodjeljuje nositelju prava treba uzeti u obzir sve odgovarajuće aspekte, kao što su gubitak zarade koji je imao nositelj prava ili nepoštenu dobit koju je ostvario počinitelj povrede i, kada je to prikladno, bilo kakvu moralnu štetu nanesenu nositelju prava. Kao alternativa, na primjer kada je teško utvrditi iznos stvarno pretrpljene štete, iznos odštete može biti izveden iz elemenata kao što su naknade ili pristojbe koje bi trebalo platiti da je počinitelj povrede zahtijevao odobrenje za korištenje tog prava intelektualnog vlasništva. Cilj nije uvođenje obveze za propisivanje kaznene odštete već omogućavanje naknade štete utemeljene na objektivnom kriteriju istovremeno vodeći računa o troškovima koje je imao nositelj prava, kao što su troškovi identifikacije i istraživanja.

               (27)

               Djelujući kao dodatno sredstvo za odvraćanje budućih počinitelja povreda i doprinoseći podizanju svijesti šire javnosti, korisno je objavljivati odluke u slučajevima povrede intelektualnog vlasništva.

               (28)

               Kao dodatak građanskopravnim i upravnim mjerama, postupcima i pravnim sredstvima predviđenim ovom Direktivom, kaznene sankcije u odgovarajućim slučajevima također predstavljaju sredstvo za osiguravanje provedbe prava intelektualnog vlasništva.

               (29)

               Industrija bi trebala aktivno sudjelovati u borbi protiv piratstva i krivotvorenja. Razvoj kodeksa ponašanja u izravno pogođenim poslovnim krugovima dodatno je sredstvo za podupiranje regulatornog okvira. Države članice, u suradnji s Komisijom, trebale bi općenito poticati razvoj kodeksa ponašanja. Nadgledanje proizvodnje optičkih diskova, osobito pomoću identifikacijske oznake koja je ugrađena u diskove proizvedene u Zajednici, pomaže u ograničavanju povreda prava intelektualnog vlasništva u ovom sektoru koji trpi velike štete od piratstva. Međutim, te se mjere tehničke zaštite ne smiju zloupotrebljavati za zaštitu tržišta i sprečavanje paralelnog uvoza.

               (30)

               Kako bi se olakšala ujednačena primjena ove Direktive, prikladno je ustanoviti sustave suradnje i razmjenu informacija između država članica, s jedne strane, i između države članica i Komisije s druge strane, i to osobito stvaranjem mreže izvjestitelja koje imenuju države članice te podnošenjem redovnih izvješća o procjeni primjene ove Direktive i učinkovitosti mjera koje poduzimaju različita nacionalna tijela.

               (31)

               S obzirom da se, zbog već opisanih razloga, cilj ove Direktive može najbolje postići na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno člankom 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za postizanje toga cilja.

               (32)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i drži se načela priznatih posebno u Povelji o temeljnim pravima Europske unije. Ova Direktiva osobito nastoji osigurati puno poštovanje intelektualnog vlasništva, u skladu s člankom 17. stavkom 2. te Povelje,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   POGLAVLJE I

      CILJ I PODRUČJE PRIMJENE

   Članak 1.
   Predmet
   Ova se Direktiva odnosi na mjere, postupke i pravna sredstva potrebna radi osiguranja provedbe prava intelektualnog vlasništva. Za potrebe ove Direktive, pojam „prava intelektualnog vlasništva” uključuje prava industrijskog vlasništva.
   Članak 2.
   Područje primjene
   1.   Ne dovodeći u pitanje sredstva koja su predviđena ili koja mogu biti predviđena zakonodavstvom Zajednice ili nacionalnim zakonodavstvom, ako su ta sredstva povoljnija za nositelje prava, mjere, postupci i pravna sredstva predviđeni ovom Direktivom primjenjuju se, u skladu s člankom 3., na svaku povredu prava intelektualnog vlasništva kako je predviđeno pravom Zajednice i/ili nacionalnim pravom dotične države članice.
   2.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje posebne odredbe o provedbi prava i o izuzecima sadržanim u zakonodavstvu Zajednice koji se tiču autorskog prava i autorskom pravu srodnih prava, a osobito na ona utvrđena Direktivom 91/250/EEZ i posebno njezinim člankom 7., ili Direktivom 2001/29/EZ i posebno njezinim člancima 2. do 6. i člankom 8.
   3.   Ova Direktiva ne utječe na:

               (a)

               odredbe Zajednice koje uređuju materijalno pravo intelektualnog vlasništva, Direktivu 95/46/EZ, Direktivu 1999/93/EZ ili Direktivu 2000/31/EZ općenito, a posebno njezine članke 12. do 15.;

               (b)

               međunarodne obveze država članica, a posebno Sporazum TRIPS, uključujući one koje se odnose na kaznene postupke i kazne;

               (c)

               bilo koje nacionalne odredbe u državama članicama koje se odnose na kaznene postupke ili kazne u odnosu na povredu prava intelektualnog vlasništva.

         POGLAVLJE II.

      MJERE, POSTUPCI I PRAVNA SREDSTVA

      Odjeljak 1.

         Opće odredbe

   Članak 3.
   Opća obveza
   1.   Države članice propisuju mjere, postupke i pravna sredstva potrebne za osiguravanje provedbe prava intelektualnog vlasništva obuhvaćenih ovom Direktivom. Te mjere, postupci i pravna sredstva moraju biti pošteni i pravični, ne smiju biti nepotrebno složeni ili skupi, ili nametati nerazumne vremenske rokove ili neopravdana odlaganja.
   2.   Te mjere, postupci i pravna sredstva također moraju biti učinkoviti i razmjerni i moraju odvraćati od povrede te se moraju se primjenjivati na takav način da se izbjegne stvaranje zapreka zakonitoj trgovini i da se osigura zaštita protiv njihove zlouporabe.
   Članak 4.
   Osobe ovlaštene za podnošenje zahtjeva za primjenu mjera, postupaka i pravnih sredstava
   Kao osobe koje su ovlaštene zatražiti primjenu mjera, postupaka i pravnih sredstava iz ovog poglavlja države članice moraju priznati:

               (a)

               nositelje prava intelektualnog vlasništva, u skladu s odredbama mjerodavnog prava;

               (b)

               sve druge osobe koje su ovlaštene koristiti ta prava, a posebno stjecatelje licencije, u onoj mjeri u kojoj je to dopušteno i u skladu s odredbama mjerodavnog prava;

               (c)

               tijela za kolektivno ostvarivanje prava intelektualnog vlasništva kojima se redovito priznaje pravo zastupanja nositelja prava intelektualnog vlasništva, u onoj mjeri u kojoj je to dopušteno i u skladu s odredbama mjerodavnog prava;

               (d)

               profesionalne organizacije za zaštitu prava kojima se redovito priznaje pravo zastupanja nositelja prava intelektualnog vlasništva, u onoj mjeri u kojoj je to dopušteno i u skladu s odredbama mjerodavnog prava.

         Članak 5.
   Presumpcija autorstva ili vlasništva
   Za potrebe primjene mjera, postupaka i pravnih sredstava predviđenih ovom Direktivom,

               (a)

               da bi se autor književnog ili umjetničkog djela, u nedostatku suprotnih dokaza, takvim smatrao, i da bi shodno tome bio ovlašten pokrenuti postupak zbog povrede, dovoljno je da je njegovo ime navedeno na djelu na uobičajeni način;

               (b)

               odredba pod točkom (a) primjenjuje se mutatis mutandis na nositelje autorskom pravu srodnih prava u odnosu na njihove predmete zaštite.

      Odjeljak 2.

         Dokazi

   Članak 6.
   Dokazi
   1.   Države članice osiguravaju da, na zahtjev stranke koja je predočila razumno dostupne dokaze dovoljne da podupru njezine tvrdnje, i koja je, potkrjepljujući te tvrdnje, navela dokaze koji su pod kontrolom suprotne stranke, nadležne sudska tijela mogu narediti da suprotna stranka predoči takve dokaze, podložno zaštiti povjerljivih informacija. Za potrebe ovog stavka, države članice mogu odrediti da nadležna sudska tijela kao razuman dokaz smatraju razuman uzorak znatnog broja primjeraka djela ili bilo kojeg drugog predmeta zaštite.
   2.   Pod istim uvjetima, u slučaju povrede počinjene u komercijalne svrhe države članice poduzimaju one mjere koje su potrebne da se nadležnim sudskim tijelima omogući da nalože, kada je prikladno, i na temelju zahtjeva stranke, dostavu bankovnih, financijskih ili poslovnih dokumenata koji su pod kontrolom suprotne stranke, podložno zaštiti povjerljivih informacija.
   Članak 7.
   Mjere za očuvanje dokaza
   1.   Države članice osiguravaju da čak i prije početka postupka za donošenje odluke o meritumu, nadležna sudska tijela mogu, na zahtjev stranke koja je predočila razumno dostupne dokaze kako bi poduprla svoje tvrdnje da je njezino pravo intelektualnog vlasništva povrijeđeno ili da će biti povrijeđeno, narediti brze i učinkovite privremene mjere radi očuvanja relevantnih dokaza u vezi s navodnom povredom, podložno zaštiti povjerljivih informacija. Takve mjere mogu uključivati detaljni opis, sa ili bez uzimanja uzoraka, ili fizičku zapljenu robe kojom se vrši povreda, i, u odgovarajućim slučajevima, materijala i alata korištenih u proizvodnji i/ili distribuciji te robe i dokumenata koji se na nju odnose. Te se mjere poduzimaju, ako je potrebno i bez prethodnog saslušanja druge stranke, osobito kada bi svako odlaganje moglo uzrokovati nepopravljivu štetu nositelju prava ili kada postoji očita opasnost od uništenja dokaza.
   Kad se mjere za očuvanje dokaza usvoje bez prethodnog saslušanja druge stranke, zainteresirane stranke se obavješćuju, bez odlaganja najkasnije nakon izvršenja mjera. Preispitivanje, koje uključuje i pravo na saslušanje, održava se na zahtjev zainteresiranih stranki u razumnom roku nakon obavješćivanja o mjerama, kako bi se odlučilo hoće li mjere biti izmijenjene, ukinute ili potvrđene.
   2.   Države članice osiguravaju da mjere za očuvanje dokaza mogu biti podložne polaganju jamčevine ili jednakog jamstva od strane podnositelja zahtjeva kako bi se osigurala naknada za bilo koju štetu pretrpljenu od strane tuženika kako je predviđeno stavkom 4. ovog članka.
   3.   Države članice osiguravaju da se mjere za očuvanje dokaza na zahtjev tuženika mogu ukinuti ili da mogu na drugi način prestati imati učinak, ne dovodeći u pitanje odštetu koja se može tražiti, ako podnositelj zahtjeva ne pokrene, u razumnom roku, postupak za donošenje odluke o meritumu pred nadležnim sudskim tijelom, u razumnom roku kojeg određuje sudsko tijelo koje određuje mjere kada to dopušta pravo države članice ili, u nedostatku takve odluke, u roku ne dužem od 20 radnih dana ili 31 kalendarskog dana, ovisno o tome koji je rok duži.
   4.   Kad su mjere za očuvanje dokaza ukinute ili ako prestanu vrijediti zbog bilo koje radnje ili propusta podnositelja zahtjeva, ili ako je naknadno utvrđeno da nije bilo povrede ili prijetnje povredom prava intelektualnog vlasništva, sudska tijela ovlaštene su da, na zahtjev tuženika, podnositelju tužbe nalože da tuženiku osigura primjerenu naknadu za bilo koju štetu koju su te mjere uzrokovale.
   5.   Države članice mogu poduzimati mjere za zaštitu identiteta svjedoka.

      Odjeljak 3

         Pravo na informaciju

   Članak 8.
   Pravo na informaciju
   1.   Države članice osiguravaju da, u okviru postupaka u vezi s povredom prava intelektualnog vlasništva i kao odgovor na opravdan i razmjeran zahtjev tužitelja, nadležna sudska tijela mogu narediti da informaciju o podrijetlu i distribucijskim mrežama robe ili usluga koje povrjeđuju prava intelektualnog vlasništva treba pružiti počinitelj povrede i/ili bilo koja druga osoba:

               (a)

               za koju je utvrđeno da na komercijalnoj razini posjeduje robu koja povrjeđuje pravo;

               (b)

               za koju je utvrđeno da se na komercijalnoj razini koristi uslugama koje povrjeđuju pravo;

               (c)

               za koju je utvrđeno da na komercijalnoj razini pruža usluge koje su korištene u aktivnostima koje povrjeđuju pravo; ili

               (d)

               koju je osoba iz točki (a), (b) ili (c) navela kao osobu koja je sudjelovala u proizvodnji, izradi ili distribuciji robe ili pružanja usluga.

         2.   Podaci iz stavka 1., prema potrebi, obuhvaćaju:

               (a)

               imena i adrese proizvođača, izrađivača, distributera, dobavljača i drugih prethodnih posjednika robe ili usluga kao i trgovaca na veliko i malo kojima su bile namijenjene;

               (b)

               podatke o proizvedenim, izrađenim, dostavljenim, primljenim ili naručenim količinama, kao i o cijeni po kojoj su ta roba ili usluge plaćene.

         3.   Stavci 1. i 2. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje ostale zakonske odredbe koje:

               (a)

               nositelju prava priznaju pravo na dobivanje potpunijih informacija;

               (b)

               uređuju korištenje informacija u građanskim i kaznenim predmetima koje se priopćavaju na temelju ovog članka;

               (c)

               uređuju odgovornost za zloupotrebu prava na informacije; ili

               (d)

               pružaju mogućnost odbijanja davanja informacija koje bi osobu iz stavka 1. prisilile da prizna svoje vlastito sudjelovanje ili sudjelovanje svojih bliskih rođaka u povredi prava intelektualnog vlasništva; ili

               (e)

               uređuju zaštitu povjerljivosti izvora informacija ili obradu osobnih podataka.

      Odjeljak 4.

         Privremene mjere i mjere predostrožnosti

   Članak 9.
   Privremene mjere i mjere predostrožnosti
   1.   Države članice osiguravaju da sudska tijela mogu, na zahtjev podnositelja zahtjeva:

               (a)

               izdati protiv navodnog počinitelja povrede privremeni sudski nalog usmjeren na sprečavanje neposredne povrede prava intelektualnog vlasništva, ili na zabranu, na privremenoj osnovi i uz, kada je prikladno, plaćanje kazne kada je tako predviđeno nacionalnim pravom, daljnje vršenje navodnih povreda tog prava, ili podlijeganju takvog vršenja daljnje povrede polaganjem jamstva koje bi nositelju prava trebalo osigurati naknadu štete; privremeni sudski nalog pod istim uvjetima također može biti izdan posredniku čije je usluge koristila treća stranka za povredu prava intelektualnog vlasništva; nalozi protiv posrednika čije je usluge koristila treća stranka za povredu autorskog ili srodnih pravo obuhvaćeni su Direktivom 2001/29/EZ;

               (b)

               narediti zapljenu ili predaju robe za koju se sumnja da povrjeđuje pravo intelektualnog vlasništva u svrhu sprečavanja njezina ulaska ili njezina kretanja trgovačkim kanalima.

         2.   U slučaju povrede koja je počinjena na komercijalnoj razini, države članice osiguravaju da, ako oštećena strana pruži dokaze o okolnostima koje bi mogle ugroziti naknadu štete, sudska tijela mogu iz predostrožnosti naložiti oduzimanje pokretne i nepokretne imovine navodnog počinitelja povrede, uključujući i blokiranje njegovih bankovnih računa i ostalih sredstava. U tu svrhu, nadležna tijela mogu naložiti dostavljanje bankovnih, financijskih ili poslovnih dokumenata ili primjereni pristup odgovarajućim informacijama.
   3.   U pogledu mjera iz stavaka 1. i 2., sudska tijela ovlaštena su zahtijevati od podnositelja zahtjeva predočenje razumno dostupnih dokaza kako bi se s dovoljnom sigurnošću mogla uvjeriti da je podnositelj zahtjeva nositelj prava i da je pravo podnositelja zahtjeva povrijeđeno ili da je takva povreda neminovna.
   4.   Države članice osiguravaju da se privremene mjere iz stavaka 1. i 2. ovog članka mogu, u odgovarajućim slučajevima, poduzeti bez saslušanja tuženika, posebno kada bi svako odlaganje nositelju prava uzrokovalo nepopravljivu štetu. U tom slučaju, strane se o tome obavješćuju bez odlaganja najkasnije nakon izvršenja mjera.
   Preispitivanje, uključujući i pravo na saslušanje, održava se na zahtjev tuženika kako bi se u razumnom roku, nakon obavješćivanja o mjerama, odlučilo hoće li te mjere biti izmijenjene, ukinute ili potvrđene.
   5.   Države članice osiguravaju da mjere iz stavaka 1. i 2. ovog članka na zahtjev tuženika budu povučene ili da na drugi način prestanu vrijediti, ako tužitelj u razumnom roku ne pokrene postupak koji dovodi do odluke o meritumu pred nadležnim sudskim tijelom, s tim da taj rok određuje sudsko tijelo koje naređuje mjere u slučaju da to dopušta zakon države članice ili u slučaju nepostojanja takve odluke, u roku ne dužem od 20 radnih dana ili 31 kalendarskog dana, ovisno o tome koji je rok duži.
   6.   Nadležna sudska tijela mogu poduzeti privremene mjere iz stavaka 1. i 2. ovisno o tome položi li tužitelj odgovarajuću jamčevinu ili odgovarajuće jamstvo koje treba osigurati naknadu za bilo koju štetu koju je tuženik pretrpio kao što je utvrđeno stavkom 7. ovog članka.
   7.   Kad su privremene mjere ukinute ili kad su prestale vrijediti zbog bilo koje radnje ili propusta tužitelja, ili kad je naknadno utvrđeno da nije bilo povrede ili prijetnje povrede prava intelektualnog vlasništva, na zahtjev tuženika, sudska su tijela ovlaštena narediti podnositelju zahtjeva da tuženiku osigura odgovarajuću naknadu za bilo kakvu štetu uzrokovanu tim mjerama.

      Odjeljak 5.

         Mjere koje proizlaze iz odluke o meritumu

   Članak 10.
   Korektivne mjere
   1.   Ne dovodeći u pitanje bilo kakvu naknadu štete koja pripada nositelju prava zbog povrede, i bez ikakve naknade, države članice osiguravaju da nadležna sudska tijela mogu naložiti, na zahtjev tužitelja, poduzimanje odgovarajućih mjera u odnosu na robu za koju su ustanovili da povrjeđuje prava intelektualnog vlasništva i, u odgovarajućim slučajevima, u odnosu na materijale i pribor koji su uglavnom korišteni u stvaranju ili proizvodnji te robe. Takve mjere uključuju:

               (a)

               povlačenje iz trgovačkih kanala;

               (b)

               konačno uklanjanje iz trgovačkih kanala; ili

               (c)

               uništenje.

         2.   Sudska tijela naređuju da se te mjere provode na račun počinitelja povrede, osim ako se pozovu na posebne razloge da to ne učine.
   3.   Pri razmatranju zahtjeva za korektivne mjere, u obzir se uzima potreba za razmjernim odnosom između ozbiljnosti povrede i naloženih pravnih sredstava kao i interesi trećih stranaka.
   Članak 11.
   Sudski nalozi
   Države članice osiguravaju da, kada je donesena sudska odluka o povredi prava intelektualnog vlasništva, sudska tijela mogu protiv počinitelja povrede izdati sudski nalog čiji je cilj zabrana daljnjeg vršenja povrede. Ako je tako utvrđeno nacionalnim pravom, nepoštovanje sudskog naloga, prema potrebi, podliježe plaćanju kazne. Države članice također osiguravaju da nositelji prava mogu zatražiti sudski nalog protiv posrednika čije usluge koristi treća stranka za povredu prava intelektualnog vlasništva, ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 3. Direktive 2001/29/EZ.
   Članak 12.
   Alternativne mjere
   Države članice mogu odrediti da u odgovarajućim slučajevima i na zahtjev osobe kojoj bi mogle biti naložene mjere utvrđene ovim odjeljkom, nadležna sudska tijela mogu narediti plaćanje novčane naknade oštećenoj stranci umjesto primjene mjera utvrđenih ovim odjeljkom ako je ta osoba postupala nenamjerno i pažljivo, ako bi joj izvršenje tih mjera uzrokovalo nerazmjernu štetu i ako se novčana naknada oštećenoj strani čini primjerenom.

      Odjeljak 6.

         Naknade štete i sudski troškovi

   Članak 13.
   Naknade štete
   1.   Države članice osiguravaju da nadležna sudska tijela, na zahtjev oštećene stranke, počinitelju povrede koji je znao ili za kojeg je osnovano pretpostaviti da je morao znati da sudjeluje u vršenju povrede, nalože da nositelju prava plati naknadu primjerenu stvarnoj šteti koju je pretrpio kao posljedicu povrede.
   Pri određivanju naknade štete sudska tijela:

               (a)

               uzimaju u obzir sve primjerene aspekte, kao što su negativne gospodarske posljedice, uključujući i izgubljenu dobit, koje je pretrpjela oštećena stranka, svaku nepoštenu dobit koju je ostvario počinitelj povrede i, u odgovarajućim slučajevima, elemente koji nisu gospodarski čimbenici, kao što je moralna šteta koju je povreda nanijela nositelju prava;

         ili

               (b)

               kao alternativa točki (a), ona mogu u odgovarajućim slučajevima odrediti naknadu štete u obliku paušalnog iznosa na temelju elemenata kao što je barem iznos naknada ili pristojbi koje bi povreditelj prava morao platiti da je zatražio odobrenje za korištenje tog prava intelektualnog vlasništva.

         2.   Kad počinitelj nije znao, ili nije imao osnovanih razloga znati da sudjeluje u vršenju povrede, države članice mogu propisati da sudska tijela mogu naložiti povrat dobiti ili isplatu naknade štete, koja može biti unaprijed utvrđena.
   Članak 14.
   Sudski troškovi
   Države članice osiguravaju da opravdane i razmjerne sudske i ostale troškove koje je imala uspješna stranka u sporu, kao opće pravilo, snosi neuspješna stranka, osim ako to nije dopušteno zbog pravičnosti.

      Odjeljak 7.

         Mjere objave

   Članak 15.
   Objavljivanje sudskih odluka
   Države članice osiguravaju da u postupcima pokrenutima zbog povrede prava intelektualnog vlasništva, sudska tijela mogu odrediti, na zahtjev podnositelja zahtjeva i na trošak počinitelja povrede, primjerene mjere za širenje informacija u vezi s odlukom, uključujući i oglašavanje odluke i njezino objavljivanje u cjelini ili djelomično. Države članice mogu odrediti i druge dodatne mjere objave koje su u određenim okolnostima primjerene, uključujući i istaknuto oglašavanje.
   POGLAVLJE III.

      SANKCIJE U DRŽAVAMA ČLANICAMA

   Članak 16.
   Sankcije u državama članicama
   Ne dovodeći u pitanje građanskopravne i upravne mjere, postupke i pravna sredstva predviđene ovom Direktivom, države članice mogu primijeniti druge odgovarajuće sankcije u slučajevima povrede prava intelektualnog vlasništva.
   POGLAVLJE IV.

      KODEKSI PONAŠANJA I UPRAVNA SURADNJA

   Članak 17.
   Kodeksi ponašanja
   Države članice potiču:

               (a)

               razvoj kodeksa ponašanja od strane trgovinskih ili stručnih udruga ili organizacija na razini Zajednice s ciljem doprinošenja provedbi prava intelektualnog vlasništva, posebno preporučujući uporabu koda na optičkim diskovima koji omogućuje identifikaciju porijekla njihove proizvodnje;

               (b)

               podnošenje nacrta kodeksa ponašanja Komisiji na nacionalnoj razini i razini Zajednice kao i bilo kakvih procjena primjene tih kodeksa ponašanja.

         Članak 18.
   Procjena
   1.   Tri godine nakon datuma utvrđenog člankom 20. stavkom 1. svaka država članica Komisiji dostavlja izvješće o provedbi ove Direktive.
   Na temelju tih izvješća, Komisija sastavlja izvješće o provedbi ove Direktive, uključujući i procjenu učinkovitosti poduzetih mjera, kao i procjenu njezina utjecaja na inovacije i razvoj informacijskog društva. To se izvješće tada šalje Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru. Prema potrebi, i s obzirom na razvoj događaja u pravnom uređenju Zajednice, izvješće je popraćeno prijedlozima za izmjene ove Direktive.
   2.   Države članice pružaju Komisiji svu potporu i pomoć koja joj može biti potrebna pri sastavljanju izvješća navedenog u drugom podstavku stavka 1.
   Članak 19.
   Razmjena informacija i izvjestitelji
   U svrhu promicanja suradnje, uključujući i razmjenu informacija između država članica te između država članica i Komisije, svaka država članica imenuje jednog ili više nacionalnih izvjestitelja za sva pitanja koja se odnose na provedbu mjera utvrđenih ovom Direktivom. Podatke o nacionalnom izvjestitelju/izvjestiteljima priopćava se drugim državama članicama i Komisiji.
   POGLAVLJE V.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 20.
   Provedba
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 29. travnja 2006. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kad države članice donose te mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja utvrđuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove odredaba nacionalnog prava koje donose u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 21.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 22.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. travnja 2004.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         P. COX

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. McDOWELL

      (1)  SL C 32, 5.2.2004., str. 15.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 9. ožujka 2004. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 26. travnja 2004.

      (3)  SL L 336, 23.12.1994., str. 1.

      (4)  SL L 281, 23.11.1995., str. 31. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (5)  SL L 13, 19.1.2000., str. 12.

      (6)  SL L 178, 17.7.2000., str. 1.

      (7)  SL L 122, 17.5.1991., str. 42. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 93/98/EEZ (SL L 290, 24.11.1993., str. 9.).

      (8)  SL L 167, 22.6.2001., str. 10.


title: Direktiva Komisije (EU) 2015/2117 оd 23. studenoga 2015. o izmjeni, za potrebe donošenja posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama, Priloga II. Dodatka C Direktive 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sigurnosti igračaka, u pogledu klorometilizotiazolinona i metilizotiazolinona kao pojedinačnih tvari te kao smjese u omjeru 3: 1 (Tekst značajan za EGP)

text:
               24.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 306/23

         DIREKTIVA KOMISIJE (EU) 2015/2117
   оd 23. studenoga 2015.
   o izmjeni, za potrebe donošenja posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama, Priloga II. Dodatka C Direktive 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sigurnosti igračaka, u pogledu klorometilizotiazolinona i metilizotiazolinona kao pojedinačnih tvari te kao smjese u omjeru 3: 1
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o sigurnosti igračaka (1), a posebno njezin članak 46. stavak 2.,
   budući da:

               (1)

               Kako bi se osigurala visoka razina zaštite djece od rizika kojima su uzrok kemijske tvari u igračkama, Direktivom 2009/48/EZ utvrđuju se određeni zahtjevi u pogledu kemijskih tvari, primjerice onih koje su razvrstane kao karcinogene, mutagene ili toksične za reprodukciju (CMR) na temelju Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (2), te alergenih mirisa i određenih elemenata. Nadalje, Direktivom 2009/48/EZ Komisija se ovlašćuje za donošenje posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama namijenjenima djeci mlađoj od 36 mjeseci te u drugim igračkama namijenjenima za stavljanje u usta kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita u slučaju igračaka za koje postoji visok stupanj izloženosti. Donošenje tih graničnih vrijednosti sastoji se od uvrštavanja u Prilog II. Dodatak C Direktive 2009/48/EZ.

               (2)

               Za niz kemikalija trenutačno primjenjive granične vrijednosti previsoke su u odnosu na dostupne znanstvene dokaze ili uopće ne postoje. Stoga je za njih potrebno donijeti posebne granične vrijednosti, uzimajući u obzir zahtjeve u pogledu ambalaže za hranu kao i razlike između igračaka i materijala koji dolaze u dodir s hranom.

               (3)

               Za potrebe savjetovanja Europske komisije u pripremi zakonodavnih prijedloga i političkih inicijativa u području sigurnosti igračaka, Komisija je osnovala Stručnu skupinu za sigurnost igračaka. Zadaća je njezine podskupine „Kemikalije” pružati savjete u pogledu kemijskih tvari koje se smiju koristiti u igračkama.

               (4)

               Smjesa 5-kloro-2-metilizotiazolin-3(2H)-ona (CMI) i 2-metilizotiazolin-3(2H)-ona (MI) u omjeru 3: 1 (CAS broj 55965-84-9) (3) kao i njezine pojedinačne komponente CMI (CAS broj 26172-55-4) i MI (CAS broj 2682-20-4) upotrebljavaju se kao konzervansi u igračkama na bazi vode (4) uključujući boje za hobije, boje za bojanje rukama, boje za prozore/staklo, ljepila i balone od sapunice (5).

               (5)

               Rasprave o smjesi CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 kao i o CMI-ju i MI-ju kao pojedinačnim tvarima podskupina „Kemikalije” temeljila je na povezanom mišljenju Znanstvenog odbora za rizike za zdravlje i okoliš (SCHER) napominjući da se ni smjesa CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 ni pojedinačne komponente CMI ili MI ne preporučuju za upotrebu u igračkama zbog kontaktnih alergijskih reakcija koje su primijećene kod tih tvari u kozmetici (6). Podskupina „Kemikalije” u obzir je uzela i povezano mišljenje SCCS-a u kojem se smatra da je smjesa CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 snažan kontaktni alergen kod ljudi, kako je vidljivo iz dostupnih podataka (7).

               (6)

               Smjesa CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 razvrstana je kao tvar koja izaziva preosjetljivost kože; CMI i MI kao pojedinačne tvari nisu razvrstani u skladu s Uredbom. Direktivom 2009/48/EZ trenutačno nije utvrđena posebna granična vrijednost za smjesu CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 ni za CMI i MI kao pojedinačne tvari niti je utvrđena opća granična vrijednost za tvari koje izazivaju preosjetljivost.

               (7)

               S obzirom na navedeno, podskupina „Kemikalije” na svojem je sastanku 15. veljače 2012. preporučila da se smjesa CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 ne bi trebala upotrebljavati u igračkama.

               (8)

               Prema njemačkom Saveznom institutu za procjenu rizika (BfR, Bundesinstitut für Risikobewertung) (8) kao granične vrijednosti za CMI i MI, koji su snažni alergeni, trebalo bi odrediti koncentracije kojima se osigurava zaštita već senzibiliziranih osoba. To je najstrože ograničavanje alergena jer čak i njihove najniže koncentracije izazivaju alergijske reakcije kod osoba koje su već senzibilizirane. Prema prethodno navedenom mišljenju SCCS-a, ta je koncentracija niža od 2 mg/kg (9).

               (9)

               Prema mišljenju BfR-a, tržišnim nadzorom CMI se može rutinski odrediti do razine od 0,75 mg/kg, a MI do razine od 0,25 mg/kg (10) (granice kvantifikacije).

               (10)

               S obzirom na navedeno, Stručna skupina za sigurnost igračaka na svojem je sastanku 23. svibnja 2014. preporučila da se upotrebe CMI-ja i MI-ja kao pojedinačnih tvari ograniče na njihove granice kvantifikacije.

               (11)

               Iako postoji posebna granična vrijednost migracije za MI kao dodatak za upotrebu u određenim materijalima koji dolaze u dodir s hranom, osnovne pretpostavke iz kojih proizlazi ta granična vrijednost migracije razlikuju se od onih iz kojih proizlazi granična vrijednost sadržaja za MI u igračkama. Upotreba smjese CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 te upotreba CMI-ja kao pojedinačne tvari nisu regulirane za materijale koji dolaze u dodir s hranom.

               (12)

               S obzirom na navedeno, Prilog II. Dodatak C Direktive 2009/48/EZ potrebno je izmijeniti tako da uključuje granične vrijednosti sadržaja za smjesu CMI-ja i MI-ja u omjeru 3:1 te za CMI i MI kao pojedinačne tvari u igračkama.

               (13)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Odbora utemeljenog člankom 47. Direktive 2009/48/EZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Dodatku C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ dodaju se sljedeći unosi:

                  Tvar

                  CAS br.

                  Granična vrijednost

                  „Masa reakcije za: 5-kloro-2-metil-4-izotiazolin-3-on [EZ br. 247-500-7] i 2-metil-2H -izotiazol-3-on [EZ br. 220-239-6] (3: 1)

                  55965-84-9

                  1 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) u materijalima za igračke na bazi vode

                  5-kloro-2-metil-izotiazolin-3(2H)-on

                  26172-55-4

                  0,75 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) u materijalima za igračke na bazi vode

                  2-metilizotiazolin-3(2H)-on

                  2682-20-4

                  0,25 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) u materijalima za igračke na bazi vode”

   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 24. studenoga 2017. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od 24. studenoga 2017.
   Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. studenoga 2015.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 170, 30.6.2009., str. 1.

      (2)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL L 353, 31.12.2008., str. 1.).

      (3)  U skladu s mišljenjem Znanstvenog odbora za sigurnost potrošača (SCCS) o smjesi 5-kloro-2-metilizotiazolin-3(2H)-ona i 2-metil-izotiazolin-3(2H)-ona, trgovački nazivi su Kathon, Acticide, Microcare itd. Mišljenje doneseno 8. prosinca 2009., str. 6.

      (4)  Danska EPA (2014.), Survey and health assessment of preservatives in toys. Survey of chemical substances in consumer products no. 124, 2014., tablica 24., str. 56.

      (5)  Danska EPA (2014.), Survey and health assessment of preservatives in toys. Survey of chemical substances in consumer products no. 124, 2014., str. 38.–39.

      (6)  Znanstveni odbor za rizike za zdravlje i okoliš (SCHER), Mišljenje o „Odgovoru Europskog odbora za normizaciju (CEN) na mišljenje Znanstvenog odbora za toksičnost, ekotoksičnost i okoliš (CSTEE) o ocjeni izvješća CEN-a o procjeni rizika organskih kemikalija u igračkama”, doneseno 29. svibnja 2007., str. 8. i tablica 1. na str. 9.

      (7)  Vidjeti mišljenje SCCS-a u bilješci 3., str. 35.

      (8)  Stajalište njemačkog Saveznog instituta za procjenu rizika (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) od 24.9.2012., str. 4.

      (9)  Vidjeti mišljenje SCCS-a u bilješci 3., str. 33.

      (10)  Vidjeti bilješku 8.


title: Direktiva Komisije 2005/13/EZ od 21. veljače 2005. o izmjeni Direktive 2000/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o emisiji plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora namijenjenih za pogon traktora za poljoprivredu i šumarstvo i o izmjeni Priloga I. Direktivi 2003/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji traktora za poljoprivredu i šumarstvo  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 015

               HR

               Službeni list Europske unije

               166

         32005L0013

               L 055/35

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.02.2005.

      DIREKTIVA KOMISIJE 2005/13/EZ
   od 21. veljače 2005.
   o izmjeni Direktive 2000/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o emisiji plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora namijenjenih za pogon traktora za poljoprivredu i šumarstvo i o izmjeni Priloga I. Direktivi 2003/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji traktora za poljoprivredu i šumarstvo
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2000/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2000. o mjerama koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora namijenjenih za pogon traktora za poljoprivredu i šumarstvo i o izmjeni Direktive Vijeća 74/150/EEZ (1), a posebno njezine članke 6. i 7.,
   uzimajući u obzir Direktivu 2003/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o homologaciji traktora za poljoprivredu i šumarstvo, njihovih prikolica i priključnih vučenih strojeva, kao i njihovih sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 74/150/EEZ (2), a posebno njezin članak 19. stavak 1. točku (a),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1997. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u izvancestovne pokretne strojeve (3) kako je izmijenjena Direktivom 2004/26/EZ postavljaju se stroži zahtjevi u vezi s emisijama za motore ugrađene u izvancestovne pokretne strojeve te se uvode tri nova stupnja za granične vrijednosti emisije.

               (2)

               Direktiva 2000/25/EZ, koja je jedna od zasebnih direktiva u okviru postupka homologacije tipa prema Direktivi Vijeća 74/150/EEZ od 4. ožujka 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa traktora na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo (4), treba biti usklađena s Direktivom 97/68/EZ kako je izmijenjena Direktivom 2004/26/EZ, posebno s obzirom na poslije predviđeno uvođenje fleksibilne sheme.

               (3)

               Prilozi I. i II. Direktivi 2000/25/EZ moraju se prilagoditi, a posebno treba uzeti u obzir uvođenje novih graničnih vrijednosti ukupne emisije ugljikovodika i dušikovih oksida u skladu s Direktivom 97/68/EZ kako je izmijenjena Direktivom 2004/26/EZ. Druge izmjene trebaju se unijeti u te priloge kako bi se osigurala dosljednost među odredbama u opisnim dokumentima navedenima u direktivama 2000/25/EZ, 97/68/EZ i 2003/37/EZ. Dodatno, Prilog III. Direktivi 2000/25/EZ potrebno je prilagoditi radi dodavanja alternativnih homologacija tipa koje je potrebno priznavati za nove stupnjeve III.A, III.B i IV.

               (4)

               Također, treba prilagoditi Prilog I. Direktivi 2003/37/EZ kako bi se osigurala dosljednost među odredbama u opisnim dokumentima navedenima u Direktivama 2000/25/EZ, 97/68/EZ i 2003/37/EZ. Dodatno, nesuglasnost nazivlja treba ukloniti radi jasnoće.

               (5)

               Direktive 2000/25/EZ i 2003/37/EZ treba zato izmijeniti na odgovarajući način.

               (6)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 20. stavkom 1. Direktive 2003/37/EZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1. Direktiva 2000/25/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               U članku 1. dodaje se sljedeća alineja:

                           „—

                           ‚zamjenski motor’ znači iznova ugrađeni motor koji zamjenjuje motor u stroju i koji je isporučen samo u tu svrhu;”

               2.

               U članku 3. dodaje se sljedeći stavak:
               „3.   Zamjenski motori moraju zadovoljavati granične vrijednosti koje je zadovoljavao motor kad je izvorno bio stavljen na tržište.
               Natpis ‚ZAMJENSKI MOTOR’ treba biti postavljen na naljepnici na motoru ili unesen u vlasnički priručnik;”.

               3.

               Umeće se sljedeći članak 3.a:
               „Članak 3.a
               Fleksibilna shema
               Odstupajući od članka 3. stavaka 1. i 2., države članice osiguravaju da, na zahtjev proizvođača traktora, a uz dobiveno odobrenje tijela nadležnog za homologaciju, proizvođač motora može u razdoblju između dvaju uzastopnih stupnja graničnih vrijednosti staviti na tržište ograničeni broj motora koji zadovoljavaju samo stupanj granične vrijednosti emisije koji izravno prethodi trenutačno primjenjivu stupnju, ili traktore s takvim motorima, pod uvjetom da zadovoljava postupak naveden u Prilogu IV.”;

               4.

               Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           U stavku 2. dodaju se točke (c), (d) i (e):

                                       „(c)

                                       za stupanj III.A

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2005. za motore kategorija H, I i K (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.a Direktive 97/68/EZ),

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2006. za motore kategorije J (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.a Direktive 97/68/EZ);

                                       (d)

                                       za stupanj III.B

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2009. za motore kategorije L (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.c Direktive 97/68/EZ),

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2010. za motore kategorija M i N (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.c Direktive 97/68/EZ),

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2011. za motore kategorije P (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.c Direktive 97/68/EZ);

                                       (e)

                                       za stupanj IV.

                                                   —

                                                   nakon 31. prosinca 2012. za motore kategorije Q (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.d Direktive 97/68/EZ),

                                                   —

                                                   nakon 30. rujna 2013. za motore kategorije R (raspon snage kako je određeno u članku 9. stavku 3.d Direktive 97/68/EZ).”;

                           (b)

                           u stavku 3. dodaju se sljedeće alineje:

                                       „—

                                       nakon 31. prosinca 2005. za motore kategorije H,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2006. za motore kategorije I,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2006. za motore kategorije K,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2007. za motore kategorije J,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2010. za motore kategorije L,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2011. za motore kategorije M,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2011. za motore kategorije N,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2012. za motore kategorije P,

                                       —

                                       nakon 31. prosinca 2013. za motore kategorije Q,

                                       —

                                       nakon 30. rujna 2014. za motore kategorije R.”;

                           (c)

                           stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
                           „5.   Za motore kategorija A – G države članice mogu odgoditi datume navedene u stavku 3. za dvije godine s obzirom na motore proizvedene prije navedenog datuma. One mogu odobriti i druge iznimke u skladu s uvjetima utvrđenim u članku 10. Direktive 97/68/EZ.”;

                           (d)

                           dodaju se stavci 6., 7. i 8.:
                           „6.   Za motore kategorija H – R, datumi navedeni u stavku 3. odgađaju se za dvije godine s obzirom na motore proizvedene prije navedenog datuma.
                           7.   Za tipove ili porodice motora kategorija koji zadovoljavaju granične vrijednosti utvrđene u tablici u točkama 4.1.2.4., 4.1.2.5. i 4.1.2.6. Priloga I. Direktivi 97/68/EZ prije datuma utvrđenih u stavku 3. ovog članka, države članice dopuštaju postavljanje posebnih naljepnica i oznaka kako bi se pokazalo da odgovarajuća oprema zadovoljava propisane granične vrijednosti prije predviđenih datuma.
                           8.   U skladu s postupkom iz članka 20. stavka 2. Direktive 2003/37/EZ, Komisija usklađuje granične vrijednosti i datume stupnjeva III.B i IV. s graničnim vrijednostima i datumima koji o kojima će se odlučiti nakon postupka revizije previđenog u članku 2. točki (b) Direktive 2004/26/EZ, s obzirom na potrebe traktora za poljoprivredu ili šumarstvo, a posebno traktora kategorija T2, T4.1 i C2.”;

               5.

               Prilozi I., II. i III. mijenjaju se u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi.

               6.

               Dodaje se Prilog IV. za koji je tekst naveden u Prilogu II. ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   Prilog I. Direktivi 2003/37/EZ mijenja se u skladu s Prilogom III. ovoj Direktivi.
   Članak 3.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 2005. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
   One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 2006.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. veljače 2005.

            Za Komisiju

         Günter VERHEUGEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 173, 12.7.2000., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.

      (2)  SL L 171, 9.7.2003., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2004/66/EZ (SL L 168, 1.5.2004., str. 35.).

      (3)  SL L 59, 27.2.1998., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2004/26/EZ (SL L 146, 30.4.2004., str. 1.).

      (4)  SL L 84, 28.3.1974., str. 10. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 807/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 36.).
   PRILOG I.
   Prilozi I., II. i III. Direktivi 2000/25/EZ mijenjaju se kako slijedi:

               1.

               Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Dodatak 1. zamjenjuje se sljedećim:

                              „Dodatak 1.
                              Opisni dokument
                              za EZ homologaciju tipa osnovnog motora za uporabu u traktoru kao zasebnoj tehničkoj jedinici s obzirom na emisiju onečišćujućih tvari

                                 ”

                           (b)

                           u Dodatku 2. dijelu II., točka 2.4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.4.   Rezultati ispitivanja
                           Izmjereno u skladu sa zahtjevima Direktive 97/68/EZ
                           ”

               2.

               Prilog II. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Dodatak 1. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       točka 2. podtočke 2.1.17. i 2.1.18. zamjenjuju se sljedećim:

                                                   „2.1.17.

                                                   Usisni sustav: najveći dopušteni podtlak u usisnom vodu pri nazivnoj brzini vrtnje i punom opterećenju: …kPa

                                                   2.1.18.

                                                   Ispušni sustav: najveći dopušteni protutlak ispuha pri nazivnoj brzini vrtnje i punom opterećenju: …kPa”;

                                       ii.

                                       dodaje se sljedeće:
                                       „2.6.   Raspored kanala

                                                   2.6.1.

                                                   Položaj, veličina i broj”;

                           (b)

                           u Dodatku 2. dijelu II., točka 2.2.4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.2.4.   Rezultati ispitivanja
                           Izmjereno u skladu sa zahtjevima Direktive 97/68/EZ
                           ”

               3.

               Prilog III. zamjenjuje se sljedećim:

                  „PRILOG III.
                  PRIZNAVANJE ALTERNATIVNIH HOMOLOGACIJA TIPA

                              1.

                              Za stupanj I. priznaje se istovrijednost sljedećih certifikata o homologaciji tipa za motore kategorija A, B i C kako je utvrđeno u Direktivi 97/68/EZ:

                                          1.1.

                                          certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 97/68/EZ;

                                          1.2.

                                          certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 88/77/EEZ, koji ispunjavaju zahtjeve za stupnjeve A ili B s obzirom na članak 2. i Prilog I. točku 6.2.1. Direktive 88/77/EEZ kako je izmijenjena Direktivom 91/542/EEZ ili prema Pravilniku UNECE 49.02 nizom izmjena i ispravcima I/2;

                                          1.3.

                                          certifikati o homologaciji u skladu s Pravilnikom UNECE 96.

                              2.

                              Za stupanj II. priznaje se istovrijednost sljedećih certifikata o homologaciji tipa:

                                          2.1.

                                          certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 97/68/EZ, stupanj II. za motore kategorije D, E, F i G;

                                          2.2.

                                          certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 88/77/EEZ kako je izmijenjena Direktivom 99/96/EZ koji ispunjavaju zahtjeve za stupnjeve A, B1, B2 ili C predviđene u članku 2. i točki 6.2.1. Priloga I.;

                                          2.3.

                                          prema Pravilniku UNECE 49 nizom izmjena 03.;

                                          2.4.

                                          certifikati za stupanj B prema Pravilniku UNECE 96 s nizom izmjena 01 u skladu s točkom 5.2.1.

                              3.

                              Za stupanj III.A priznaje se istovrijednost sljedećih certifikata o homologaciji tipa:
                              certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 97/68/EZ, stupanj III.A za motore kategorija H, I, J i K.

                              4.

                              Za stupanj III.B priznaje se istovrijednost sljedećih certifikata o homologaciji tipa:
                              certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 97/68/EZ, stupanj III.B za motore kategorija L, M, N i P.

                              5.

                              Za stupanj IV. priznaje se istovrijednost sljedećih certifikata o homologaciji tipa:
                              certifikati o homologaciji u skladu s Direktivom 97/68/EZ, stupanj IV. za motore kategorija Q i R.”

         PRILOG II.
   Sljedeći Prilog IV. dodaje se Direktivi 2000/25/EZ:

         „PRILOG IV.
         ODREDBE ZA TRAKTORE I MOTORE KOJI SE STAVLJAJU NA TRŽIŠTE PREMA FLEKSIBILNOJ SHEMI PROPISANOJ U ČLANKU 3.A
         1.   RADNJE KOJE PODUZIMAJU PROIZVOĐAČI MOTORA I TRAKTORA
         1.1.   Proizvođač traktora koji želi upotrijebiti fleksibilnu shemu mora zatražiti dopuštenje od svojega homologacijskog tijela da u razdoblju između stupnja emisija stavi na tržište ili nabavi od svojih dobavljača količine motora opisane u točkama 1.2. i 1.3. koji ne zadovoljavaju trenutačne granične vrijednosti za emisiju, ali koji su homologirani prema prethodnom stupnju granica za emisiju.
         1.2.   Broj motora stavljenih na tržište prema fleksibilnoj shemi ne može u jednoj kategoriji motora prijeći 20 % godišnjih prodaja proizvođača traktora s motorima u toj kategoriji (izračunano kao prosjek prodaja u posljednjih 5 godina na tržištu EU-a). U slučaju kad je proizvođač traktora prodavao traktore u EU-u u razdoblju kraćem od pet godina, prosjek će se izračunati na temelju razdoblja u kojem je proizvođač traktora prodavao traktore u EU-u.
         1.3.   Kao drugu mogućnost za točku 1.2. proizvođač traktora može zatražiti dopuštenje za svoje dobavljače motora da stave na tržište određeni broj motora prema fleksibilnoj shemi. Broj motora u svakoj kategoriji motora ne smije prijeći sljedeće vrijednosti:

                     Kategorija motora

                     Broj motora

                     19–37 kW

                     200

                     37–75 kW

                     150

                     75–130 kW

                     100

                     130–560 kW

                     50

               1.4.   Proizvođač traktora treba u svojem zahtjevu tijelu nadležnom za homologaciju uključiti sljedeće podatke:

                     (a)

                     uzorak naljepnica koje se postavljaju na svaki traktor u koji će biti ugrađen motor stavljen na tržište prema fleksibilnoj shemi. Na naljepnicama se navodi sljedeći tekst: ‚TRAKTOR BR. … (serijski broj izrade) OD … (ukupni boj traktora u odgovarajućem području snaga) S MOTOROM BR. … S HOMOLOGACIJOM TIPA (Direktiva 2000/25/EZ) BR. …’; i

                     (b)

                     uzorak dodatne naljepnice koja se postavlja na motor, na kojoj piše tekst naveden u točki 2.2. ovog Priloga.

               1.5.   Proizvođač traktora treba homologacijskom tijelu staviti na uvid sve podatke u vezi s primjenom fleksibilne sheme koje homologacijsko tijelo može zatražiti kao nužne za donošenje odluke.
         1.6.   Proizvođač traktora treba podnijeti izvještaj svakih šest mjeseci tijelima nadležnima za homologaciju u državama članicama, u kojima je traktor ili motor stavljen na tržište, o primjeni fleksibilnih shema koje on upotrebljava. Izvješće mora sadržavati zbirne podatke o broju motora i traktora stavljenih na tržište prema fleksibilnoj shemi, serijske brojeve motora i traktora te države članice u kojima je traktor stavljen u uporabu. Taj se postupak treba primjenjivati tako dugo dok se još primjenjuje fleksibilna shema.
         2.   RADNJE KOJE PODUZIMA PROIZVOĐAČ MOTORA
         2.1.   Proizvođač motora može dobavljati homologirane motore proizvođaču traktora prema fleksibilnoj shemi u skladu s točkom 1. ovog Priloga.
         2.2.   Proizvođač motora mora postaviti naljepnicu na takve motore sa sljedećim tekstom: ‚Motori stavljeni na tržište prema fleksibilnoj shemi’.
         3.   RADNJE KOJE PODUZIMA TIJELO NADLEŽNO ZA HOMOLOGACIJU
         Tijelo nadležno za homologaciju treba ocijeniti sadržaj zahtjeva za fleksibilnu shemu i priložene dokumente. Kao rezultat, ono će obavijestiti proizvođača traktora o svojoj odluci hoće li dopustiti uporabu fleksibilne sheme ili neće.”

   PRILOG III.
   U Prilogu I. Direktivi 2003/37/EZ, obrazac A, odjeljak 3. „Motor”, zamjenjuje se sljedećim:

      “

         ”


title: Direktiva Vijeća 2001/64/EZ od 31. kolovoza 2001. o izmjeni Direktive 66/401/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja i Direktive 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica

text:
                  03/Sv. 56

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  198

            32001L0064

                  L 234/60

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA VIJEĆA 2001/64/EZ
      od 31. kolovoza 2001.
      o izmjeni Direktive 66/401/EEZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja i Direktive 66/402/EEZ o stavljanju na tržište sjemena žitarica
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE ,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
      budući da:

                  (1)

                  Zbog razloga navedenih u nastavku, Direktivu Vijeća 66/401/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (4) i Direktivu Vijeća 66/402/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena žitarica (5) treba izmijeniti.

                  (2)

                  Odlukom Komisije 94/650/EZ (6) organiziran je privremeni pokus pod određenim uvjetima, s ciljem procjenjivanja bi li stavljanje na tržište sjemena u rasutom stanju krajnjem kupcu imalo štetan učinak na kakvoću sjemena u usporedbi s razinom kakvoće koja se postiže prema postojećem sustavu na temelju direktiva 66/401/EEZ i 66/402/EEZ.

                  (3)

                  Nakon tog privremenog pokusa, primjereno je dozvoliti trajno stavljanje na tržište sjemena u rasutom stanju krajnjem kupcu, uz uvjet poštovanja posebnih uvjeta, a direktive 66/401/EEZ i 66/402/EEZ treba na odgovarajući način izmijeniti.

                  (4)

                  Mjere potrebne za provedbu direktiva 66/401/EEZ i 66/402/EEZ treba usvojiti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7),

            DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Direktiva 66/401/EEZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Dodaje se sljedeći članak:
                  „Članak 10.d
                  1.   Države članice mogu, odstupajući od članaka 8., 9. i 10., predvidjeti pojednostavljenje odredaba koje se odnose na mehanizam za zatvaranje i označivanje pakiranja u slučaju stavljanja na tržište sjemena kategorije ‚certificirano sjeme’ u rasutom stanju krajnjem kupcu.
                  2.   Uvjeti za primjenu odstupanja na temelju gore navedenog stavka 1. određuju se u skladu s postupkom iz članka 21. stavka 2.
                  Do donošenja takvih mjera primjenjuju se uvjeti određeni u članku 2. Odluke Komisije 94/650/EZ (*).

                     (*)  SL L 252, 28.9.1994., str. 15. Odluka kako zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2000/441/EZ (SL L 176, 15.7.2000., str. 50.).”"

                  2.

                  Članak 21. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 21.
                  1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu, utemeljen člankom 1. Odluke Komisije 66/399/EEZ (dalje u tekstu ‚Odbor’).
                  2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (**).
                  Rok predviđen u članku 4. stavku 3. Odluke 1999/468/EZ određuje se na mjesec dana.
                  3.   Odbor donosi svoj poslovnik.

                     (**)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.”"

            Članak 2.
      Direktiva 66/402/EEZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 10.a
                  1.   Države članice mogu, odstupajući od članaka 8., 9. i 10., predvidjeti pojednostavljenje odredaba koje se odnose na mehanizam za zatvaranje i oznake pakiranja u slučaju stavljanja na tržište sjemena kategorije ‚certificirano sjeme’ u rasutom stanju krajnjem kupcu.
                  2.   Uvjeti za primjenu odstupanja u skladu s gore navedenim stavkom 1. određuju se u skladu s postupkom iz članka 21. stavka 2.
                  Do usvajanja takvih mjera primjenjuju se uvjeti određeni u članku 2. Odluke Komisije 94/650/EZ (***)

                     (***)  SL L 252, 28.9.1994., str. 15. Odluka kako zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2000/441/EZ (SL L 176, 15.7.2000., str. 50.).”"

                  2.

                  Članak 21. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 21.
                  1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za sjeme i reprodukcijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu uspostavljen člankom 1. Odluke Komisije 66/399/EEZ (dalje u tekstu ‚Odbor’).
                  2.   Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (****).
                  Rok predviđen u članku 4. stavku 3. Odluke 1999/468/EZ određuje se na mjesec dana.
                  3.   Odbor donosi svoj poslovnik.

                     (****)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.”"

            Članak 3.
      1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. ožujka 202. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
      Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadrže uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Komisija o tome obavješćuje ostale države članice.
      Članak 4.
      Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
      Članak 5.
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 31. kolovoza 2001.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            L. MICHEL

         (1)  SL C 212 E, 31.7.2001.

         (2)  Mišljenje od 4. srpnja 2001.

         (3)  Mišljenje od 11. srpnja 2001.

         (4)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/96/EZ (SL L 25, 1.2.1999., str. 27.).

         (5)  SL 125, 11.7.1996., str. 2309/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 1999/54/EZ (SL L 142, 5.6.1999., str. 30.).

         (6)  SL L 252, 28.9.1994., str. 15. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2000/441/EZ (SL L 176, 15.7.2000., str. 50.).

         (7)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.