title: Direktiva 2000/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu motornih vozila od prednjeg podlijetanja i o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ

text:
               13/Sv. 010

               HR

               Službeni list Europske unije

               187

         32000L0040

               L 203/9

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.06.2000.

      DIREKTIVA 2000/40/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 26. lipnja 2000.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na zaštitu motornih vozila od prednjeg podlijetanja i o izmjeni Direktive Vijeća 70/156/EEZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               Odlukom 97/836/EZ (4) Vijeće je, uz suglasnost Europskog parlamenta, ovlastilo Zajednicu da pristupi Sporazumu Gospodarske komisije UN-a za Europu (ECE) o prihvaćanju jednakih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili upotrijebiti na vozilima na kotačima i uvjetima za uzajamno priznavanje homologacija dodijeljenih na temelju tih propisa, sklopljenom u Ženevi 20. ožujka 1958., kako je revidiran 16. listopada 1995.

               (2)

               Zajednica se pristupanjem navedenom Sporazumu obvezala na utvrđeni popis pravilnika uspostavljenih prema tom Sporazumu. Taj popis uključuje Pravilnik UNECE br. 93 (5).

               (3)

               Kako bi se smanjio broj žrtava u nesrećama na europskim cestama potrebno je u postupak EZ homologacije tipa bez odlaganja uvesti mjere iz Pravilnika UNECE br. 93 predviđenog u Direktivi Vijeća 70/156/EEZ (6), kako bi se u osobnim automobilima i lakim furgonima u slučaju sudara s prednjim dijelom velikih teretnih vozila poboljšala zaštita putnika od ozljeda i kako bi se proizvođačima takvih naprava i vozila opremljenih takvim napravama omogućilo da dobiju EZ homologaciju tipa ako zadovoljavaju tehničke zahtjeve tog Pravilnika.

               (4)

               U skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti, utvrđenim u članku 5. Ugovora, države članice ne mogu dostatno ostvariti ciljeve ove Direktive zbog opsega i učinka predložene aktivnosti u odgovarajućem području i zbog toga ih se može na bolji način ostvariti na razini Zajednice. Ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje svojeg cilja, tj. EZ homologacije tipa.

               (5)

               Ova Direktiva je jedna od posebnih direktiva koje se moraju slijediti kako bi se uskladilo s postupkom EZ homologacije tipa. Prema tome, odredbe utvrđene u Direktivi 70/156/EEZ u odnosu na vozila, sustave vozila, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice, primjenjuju se na ovu Direktivu.

               (6)

               S obzirom na značajan broj cestovnih nezgoda u kojima sudjeluju gospodarska vozila s masom većom od 3,5 tona te radi povećanja sigurnosti na cestama, odredbe koje se odnose na takva vozila trebale bi ovom Direktivom postati obvezujuće, ne čekajući buduće dopune postupka EZ homologacije tipa za tu kategoriju vozila.

               (7)

               U skladu s tim treba izmijeniti Direktivu 70/156/EEZ,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U svrhu ove Direktive:

         (a)
         „vozilo” znači motorno vozilo prema definiciji u dijelu A. Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ;

         (b)
         „naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja” znači naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je predviđena da bude dio vozila i koja se prema članku 2. Direktive 70/156/EEZ može homologirati kao zasebna tehnička jedinica.
   Članak 2.
   1.   Od 10. kolovoza 2001., ili, ako je objava koja je navedena u članku 3. odgođena za nakon 10. veljače 2001., šest mjeseci nakon stvarnog datuma te objave, države članice ne smiju, zbog razloga koji se odnose na zaštitu od prednjeg podlijetanja vozila:

               (a)

               odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije tipa za određeni tip vozila ili za tip naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice; niti

               (b)

               zabraniti registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu vozila ili naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice;

         ako vozila ili zasebne tehničke jedinice zadovoljavaju zahtjeve ove Direktive.
   2.   Od 10. kolovoza 2003. države članice:

               (a)

               ne dodjeljuju EZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa za tip vozila niti za tip naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice;

               (b)

               odbijaju registraciju, prodaju ili stavljanje u uporabu novih vozila ili novih naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice;

         zbog razloga koji se odnose na zaštitu od prednjeg podlijetanja, ako ne zadovoljavaju zahtjeve ove Direktive.
   3.   Administrativne odredbe prema kojima se provodi postupak EZ homologacije tipa navedene su u Prilogu I.
   Područje primjene ove Direktive i tehnički zahtjevi koji moraju biti ispunjeni za dodjeljivanje EZ homologacije tipa navedeni su u Prilogu II.
   Članak 3.
   Pravilnik br. 93 Gospodarske komisije UN-a za Europu bit će objavljen u Službenom listu Europskih zajednica prije 10. veljače 2001.
   Članak 4.
   Direktiva 70/156/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           Točka 2.3.4. zamjenjuje se sljedećim:
                           2.3.4.   Širina krajnje prednje osovine (mjereno na najizbočenijem dijelu guma, ne uzimajući u obzir izbočenje guma u blizini tla): …”

                           (b)

                           Dodaju se sljedeće točke:
                           Zaštita od prednjeg podlijetanja
                           9.22.1.   Nacrti dijelova vozila koji su bitni za zaštitu od prednjeg podlijetanja, tj. nacrt vozila i/ili podvozja s položajem i načinom ugradbe najšire prednje osovine, nacrt načina ugradbe i/ili pričvršćivanja zaštite od prednjeg podlijetanja. Ako je zaštita od podlijetanja ostvarena bez posebne naprave, nacrt mora jasno prikazivati da su zadovoljene zahtijevane dimenzije: …
                           9.22.2.   U slučaju posebne naprave, potpuni opis i/ili nacrt zaštite prednjeg podlijetanja (uključujući nosače i dijelove za pričvršćivanje) ili, ako je homologirana kao zasebna tehnička jedinica, broj homologacije: …”

               2.

               Prilog IV. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           U dio I. dodaje se sljedeća točka:

                                       Predmet

                                       Broj direktive

                                       Oznaka Službenog lista

                                       Primjenjuje se za kategoriju vozila

                                       M1

                                       M2

                                       M3

                                       N1

                                       N2

                                       N3

                                       O1

                                       O2

                                       O3

                                       O4

                                                   „57.

                                                   Zaštita od prednjeg podlijetanja

                                       2000/40/EZ

                                          L 203, 10.8.2000., str. 9.

                                       X

                                       X”

                           (b)

                           U dio II. dodaje se sljedeća točka:

                                       Predmet

                                       Osnovni pravilnik br.

                                       Niz izmjena

                                       Dopuna

                                       Ispravak2

                                                   „57.

                                                   Zaštita od prednjeg podlijetanja

                                       93.

                                       —

                                       —

                                       —”

         Članak 5.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 10. kolovoza 2001. Međutim, ako je objava koja je navedena u članku 3. odgođena za nakon 10. veljače 2001., države članice provode usklađivanje u narednih šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Države članice primjenjuju te mjere od 10. kolovoza 2001. ili ako je objava koja je navedena u članku 3. odgođena za nakon 10. veljače 2001., šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave.
   Kada države članice donesu ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 6.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 26. lipnja 2000.

            Za Europski parlament

            Predsjednica

         N. FONTAINE

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. COELHO

      (1)  SL C 89, 30.3.1999., str. 11.

      (2)  SL C 209, 22.7.1999., str. 8.

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 27. listopada 1999. (SL C 154, 5.6.2000., str. 50.), zajedničko stajalište Vijeća od 27. ožujka 2000. (SL C 178, 27.6.2000., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 17. svibnja 2000.

      (4)  SL L 346, 17.12.1997., str. 78.

      (5)  Gospodarska komisija za Europu (UN), dokument E/ECE/324.

      (6)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 11, 16.1.1999., str. 25.).
   POPIS PRILOGA

               PRILOG I.:

            Administrativne odredbe za EZ homologaciju tipa

               Dodatak 1.:

            Opisni dokument koji se odnosi na EZ homologaciju tipa naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice

               Dodatak 2.:

            Opisni dokument koji se odnosi na EZ homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradbu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je homologirana kao zasebna tehnička jedinica

               Dodatak 3.:

            Opisni dokument koji se odnosi na EZ homologaciju tipa vozila s obzirom na njegovu zaštitu od prednjeg podlijetanja

               Dodatak 4.:

            Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa (za tip naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice)

               Dodatak 5.:

            Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa (za tip vozila s obzirom na ugradbu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je homologirana kao zasebna tehnička jedinica)

               Dodatak 6.:

            Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa (za tip vozila s obzirom na njegovu zaštitu od prednjeg podlijetanja)

               Dodatak 7:

            Obrazac oznake EZ homologacije tipa

               PRILOG II.:

            Područje primjene i tehnički zahtjevi
         PRILOG I.
   ADMINISTRATIVNE ODREDBE ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA
   1.   ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA
   Zahtjev za EZ homologaciju tipa naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice
   1.1.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 70/156/EEZ za napravu za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice u skladu s člankom 2. Direktive 70/156/EEZ podnosi proizvođač naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja.
   1.1.2.   Obrazac za opisni dokument prikazan je u Dodatku 1.
   1.1.3.   Uzorak koji predstavlja tip naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja dostavlja se tehničkoj službi koja je odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja. Ta služba može, ako to smatra potrebnim, zatražiti dodatni uzorak. Uzorci moraju biti jasno i neizbrisivo označeni trgovačkim nazivom ili oznakom podnositelja zahtjeva i oznakom tipa.
   Zahtjev za EZ homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradbu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je homologirana kao zasebna tehnička jedinica
   1.2.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa u skladu s člankom 3. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ podnosi proizvođač vozila.
   1.2.2.   Obrazac za opisni dokument prikazan je u Dodatku 2.
   1.2.3.   Tehničkoj službi koja je odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja dostavlja se uzorak vozila koji se homologira kao i napravu za zaštitu od prednjeg podlijetanja predviđenu za ugradbu, koja je homologirana kao zasebna tehnička jedinica.
   Zahtjev za EZ homologaciju tipa vozila s obzirom na njegovu zaštitu od prednjeg podlijetanja
   1.3.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa u skladu s člankom 3. stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ podnosi proizvođač vozila.
   1.3.2.   Obrazac za opisni dokument prikazan je u Dodatku 3.
   1.3.3.   Tehničkoj službi koja je odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja dostavlja se uzorak vozila koji treba homologirati.
   2.   DODJELJIVANJE EZ HOMOLOGACIJE TIPA
   2.1.   Ako su zadovoljeni odgovarajući zahtjevi, dodjeljuje se EZ homologacija tipa prema članku 4. stavku 3. i prema potrebi članku 4. stavku 4. Direktive 70/156/EEZ.
   Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa prikazan je u:
   2.2.1.   Dodatku 4. za napravu za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice;
   2.2.2.   Dodatku 5. za tip vozila s obzirom na ugradbu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je homologirana kao zasebna tehnička jedinica;
   2.2.3.   Dodatku 6. za tip vozila s obzirom na njegovu zaštitu od prednjeg podlijetanja.
   2.3.   Homologacijski broj u skladu s Prilogom VII. Direktivi 70/156/EEZ dodjeljuje se svakom tipu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja ili svakom tipu homologiranog vozila. Ista država članica ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja ili drugom tipu vozila.
   3.   OZNAKA EZ HOMOLOGACIJE TIPA ZASEBNE TEHNIČKE JEDINICE
   3.1.   Svaka naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja koja je sukladna tipu homologiranom prema ovoj Direktivi kao zasebna tehnička jedinica označava se oznakom EZ homologacije tipa.
   3.2.   Ta se oznaka sastoji od pravokutnika oko slova „e”, iza kojeg se nalazi razlikovni broj države članice koja je dodijelila homologaciju tipa:

               1

               za Njemačku

               2

               za Francusku

               3

               za Italiju

               4

               za Nizozemsku

               5

               za Švedsku

               6

               za Belgiju

               9

               za Španjolsku

               11

               za Ujedinjenu Kraljevinu

               12

               za Austriju

               13

               za Luksemburg

               17

               za Finsku

               18

               za Dansku

               21

               za Portugal

               23

               za Grčku

               24

               za Irsku

         Ona mora u blizini pravokutnika sadržavati „osnovni broj homologacije” iz točke 4. broja homologacije tipa određenog u Prilogu VII. Direktivi 70/156/EEZ, ispred kojeg se stavlja dvoznamenkasti redni broj koji se dodjeljuje najnovijim većim tehničkim izmjenama Direktive 2000/40/EZ na dan dodjeljivanja homologacije tipa. Za ovu je Direktivu taj redni broj 00.
   3.3.   Oznaka EZ homologacije tipa mora se postaviti na napravu za zaštitu od prednjeg podlijetanja tako da se ne može izbrisati i da je jasno čitljiva čak i kad je naprava ugrađena u vozilo.
   3.4.   Uzorak oznake EZ homologacije tipa nalazi se u Dodatku 7.
   4.   PREINAKE TIPA I IZMJENE HOMOLOGACIJA
   4.1.   U slučaju preinaka tipa koji je homologiran prema ovoj Direktivi primjenjuju se odredbe članka 5. Direktive 70/156/EEZ.
   5.   SUKLADNOST PROIZVODNJE
   5.1.   Mjere za osiguravanje sukladnosti proizvodnje poduzimaju se u skladu s odredbama navedenim u članku 10. Direktive 70/156/EEZ.
   PRILOG II.
   PODRUČJE PRIMJENE I TEHNIČKI ZAHTJEVI
   1.   PODRUČJE PRIMJENE
   Ova se Direktiva primjenjuje na:
   1.1.1.   naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja kao zasebne tehničke jedinice koje su namijenjene za ugradbu na vozila kategorija N2 i N3
       (1);
   1.1.2.   vozila kategorija N2 i N3 s obzirom na ugradbu naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja koje su homologirane kao zasebne tehničke jedinice;
   1.1.3.   vozila kategorija N2 i N3 s obzirom na njihovu zaštitu od prednjeg podlijetanja.
   1.2.   Vozila kategorije N2 čija najveća masa ne prelazi 7,5 tona moraju zadovoljavati jedino zahtjev iz ove Direktive za zračnost iznad tla od 400 mm.
   Zahtjevi iz ove Direktive ne primjenjuju se na:
   1.3.1.   terenska vozila kategorija N2 i N3;
   1.3.2.   ona vozila čija uporaba nije spojiva s odredbama o zaštiti od prednjeg podlijetanja.
   2.   DEFINICIJE
   U svrhu ove Direktive:
   2.1.   „najveća masa” vozila znači najveća tehnički dopuštena ukupna masa prema definiciji u točki 2.8. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ;
   2.2.   „neopterećeno vozilo” znači vozilo u voznom stanju s masom prema definiciji u točki 2.6. Priloga I. Direktivi 70/156/EEZ;
   2.3.   „tip naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja” znači naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja koje se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su oblik, dimenzije, dijelovi za pričvršćivanje, materijali i oznake navedene u točki 1.1.3. Priloga I.;
   2.4.   „zaštita od prednjeg podlijetanja” znači postojanje na prednjem dijelu vozila:
   posebne naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja; ili
   dijela nadogradnje, elemenata šasije ili drugih dijelova za koje se, s obzirom na njihov oblik i značajke, može smatrati da ispunjavaju funkciju naprave za zaštitu od prednjeg podlijetanja;
   „tip vozila” znači vozila koja se međusobno bitno ne razlikuju u obilježjima kao što su:
   2.5.1.   širina prednje krajnje osovine izmjerene u krajnjim vanjskim točkama guma, izuzimajući izbočenje guma u blizini tla;
   2.5.2.   struktura, dimenzije, oblik i materijali prednjeg dijela vozila kad imaju utjecaj na zahtjeve iz odgovarajućeg dijela ove Direktive;
   2.5.3.   homologirana naprava za zaštitu od prednjeg podlijetanja ugrađena na vozilo;
   2.5.4.   najveća dopuštena masa tipa vozila.
   3.   TEHNIČKI ZAHTJEVI
   Tehnički zahtjevi koji se moraju zadovoljiti za dobivanje homologacije tipa u skladu s ovom Direktivom su kao što su navedeni u točkama 6., 8. i 10. te u Prilogu 5. Pravilnika UNECE br. 93, uz sljedeće iznimke:
   3.1.   u točki 8.2., umjesto „priopćenje iz Priloga 1.” treba stajati „certifikat EZ homologacije tipa iz Priloga I. Dodatka 5.”;
   3.2.   u točki 8.3., umjesto riječi „(Prilog 1. točka 9.)” navedenih u zagradi, treba stajati „(Prilog I., Dodatak 4., dopuna, stavak 1.4.)”;
   3.3.   u točki 8.6., umjesto riječi „(Prilog 1. točka 8.)” navedenih u zagradi, treba stajati „(Prilog I., Dodatak 1., stavak 2.3.)”;
   3.4.   u točki 3.5.1. Priloga V. umjesto „za zahtjeve podnesene prema dijelu III.” treba stajati „za zahtjeve podnesene prema Prilogu I., stavku 1.3.”.

      (1)  Prema definiciji u odjeljku A. Priloga II. Direktivi 70/156/EEZ.


title: 70/50/EEZ: Direktiva Komisije od 22. prosinca 1969. koja se temelji na odredbama članka 33. stavka 7. o ukidanju mjera koje imaju učinak istovrstan količinskim ograničenjima na uvoz, a koje nisu obuhvaćene ostalim odredbama usvojenima sukladno Ugovoru o osnivanju EEZ-a

text:
               02/Sv. 021

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31970L0050

               L 013/29

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.12.1969.

      DIREKTIVA KOMISIJE

   od 22. prosinca 1969.
   koja se temelji na odredbama članka 33. stavka 7. o ukidanju mjera koje imaju učinak istovrstan količinskim ograničenjima na uvoz, a koje nisu obuhvaćene ostalim odredbama usvojenima sukladno Ugovoru o osnivanju EEZ-a
   (70/50/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 33. stavak 7.,
   budući da za potrebe članka 30. i sljedećih, „mjere” su zakoni i drugi propisi, upravne prakse i svi instrumenti koje izdaju tijela javne vlasti, uključujući preporuke;
   budući da su za potrebe ove Direktive „upravne prakse” svi standardni i redovito provođeni postupci tijela javne vlasti; budući da su „preporuke” svi instrumenti koje izdaju tijela javne vlasti koje primatelje pravno ne obvezuju, ali ih usmjeravaju k određenom postupanju;
   budući da formalnosti koje se provode pri uvozu u pravilu nemaju učinak istovrstan količinskim ograničenjima te stoga nisu obuhvaćene ovom Direktivom;
   budući da neke mjere koje su države članice usvojile, osim onih koje se primjenjuju jednako na domaće i uvozne proizvode, a koje su već vrijedile na dan stupanja na snagu Ugovora, nisu obuhvaćene ostalim odredbama usvojenim sukladno Ugovoru, pa ili onemogućavaju uvoz ili ga otežavaju ili čine skupljim od prodaje domaćih proizvoda;
   budući da te mjere treba razmotriti kako bi se uključile one po kojima pristup uvezenih proizvoda na domaće tržište u bilo kojoj fazi prodaje podliježe uvjetima koji nisu utvrđeni za domaće proizvode ili podliježe uvjetima koji se razlikuju od onih koji su utvrđeni za domaće proizvode te ih je teže ispuniti, tako da se tako opterećuju samo uvezeni proizvodi;
   budući da te mjere također treba razmotriti kako bi se uključile one po kojima se u bilo kojoj fazi prodaje domaćim proizvodima jamče povlastice, osim potpora, za koje mogu i ne moraju biti vezani određeni uvjeti, te ako takve mjere u potpunosti ili djelomično onemogućavaju prodaju uvezenih proizvoda;
   budući da takve mjere ometaju uvoz koji bi se inače mogao provoditi, te stoga imaju učinak istovrstan količinskim ograničenjima na uvoz;
   budući da učinci mjera o slobodnom kretanju roba koje se odnose na prodaju proizvoda i koje se primjenjuju jednako na domaće i uvezene proizvode općenito nisu istovrsni učincima kvantitativnih ograničenja, budući da su ti učinci obično svojstveni razlikama u pravilima koje države članice primjenjuju u ovom pogledu;
   budući da takve mjere mogu imati ograničavajući učinak na slobodno kretanje roba koji prelazi ono što je bitno za takva pravila;
   budući da do toga dolazi ako se uvoz bilo onemogućava bilo otežava ili čini skupljim od prodaje domaćih proizvoda te ako takav učinak nije nužan za postizanje cilja u okviru područja primjene ovlasti za regulaciju trgovine koji je Ugovorom prepušten državama članicama; budući da do toga naročito dolazi u slučaju gdje se taj cilj s jednakim učinkom može postići drugim sredstvima koja manje ometaju trgovinu; budući da do toga dolazi i ako ograničavajući učinak tih odredbi na slobodno kretanje roba prelazi razmjere svoje svrhe;
   budući da stoga te mjere imaju učinak istovrstan količinskim ograničenjima na uvoz;
   budući da se carinska unija ne može postići bez ukidanja takvih mjera s istovrsnim učinkom na količinskim ograničenjima na uvoz;
   budući da države članice moraju ukinuti sve mjere s istovrsnim učinkom najkasnije do kraja prijelaznog razdoblja čak i ako niti jedna direktiva Komisije to ne bude izričito tražila od njih;
   budući da se odredbe o ukidanju količinskih ograničenja i mjera s istovrsnim učinkom između država članica primjenjuju i na proizvode podrijetlom i izvezene iz države članice i na proizvode podrijetlom iz trećih zemalja puštenih u slobodan promet u drugim državama članicama;
   budući da se članak 33. stavak 7. ne primjenjuje na spomenute mjere obuhvaćene odredbama Ugovora, a posebno one koje su obuhvaćene člankom 37. stavkom 1. i člankom 44. Ugovora ili su integralni dio nacionalne organizacije poljoprivrednog tržišta;
   budući da se članak 33. stavak 7. ne primjenjuje na pristojbe i poreze iz članka 12. i sljedećih te članka 95. i sljedećih ili na potpore iz članka 92.;
   budući da odredbe članka 33. stavka 7. ne priječe primjenu posebno članaka 36. i 223.,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha ove Direktive je ukidanje mjera iz članaka 2. i 3. koje su vrijedile na dan stupanja na snagu Ugovora o osnivanju EEZ-a.
   Članak 2.
   1.   Ovom se Direktivom obuhvaćaju mjere, osim onih koje se primjenjuju jednako i na domaće i na uvezene proizvode, koje ometaju uvoz koji bi se inače mogao provesti, uključujući mjere koje otežavaju uvoz ili ga čine skupljim od prodaje domaćih proizvoda.
   2.   Direktiva posebno obuhvaća mjere po kojima uvoz ili prodaja uvezenih proizvoda u svim njenim fazama podliježe uvjetima, osim formalnosti, koji se traže samo za uvezene proizvode ili uvjetima različitim od onih koji se traže za domaće proizvode te im je puno teže udovoljiti. Jednako tako obuhvaća posebno mjere koje pogoduju domaćim proizvodima ili im jamče povlastice koje nisu potpora, uz koje mogu i ne moraju biti povezani uvjeti.
   3.   Navedene se mjere moraju poduzeti kako bi se uključile mjere koje:

               (a)

               određuju minimalne ili maksimalne cijene samo za uvezene proizvode ispod ili iznad kojih je uvoz zabranjen, ograničen ili podliježe uvjetima koji ometaju uvoz;

               (b)

               određuju manje povoljne cijene za uvezene proizvode nego za domaće proizvode;

               (c)

               određuju marže profita ili bilo koji drugi element cijene samo za uvezene proizvode ili se određuju različite marže profita za domaće i uvezene proizvode, na štetu ovih zadnjih;

               (d)

               onemogućavaju svako povećanje cijene uvezenog proizvoda koje odgovara dodatnim troškovima i nametima pri uvozu;

               (e)

               određuju cijene proizvoda isključivo na temelju cijena ili kvalitete domaćih proizvoda i to na razini koja ometa uvoz;

               (f)

               smanjuju vrijednost uvezenog proizvoda posebno smanjivanjem njegove stvarne vrijednosti ili povećanjem njegovih troškova;

               (g)

               uvjetuju pristup uvezenih proizvoda domaćem tržištu time da na državnom području države članice uvoznice moraju imati agenta ili predstavnika;

               (h)

               određuju uvjete plaćanja samo za uvezene proizvode ili se na uvezene proizvode primjenjuju uvjeti različiti od onih za domaće proizvode kojima je puno teže udovoljiti;

               (i)

               samo pri uvozu traže polaganje jamstava ili plaćanje predujma;

               (j)

               samo za uvezene proizvode postavljaju uvjete u vezi s oblikom, veličinom, težinom, sastavom, oblikom ponude, identifikacijom ili za uvezene proizvode postavljaju uvjete koji su različiti od onih koji se postavljaju za domaće proizvode te im je puno teže udovoljiti;

               (k)

               ometaju kupovinu samo uvezenih proizvoda od strane privatnih pojedinaca ili potiču, traže ili daju povlastice za kupovinu samo domaćih proizvoda;

               (l)

               potpuno ili djelomično onemogućavaju korištenje državnih objekata ili opreme samo za uvezene proizvode, ili potpuno ili djelomično ograničavaju korištenje tih objekata ili opreme samo za domaće proizvode;

               (m)

               zabranjuju ili ograničavaju oglašavanje samo za uvezene proizvode ili potpuno ili djelomično ograničavaju oglašavanje samo na domaće proizvode;

               (n)

               zabranjuju, ograničavaju ili traže skladištenje samo za uvezene proizvode; potpuno ili djelomično ograničavaju korištenje skladišnih prostora samo na domaće proizvode, ili za skladištenje uvezenih proizvoda postavljaju uvjete koji su različiti od onih koji se postavljaju za domaće proizvode te im je teže udovoljiti;

               (o)

               uvoz uvjetuju uzajamnošću od strane jedne ili više država članica;

               (p)

               propisuju da uvezeni proizvodi potpuno ili djelomično podliježu pravilima koja su različita od onih koja se primjenjuju u zemlji uvoznici;

               (q)

               utvrđuju vremenska ograničenja za uvezene proizvode koja su nedovoljna ili pretjerana u odnosu na uobičajeni tijek različitih transakcija na koje se ta vremenska ograničenja primjenjuju;

               (r)

               određuju da uvezeni proizvodi podliježu kontrolama, osim onih koje su sastavni dio carinske procedure, a kojima ne podliježu domaći proizvodi ili koje su strože za uvezene proizvode nego za domaće proizvode bez da je to nužno za osiguranje istovrsne zaštite;

               (s)

               ograničavaju upotrebu imena koja ne označavaju podrijetlo ili izvor samo na domaće proizvode.

         Članak 3.
   Ovom se Direktivom također obuhvaćaju mjere u vezi s prodajom proizvoda koje se posebno odnose na oblik, veličinu, težinu, sastav, oblik ponude, identifikaciju ili pripremu za prodaju te se jednako primjenjuju na domaće i uvezene proizvode, ako ograničavajući učinak takvih mjera na slobodno kretanje roba prelazi učinke bitne za pravila trgovanja.
   To je posebno slučaj ako:

               —

               ograničavajući učinci na slobodno kretanje roba prelaze razmjere svoje namjene,

               —

               se ista svrha postiže drugim sredstvima koja manje ometaju trgovinu.

         Članak 4.
   1.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere u vezi s proizvodima kojima se mora dozvoliti slobodno kretanje sukladno člancima 9. i 10. Ugovora za ukidanje mjera s istovrsnim učinkom na količinskim ograničenjima na uvoz i koje su obuhvaćene ovom Direktivom.
   2.   Države članice obavješćuju Komisiju o mjerama poduzetim sukladno ovoj Direktivi.
   Članak 5.
   1.   Ova se Direktiva ne odnosi na mjere:

               (a)

               obuhvaćene člankom 37. stavkom 1. Ugovora o osnivanju EEZ-a;

               (b)

               iz članka 44. Ugovora o osnivanju EEZ-a ili koje su sastavni dio nacionalne organizacije poljoprivrednog tržišta koja još nije zamijenjena zajedničkom organizacijom.

         2.   Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje primjenu članaka 36. i 223. Ugovora o osnivanju EEZ-a.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 1969.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean REY


title: 69/464/EEZ: Direktiva Vijeća od 8. prosinca 1969. o suzbijanju krumpirova raka

text:
               03/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31969L0464

               L 323/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               08.12.1969.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 8. prosinca 1969.
   o suzbijanju krumpirova raka
   (69/464/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 43. i 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Skupštine (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora,
   budući da proizvodnja krumpira zauzima značajno mjesto u poljoprivredi Zajednice;
   budući da urod krumpira stalno ugrožavaju štetni organizmi;
   budući da se putem zaštite uzgoja krumpira od takvih štetnih organizama ne treba samo održavati proizvodni kapacitet već također povećavati poljoprivrednu proizvodnju;
   budući da bi zaštitne mjere za sprečavanje unošenja štetnih organizama u pojedine države članice imale samo ograničeno djelovanje ako se takvi organizmi ne bi suzbijali istodobno i sustavno diljem Zajednice i ako se ne bi sprečavalo njihovo širenje;
   budući da je Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., uzročnik kriptogamne bolesti krumpirova raka, jedan od najštetnijih organizama za krumpir;
   budući da se ova bolest pojavila u nekoliko država članica i neki ograničeni izvori zaraze postoje unutar Zajednice;
   budući da postoji stalan rizik za uzgoj krumpira diljem Zajednice ako se ne poduzmu djelotvorne mjere za suzbijanje ove bolesti i sprečavanje njezina širenja;
   budući da je radi iskorjenjivanja ovog štetnog organizma potrebno usvojiti minimum odredaba za Zajednicu; budući da države članice moraju biti u mogućnosti usvojiti dodatne ili strože odredbe kada zatreba;
   budući da sorte krumpira koje su otporne na određene patotipove ovog organizma imaju značajnu ulogu; budući da je njihov uzgoj naročito u sigurnosnim područjima koja okružuju zaražene parcele od primarnog značaja; budući da je stoga u općem interesu objavljivati periodične popise takvih sorti;
   budući da se čini neophodnim za utvrđivanje prisustva zaraze i otpornosti sorti primijeniti odgovarajuće postupke na koje države članice ne ulažu primjedbe,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva odnosi na minimum mjera koje se poduzimaju unutar država članica za suzbijanje krumpirova raka i za sprečavanje širenja ove kriptogamne bolesti.
   Članak 2.
   1.   Kada se zabilježi pojava Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., uzročnika krumpirova raka, države članice označuju zaraženu parcelu i sigurnosno područje dovoljno široko da osiguraju zaštitu okolnih područja.
   2.   Parcela se smatra zaraženom kada se simptomi krumpirova raka nađu na barem jednoj biljci s te parcele.
   Članak 3.
   Države članice određuju da gomolji i cima krumpira koji dolaze sa zaraženih parcela budu tretirani tako da se štetni organizam uništi. Ako više nije moguće utvrditi mjesto s kojega zaraženi gomolji ili cima dolaze, mora se tretirati cjelokupna količina u kojoj su nađeni zaraženi gomolji ili cima.
   Članak 4.
   Države članice određuju da se na zaraženim parcelama:

               (a)

               ne smije uzgajati krumpir;

               (b)

               ne smije uzgajati nijedna biljka namijenjena presađivanju, skladištiti u zemlju ili slično.

         Članak 5.
   1.   Države članice određuju da se u sigurnosnom području smiju uzgajati samo one sorte krumpira koje su otporne na patotipove Synchytrium endobioticum pronađene na zaraženoj parceli.
   2.   Sorta krumpira se smatra otpornom na određeni patotip Synchytrium endobioticum onda kada reagira na zarazu uzročnikom tog patotipa tako da ne postoji opasnost od sekundarne infekcije.
   Članak 6.
   Države članice opozivaju mjere koje se poduzimaju za suzbijanje krumpirova raka ili sprečavanje njegova širenja samo ako se više ne može ustanoviti prisustvo Synchytrium endobioticum.
   Članak 7.
   Države članice zabranjuju uzgoj kultura Synchytrium endobioticum.
   Članak 8.
   Države članice smiju odobriti odstupanja od mjera iz članaka 3., 4., 5. i 7. za znanstvene, pokusne i selekcijske namjene pod uvjetom da takva odstupanja ne utječu na kontrolu krumpirova raka i da nema opasnosti od njegova širenja.
   Članak 9.
   Države članice smiju usvojiti takve dodatne ili strože odredbe koje su neophodne za kontrolu krumpirova raka ili sprečavanje njegova širenja.
   Članak 10.
   1.   Države članice šalju Komisiji prije 1. siječnja svake godine popis svih sorti koje su odobrile za stavljanje na tržište i za koje su službenim istraživanjem ustanovile otpornost na Synchytrium endobioticum. Države članice navode na koje su patotipove te sorte otporne.
   2.   Komisija osigurava da se popis otpornih sorti, temeljem priopćenja država članica, objavi svake godine, ako je moguće prije 1. veljače.
   Članak 11.
   Država članica osigurava da se zaraza Synchytrium endobioticum i otpornost sorti krumpira na taj organizam utvrde odgovarajućim metodama na koje države članice nemaju prigovor.
   Članak 12.
   Države članice donose mjere potrebne za usklađenje s ovom Direktivom u roku od dvije godine od njezinog priopćenja i odmah o tome obavješćuju Komisiju.
   Članak 13.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. prosinca 1969.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. M. A. H. LUNS

      (1)  SL 28, 17.2.1967., str. 454/67.


title: Direktiva Vijeća 2006/106/EZ od 20. studenoga 2006. o prilagodbi Direktive 94/80/EZ o detaljnom uređenju ostvarivanja prava građana Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani da glasuju i budu birani na lokalnim izborima, zbog pristupanja Bugarske i Rumunjske

text:
               01/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               261

         32006L0106

               L 363/409

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.11.2006.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2006/106/EZ
   od 20. studenoga 2006.
   o prilagodbi Direktive 94/80/EZ o detaljnom uređenju ostvarivanja prava građana Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani da glasuju i budu birani na lokalnim izborima, zbog pristupanja Bugarske i Rumunjske
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Bugarske i Rumunjske (1), a posebno njegov članak 4. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Bugarske i Rumunjske, a posebno njegov članak 56.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Na temelju članka 56. Akta o pristupanju, u slučaju kada akti institucija ostaju valjani i nakon 1. siječnja 2007. i treba ih prilagoditi zbog pristupanja, a potrebne prilagodbe nisu predviđene Aktom o pristupanju ili njegovim Prilozima, potrebne akte mora donijeti Vijeće, osim ako je izvorni akt donijela Komisija.

               (2)

               U Završnom aktu Konferencije koja je sastavila Ugovor o pristupanju navodi se da su visoke ugovorne stranke postigle politički sporazum o nizu prilagodbi akata koje su donijele institucije, a koje su potrebne zbog pristupanja, te su pozvali Vijeće i Komisiju da usvoje ove prilagodbe prije pristupanja i da ih ako je potrebno dopune i ažuriraju uzimajući u obzir razvoj prava Unije.

               (3)

               Direktivu Vijeća 94/80/EZ od 19. prosinca 1994. o detaljnom uređenju ostvarivanja prava građana Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani da glasuju i budu birani na lokalnim izborima (2) treba stoga izmijeniti na odgovarajući način,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 94/80/EZ mijenja se u skladu s Prilogom.
   Članak 2.
   1.   Države članice donose potrebne zakone i ostale propise kako bi se uskladili s odredbama ove Direktive najkasnije do datuma pristupanja Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji. One odmah dostavljaju Komisiji tekst ovih odredaba i korelacijsku tablicu tih odredaba i ove Direktive.
   Kad države članice donesu ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredbi nacionalnog prava koje donose u području obuhvaćenim ovom Direktivom.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu pod uvjetom i na dan stupanja na snagu Ugovora o pristupanju Bugarske i Rumunjske.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. studenoga 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. KORKEAOJA

      (1)  SL L 157, 21.6.2005., str. 11.

      (2)  SL L 368, 31.12.1994., str. 38.
   PRILOG
   SLOBODA KRETANJA OSOBA
   PRAVA GRAĐANA
   31994 L 0080: Direktiva Vijeća 94/80/EZ od 19. prosinca 1994. o detaljnom uređenju ostvarivanja prava građana Unije koji borave u državi članici čiji nisu državljani da glasuju i budu birani na lokalnim izborima (SL L 368, 31.12.1994., str. 38), kako je izmijenjena:

               —

               31996 L 0030: Direktivom Vijeća 96/30/EZ od 13.5.1996. (SL L 122, 22.5.1996., str. 14),

               —

               12003 T: Aktom o uvjetima pristupanja i prilagodbama Ugovora - pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike (SL L 236, 23.9.2003., str. 33).

         U Prilogu se između upisa za Belgiju i Češku Republiku umeće sljedeće:

      „u Bugarskoj:

      община/кметство/Общината е основната административно-териториална единица, в която се осъществява местното самоуправление”;

   a između upisa za Portugal i Sloveniju:

      „u Rumunjskoj:

      comuna, orașul, municipiul, sectorul (numai în municipiul București) și județul”.


title: Direktiva 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o trgovanju na daljinu financijskim uslugama koje su namijenjene potrošačima i o izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ

text:
                  06/Sv. 9

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  102

            32002L0065

                  L 271/16

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            DIREKTIVA 2002/65/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 23. rujna 2002.
      o trgovanju na daljinu financijskim uslugama koje su namijenjene potrošačima i o izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 47. stavak 2., članak 55. i članak 95.,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
      postupajući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
      budući da:

                  (1)

                  U kontekstu postizanja ciljeva jedinstvenog tržišta važno je usvojiti mjere predviđene radi postupnog jačanja tržišta, a koje mjere moraju doprinijeti ostvarivanju visokog stupnja zaštite potrošača, u skladu s člancima 95. i 153. Ugovora.

                  (2)

                  Kako za potrošače, tako i za dobavljače financijskih usluga, trgovanje financijskim uslugama na daljinu bit će jedan od glavnih opipljivih rezultata dovršenja izgradnje unutarnjeg tržišta.

                  (3)

                  U okviru unutarnjeg tržišta, u interesu je potrošača da najširem asortimanu financijskih usluga raspoloživih u Zajednici imaju pristup bez diskriminacije kako bi mogli izabrati one koje najbolje odgovaraju njihovim potrebama. Kako bi se osigurala sloboda izbora, kao osnovno pravo potrošača, visoki stupanj zaštite potrošača potreban je radi jačanja povjerenja potrošača u prodaju na daljinu.

                  (4)

                  Od ključnog je značaja za nesmetano funkcioniranje unutarnjeg tržišta da potrošači mogu pregovarati i sklapiti ugovore s dobavljačima s poslovnim nastanom u drugoj državi članici, bez obzira ima li dobavljač poslovni nastan i u državi članici u kojoj je boravište potrošača.

                  (5)

                  Zbog svoje nematerijalne prirode financijske su usluge naročito pogodne za prodaju na daljinu, a uspostava pravnog okvira trgovanja na daljinu financijskim uslugama trebala bi ojačati povjerenje potrošača u primjenu novih tehnika trgovanja na daljinu financijskim uslugama, kao što je elektronička trgovina.

                  (6)

                  Ova bi se Direktiva trebala primjenjivati u skladu s Ugovorom i sekundarnim zakonodavstvom, uključujući Direktivu br. 2000/31/EZ (4) o elektroničkoj trgovini koja se primjenjuje isključivo na transakcije koje uređuje.

                  (7)

                  Ova Direktiva usmjerena je na ostvarivanje gore navedenih ciljeva ne dovodeći u pitanje nacionalno pravo ni pravo Zajednice koje uređuje slobodu pružanja usluga, kao ni sustav kontrole i/ili odobravanja države članice domaćina, tamo gdje je primjenjiv, odnosno nadzora u državama članicama kada je to u skladu sa zakonodavstvom Zajednice.

                  (8)

                  Osim toga, ova Direktiva, a posebno njezine odredbe koje se tiču informacija o ugovornim klauzulama o pravu primjenjivom na ugovor i/ili o nadležnom sudu, u području trgovanja na daljinu financijskim uslugama za potrošače ne utječe na primjenjivost Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (5), kao ni Rimske konvencije iz 1980. godine o pravu primjenjivom na ugovorne obveze.

                  (9)

                  Ostvarenje ciljeva Akcijskog plana za financijske usluge iziskuje viši stupanj zaštite potrošača u određenim područjima. To zahtijeva veću usklađenost pravila postupanja koja se odnose na investicijske usluge i potrošačke kredite, posebno u neusklađenim zajedničkim investicijskim fondovima. U očekivanju ostvarenja takve usklađenosti, potrebno je održavati visoki stupanj zaštite potrošača.

                  (10)

                  Direktiva br. 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 1997. o zaštiti potrošača s obzirom na sklapanje ugovora na daljinu (6) propisuje glavna pravila koja se primjenjuju na ugovore o proizvodima ili uslugama sklopljene na daljinu između dobavljača i kupca. Međutim, ta se Direktiva ne odnosi na financijske usluge.

                  (11)

                  U kontekstu analiza koje je Komisija provela s ciljem utvrđivanja potreba za specifičnim mjerama u području financijskih usluga, Komisija je pozvala sve zainteresirane strane da dostave očitovanja, posebno u vezi s izradom Zelene knjige „Financijske usluge – ispunjavanje očekivanja potrošača”. Savjetovanja u tom kontekstu pokazala su da postoji potreba za jačanjem zaštite potrošača u tom području. Komisija je stoga odlučila iznijeti poseban prijedlog u vezi s trgovanjem na daljinu financijskim uslugama.

                  (12)

                  Usvajanje proturječnih odnosno različitih pravila o zaštiti potrošača u području trgovanja na daljinu financijskim uslugama u državama članicama moglo bi narušiti funkcioniranje unutarnjeg tržišta kao i natjecanje poduzeća na tržištu. Stoga je u tom području neophodno donijeti zajednička pravila na razini Zajednice, koja ne bi dovela do smanjenja opće zaštite potrošača u državama članicama.

                  (13)

                  Ovom Direktivom trebalo bi zajamčiti visoki stupanj zaštite potrošača, s ciljem osiguravanja slobode kretanja financijskih usluga. Države članice ne bi trebale moći donijeti propise drukčije od odredaba ove Direktive u područjima koje ona usklađuje, osim ako je u njoj izričito navedeno drukčije.

                  (14)

                  Ova se Direktiva odnosi na sve financijske usluge koje se mogu pružati na daljinu. Međutim, određene financijske usluge uređene su specifičnim odredbama zakonodavstva Zajednice koje se nastavljaju primjenjivati na te usluge. Potrebno je, ipak, utvrditi načela trgovanja na daljinu takvim uslugama.

                  (15)

                  Ugovori, čije se sklapanje pregovara na daljinu, uključuju uporabu sredstava daljinske komunikacije koja se koriste u sklopu sustava prodaje na daljinu ili pružanja usluga bez istovremene prisutnosti dobavljača i potrošača. Stalni razvoj takvih sredstava komunikacije zahtijeva definiranje načela koja bi važila i za ona sredstva koja zasad nisu u širokoj uporabi. Prema tome, ugovori na daljinu jesu oni čija se ponuda, pregovori i sklapanje odvijaju na daljinu.

                  (16)

                  Pojedinačni ugovor koji podrazumijeva izvođenje uzastopnih poslova odnosno odvojenih poslova iste prirode tijekom vremena može se različito pravno tretirati ovisno o državi članici, no bitno je da se ova Direktiva primjenjuje na jednak način u svim državama članicama. U tu je svrhu primjereno smatrati da se ova Direktiva primjenjuje na prvi u nizu uzastopnih poslova odnosno odvojenih poslova iste prirode koji se izvode tijekom vremena za koje se smatra da čine cjelinu, bez obzira je li taj posao odnosno niz poslova predmet jednog ili više uzastopnih ugovora.

                  (17)

                  „Početnim sporazumom o uslugama” može se smatrati primjerice otvaranje bankovnog računa, dobivanje kreditne kartice, zaključivanje ugovora o upravljanju portfeljem, dok se „poslovima” mogu smatrati primjerice polaganje sredstava na bankovni račun odnosno povlačenje sredstava s bankovnog računa, plaćanje kreditnom karticom, transakcije učinjene u okviru ugovora o upravljanju portfeljem. Dodavanje novih elemenata početnom sporazumu o uslugama, kao što su mogućnost korištenja instrumenta elektroničkog plaćanja zajedno s postojećim bankovnim računom, ne čini „posao” nego dodatni ugovor na koji se primjenjuje ova Direktiva. Pretplata na nove jedinice istog zajedničkog investicijskog fonda smatra se „uzastopnim poslom iste prirode”.

                  (18)

                  Obuhvaćajući sheme pružanja usluga koje osmišljava pružatelj financijskih usluga, ova Direktiva ima za cilj isključiti iz svog obuhvata usluge koje se pružaju isključivo na povremenoj osnovi i izvan komercijalnog okvira namijenjenog sklapanju ugovora na daljinu.

                  (19)

                  Dobavljač je osoba koja pruža usluge na daljinu. Ova bi se Direktiva, međutim, trebala primjenjivati i kada jedan od koraka trgovanja uključuje posrednika. Uzimajući u obzir prirodu i stupanj angažiranosti posrednika, odgovarajuće odredbe ove Direktive trebale bi se primjenjivati na takvog posrednika, bez obzira na njegov/njezin pravni status.

                  (20)

                  Trajni mediji uključuju posebno disketu, CD ROM, DVD te čvrsti disk potrošačevog računala na kojemu je pohranjena elektronička pošta, ali ne uključuju internetske stranice, osim ako one ispunjavaju kriterije obuhvaćene definicijom trajnog medija.

                  (21)

                  Uporaba sredstava daljinske komunikacije ne bi trebala dovesti do neopravdanog ograničavanja informacija koje se pružaju potrošaču. S ciljem transparentnosti ova Direktiva utvrđuje zahtjeve koje je neophodno ispuniti radi osiguranja primjerene informiranosti potrošača kako prije tako i nakon sklapanja ugovora. Potrošač bi prije sklapanja ugovora trebao dobiti prethodne informacije koje su mu potrebne kako bi na odgovarajući način ocijenio financijsku uslugu koja mu se nudi te donio odluku kao dobro obaviješteni potrošač. Dobavljač bi trebao naznačiti koliko dugo njegova ponuda vrijedi u danom obliku.

                  (22)

                  Informacije navedene u ovoj Direktivi obuhvaćaju informacije opće prirode, primjenjive na sve vrste financijskih usluga. Ostali zahtjevi u pogledu informacija o predmetnoj financijskoj usluzi, npr. pokriće police osiguranja, nisu isključivo određeni ovom Direktivom. Ova bi se vrsta informacija trebala pružati, tamo gdje je primjenjivo, u skladu s odgovarajućim zakonodavstvom Zajednice, odnosno nacionalnim zakonodavstvom u skladu s pravom Zajednice.

                  (23)

                  S ciljem optimalne zaštite potrošača bitno je da je potrošač primjereno obaviješten o odredbama ove Direktive te o svim pravilima postupanja koji postoje u tom području, kao i o tome da ima pravo odustajanja.

                  (24)

                  Ako se pravo odustajanja ne primjenjuje zato što je potrošač izričito zatražio ispunjenje ugovora, dobavljač o tome treba izvijestiti potrošača.

                  (25)

                  Potrošači trebaju biti zaštićeni od usluga koje nisu zatražili. Potrošači trebaju biti izuzeti od bilo kakve obveze u slučaju usluga koje nisu naručene, pri čemu se odsutnost odgovora ne tumači kao pristanak s njihove strane. Međutim, ovo pravilo ne treba dovoditi u pitanje prešutno obnavljanje ugovora koji su valjano sklopljeni između stranaka, kada pravo država članica dozvoljava takvo prešutno obnavljanje.

                  (26)

                  Države članice trebaju usvojiti odgovarajuće mjere radi učinkovite zaštite potrošača koji ne žele da ih se kontaktira određenim sredstvima komunikacije ili u određeno vrijeme. Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje pojedine sigurnosne odredbe koje štite potrošača prema zakonodavstvu Zajednice u području zaštite osobnih podataka i privatnosti.

                  (27)

                  S ciljem zaštite potrošača u državama članicama postoji potreba za odgovarajućim i učinkovitim žalbenim postupcima i postupcima po izvanrednim pravnim lijekovima radi rješavanja mogućih sporova između dobavljača i potrošača, i to koristeći postojeće postupke gdje je to moguće.

                  (28)

                  Države članice trebaju poticati javna odnosno privatna tijela, osnovana s ciljem izvansudskog rješavanja sporova, na suradnju u rješavanju prekograničnih sporova. Ta bi suradnja posebno trebala dovesti do toga da se potrošačima dozvoli da izvansudskim tijelima u državi članici svojeg boravišta podnesu žalbe u vezi s dobavljačima s nastanom u drugim državama članicama. Osnivanje Mreže za pritužbe potrošača u vezi s financijskim uslugama (FIN-NET) nudi potrošačima još veću podršku prilikom korištenja prekograničnih usluga.

                  (29)

                  Ova Direktiva ne dovodi u pitanje mogućnost država članica da, u skladu s pravom Zajednice, zaštitu koju pruža ova Direktiva prošire i na neprofitne organizacije i osobe koje se koriste financijskim uslugama kako bi postale poduzetnici.

                  (30)

                  Ova Direktiva treba obuhvatiti i slučajeve u kojima u nacionalnom zakonodavstvu postoji koncept potrošača koji daje obvezujuću ugovornu izjavu.

                  (31)

                  Odredbe ove Direktive koje se tiču dobavljačevog izbora jezika ne bi trebale dovoditi u pitanje odredbe nacionalnog zakonodavstva donesenog u skladu s pravom Zajednice koje uređuje izbor jezika.

                  (32)

                  Zajednica i države članice preuzele su obveze u okviru Općeg sporazuma o trgovini uslugama (GATS), u vezi s mogućnošću potrošača da u inozemstvu kupuju bankarske i investicijske usluge. GATS daje ovlast državama članicama da radi opreznosti usvoje mjere, uključujući i mjere zaštite ulagača, osoba koje polažu novac, korisnika polica i osoba kojima dobavljač duguje financijsku uslugu. Takve mjere ne bi trebale nametati ograničenja preko razine koja je potrebna radi osiguranja zaštite potrošača.

                  (33)

                  Radi donošenja ove Direktive potrebno je prilagoditi područje primjene Direktive 97/7/EZ i Direktive 98/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača (7), kao i trajanje razdoblja otkaza u Direktivi Vijeća 90/619/EEZ od 8. studenoga 1990. o usklađivanju zakona i drugih propisa u vezi s izravnim životnim osiguranjem i o utvrđivanju odredaba za olakšavanje učinkovitog ostvarivanja slobode pružanja usluga (8).

                  (34)

                  S obzirom da cilj ove Direktive, a to je donošenje zajedničkih pravila o trgovanju na daljinu financijskim uslugama za potrošače, ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti države članice te se, prema tome, on može bolje ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje navedenog cilja,

            DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
      Članak 1.
      Cilj i područje primjene
      1.   Cilj je ove Direktive usklađivanje zakona i drugih propisa država članica u vezi s trgovanjem na daljinu financijskim uslugama za potrošače.
      2.   U slučaju ugovorâ o financijskim uslugama koji sadrže početni sporazum o uslugama, za kojim slijede uzastopni poslovi odnosno niz odvojenih poslova iste prirode koji se obavljaju tijekom vremena, odredbe ove Direktive primjenjuju se samo na početni ugovor.
      U slučaju da ne postoji početni ugovor o uslugama, nego se uzastopni poslovi odnosno odvojeni poslovi iste prirode koji se izvode tijekom vremena provode između istih ugovornih stranaka, članci 3. i 4. primjenjuju se samo nakon što je obavljen prvi posao. Međutim, ako se posao iste prirode obavlja dulje od jedne godine, sljedeći se posao smatra prvim u novom nizu poslova te se, shodno tome, primjenjuju članci 3. i 4.
      Članak 2.
      Definicije
      Za potrebe ove Direktive:

                  (a)

                  „ugovor na daljinu” znači svaki ugovor o financijskim uslugama sklopljen između dobavljača i potrošača u okviru organizirane prodaje na daljinu ili sustava pružanja usluga dobavljača koji, za potrebe tog ugovora, isključivo koristi jedno ili više sredstava daljinske komunikacije do trenutka i uključujući trenutak kada je ugovor sklopljen;

                  (b)

                  „financijska usluga” znači svaka usluga koja ima prirodu bankovne, kreditne ili osiguravajuće usluge, usluge osobne mirovine, ulaganja ili plaćanja;

                  (c)

                  „dobavljač” znači svaka fizička ili pravna osoba, javna ili privatna koja je djelujući u svojem komercijalnom odnosno stručnom svojstvu, ugovorni pružatelj usluga koje se ugovaraju ugovorima na daljinu;

                  (d)

                  „potrošač” znači svaka fizička osoba koja u ugovorima na daljinu obuhvaćenima ovom Direktivom djeluje s ciljevima koji su izvan njene trgovačke djelatnosti, poslovanja odnosno struke;

                  (e)

                  „sredstva daljinske komunikacije” odnose se na sva sredstva koja se, bez istovremene fizičke prisutnosti dobavljača i potrošača, mogu koristiti za trgovanje uslugama na daljinu između te dvije strane;

                  (f)

                  „trajni medij” znači svaki instrument koji omogućava potrošaču da pohrani informacije namijenjene njemu osobno, tako da tim informacijama može pristupiti kada se u budućnosti pojavi potreba, tijekom razdoblja primjerenog svrsi informacije, odnosno instrument koji omogućava neizmijenjenu reprodukciju pohranjenih informacija;

                  (g)

                  „operator ili dobavljač sredstva daljinske komunikacije” znači svaka javna ili privatna, fizička ili pravna osoba, čija trgovina, poslovanje odnosno djelatnost obuhvaća i stavljanje na raspolaganje dobavljačima jednog ili više sredstava daljinske komunikacije.

            Članak 3.
      Informiranje potrošača prije sklapanja ugovora na daljinu
      1.   U primjerenom roku prije nego što se potrošač obveže ugovorom ili ponudom na daljinu, moraju mu se pružiti sljedeće informacije o:

                  1.

                     dobavljaču:

                              (a)

                              naziv i glavni predmet poslovanja dobavljača, zemljopisna adresa nastana dobavljača i svaka druga zemljopisna adresa od važnosti za odnose potrošača s dobavljačem;

                              (b)

                              naziv predstavnika dobavljača s nastanom u državi članici u kojoj potrošač ima boravište, kao i zemljopisna adresa od važnosti za odnos potrošača s predstavnikom, u slučaju da takav predstavnik postoji;

                              (c)

                              ako potrošač posluje s bilo kojom stručnom osobom koja nije dobavljač, ime te osobe, svojstvo u kojem djeluje prema potrošaču te zemljopisna adresa od važnosti za odnos potrošača s tom osobom;

                              (d)

                              ako je dobavljač registriran u trgovačkom ili sličnom javnom registru, naziv trgovačkog registra u kojemu je dobavljač registriran, kao i njegov registarski broj, odnosno odgovarajuće sredstvo identifikacije u tom registru;

                              (e)

                              ako je djelatnost dobavljača podložna sustavu izdavanja odobrenja, pojedinosti mjerodavnog nadzornog tijela;

                  2.

                     financijskoj usluzi:

                              (a)

                              opis glavnih obilježja financijske usluge;

                              (b)

                              ukupna cijena koju potrošač mora platiti dobavljaču za financijsku uslugu, uključujući sve povezane naknade, pristojbe i troškove, kao i poreze plaćene preko dobavljača odnosno, ako točnu cijenu nije moguće naznačiti, osnovu za izračun cijene koju potrošač može provjeriti;

                              (c)

                              ako je potrebno, odgovarajuća obavijest koja naznačuje da je financijska usluga vezana uz instrumente posebnih rizika zbog svojih specifičnih obilježja ili poslova koje treba provesti, odnosno instrumente čija cijena ovisi o kretanjima na financijskim tržištima izvan kontrole dobavljača, te da dosadašnje poslovanje nije pokazatelj budućeg;

                              (d)

                              obavijest da je moguće da postoje drugi porezi i/ili troškovi koji se ne plaćaju preko dobavljača odnosno koje ne nameće dobavljač;

                              (e)

                              svako ograničenje razdoblja u kojem je dana informacija valjana;

                              (f)

                              načini plaćanja i poslovanja;

                              (g)

                              svaki specifični dodatni trošak za potrošača za korištenje sredstva daljinske komunikacije, ako se takav dodatni trošak zaračunava;

                  3.

                     ugovoru na daljinu:

                              (a)

                              postojanje odnosno nepostojanje prava odustajanja u skladu s člankom 6. te, ako pravo odustajanja postoji, njegovo trajanje i uvjeti njegova ostvarivanja, uključujući i podatke o iznosu čije se plaćanje može zahtijevati od potrošača na temelju članka 7. stavka 1., kao i o posljedicama neostvarivanja toga prava;

                              (b)

                              minimalno trajanje ugovora na daljinu u slučaju financijskih usluga koje se obavljaju trajno odnosno s ponavljanjima;

                              (c)

                              podaci o svim pravima koja strankama stoje na raspolaganju za prijevremeni odnosno jednostrani raskid ugovora na temelju uvjetâ ugovora na daljinu, uključujući i ugovorne kazne u takvim slučajevima;

                              (d)

                              praktične upute za ostvarivanje prava odustajanja, uključujući, između ostalog, adresu na koju treba poslati obavijest o odustajanju;

                              (e)

                              država članica odnosno države članice čije zakone dobavljač uzima kao temelj uspostave odnosa s potrošačem prije sklapanja ugovora na daljinu;

                              (f)

                              sve ugovorne odredbe o pravu primjenjivom na ugovore na daljinu i/ili o nadležnom sudu;

                              (g)

                              jezik, odnosno jezici, na kojima su sastavljeni ugovorni uvjeti i prethodne informacije iz ovog članka, kao i jezik, odnosno jezici, na kojima dobavljač uz pristanak potrošača komunicira tijekom trajanja ugovora na daljinu;

                  4.

                     izvanrednim pravnim lijekovima:

                              (a)

                              naznaka postoji li mehanizam izvansudske žalbe i izvanrednih pravnih lijekova za potrošača koji je stranka u ugovoru na daljinu te, ako postoji, metode pristupa takvom mehanizmu;

                              (b)

                              postojanje jamstvenih sredstava odnosno drugih mehanizama kompenzacije, koji nisu obuhvaćeni Direktivom 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita (9) i Direktivom 97/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. ožujka 1997. sustavima naknada štete za investitore (10).

            2.   Informacije iz stavka 1., čija komercijalna svrha mora biti jasno istaknuta, trebaju biti jasne i razumljive te prilagođene korištenom sredstvu daljinske komunikacije, uzimajući u obzir posebno načela dobre vjere u komercijalnim transakcijama i načela zaštite onih koji, prema zakonodavstvu država članica, nisu u mogućnosti dati svoj pristanak, primjerice maloljetne osobe.
      3.   U slučaju komunikacije putem telefona:

                  (a)

                  naziv dobavljača i komercijalna svrha poziva koji je započeo dobavljač, mora biti izričito naveden prilikom započinjanja razgovora s potrošačem;

                  (b)

                  uz uvjet izričite suglasnosti potrošača potrebno je dati jedino sljedeće podatke:

                              —

                              ime osobe koja održava kontakt s potrošačem i njegova veza s dobavljačem,

                              —

                              opis glavnih obilježja financijske usluge,

                              —

                              ukupna cijena koju potrošač mora platiti dobavljaču za financijsku uslugu uključujući sve poreze plaćene preko dobavljača odnosno, ako točnu cijenu nije moguće naznačiti, osnovu za izračun cijene koju potrošač može provjeriti,

                              —

                              obavijest da je moguće postojanje drugih poreza i/ili troškova koji se ne plaćaju preko dobavljača odnosno koje ne nameće dobavljač,

                              —

                              postojanje odnosno nepostojanje prava odustajanja u skladu s člankom 6. te, ako pravo odustajanja postoji, njegovo trajanje i uvjeti njegova ostvarivanja, uključujući i podatke o iznosu čije se plaćanje može zahtijevati od potrošača na temelju članka 7. stavka 1.

            Dobavljač je dužan izvijestiti potrošača o tome da su ostale informacije raspoložive na zahtjev te o prirodi tih informacija. U svakom slučaju, kada ispunjava svoje obveze iz članka 5., dobavljač pruža potpunu informaciju.
      4.   Informacije o ugovornim obvezama, koje potrošaču treba dati prije sklapanja ugovora, trebaju biti u skladu s ugovornim obvezama koje bi proizašle iz zakona čija se primjenjivost pretpostavlja za ugovore na daljinu u slučaju da su ti ugovori sklopljeni.
      Članak 4.
      Zahtjevi za dodatno informiranje
      1.   Ako u zakonodavstvu Zajednice postoje odredbe o financijskim uslugama, a one sadrže zahtjeve koji se odnose na prethodne informacije povrh onih iz članka 3. stavka 1., ti se zahtjevi nastavljaju primjenjivati.
      2.   U očekivanju daljnjeg usklađivanja, države članice mogu zadržati odnosno uvesti strože odredbe o zahtjevima u pogledu prethodnih informacija, ako su odredbe u skladu s pravom Zajednice.
      3.   Države članice priopćuju Komisiji nacionalne odredbe o uvjetima prethodnih informacija prema stavcima 1. i 2. ovog članka ako se radi o dodatnim zahtjevima u odnosu na one iz članka 3. stavka 1. Komisija uzima u obzir nacionalne odredbe prilikom sastavljanja izvješća iz članka 20. stavka 2.
      4.   Radi postizanja visokog stupnja transparentnosti Komisija svim raspoloživim sredstvima osigurava da informacije o nacionalnim odredbama koje su joj priopćile države članice budu raspoložive potrošačima i dobavljačima.
      Članak 5.
      Obavješćivanje o ugovornim uvjetima i prethodnim informacijama
      1.   Dobavljač obavješćuje potrošača o svim ugovornim uvjetima i informacijama iz članka 3. stavka 1. i članka 4., na papiru ili drugom trajnom mediju raspoloživom i dostupnom potrošaču u primjerenom roku prije nego što se potrošač obveže ugovorom ili ponudom na daljinu.
      2.   Dobavljač ispunjava svoje obveze iz stavka 1. neposredno nakon sklapanja ugovora, ako je ugovor sklopljen na zahtjev potrošača i korištenjem sredstva daljinske komunikacije koje ne omogućava dostavu ugovornih uvjeta i informacija u skladu sa stavkom 1.
      3.   U bilo kojem trenutku tijekom trajanja ugovornog odnosa potrošač ima pravo na svoj zahtjev primiti obavijest o ugovornim uvjetima na papiru. Osim toga, potrošač ima pravo promijeniti sredstvo daljinske komunikacije, osim kada je to nespojivo sa sklopljenim ugovorom odnosno prirodom pružene financijske usluge.
      Članak 6.
      Pravo odustajanja
      1.   Države članice osiguravaju da potrošač ima na raspolaganju 14 kalendarskih dana za odustajanje od ugovora bez kazne i bez navođenja razloga. Međutim, to se razdoblje produljuje na 30 kalendarskih dana u slučaju ugovorâ na daljinu o životnom osiguranju obuhvaćenih Direktivom 90/619/EEZ kao i poslova vezanih uz osobnu mirovinu.
      Rok za odustajanje počinje teći:

                  —

                  od dana sklapanja ugovora na daljinu, osim u navedenom slučaju životnog osiguranja u kojem vrijeme počinje teći od trenutka kada je potrošač obaviješten o sklapanju ugovora na daljinu, ili

                  —

                  od dana na koji potrošač primi obavijest o ugovornim uvjetima i informacijama u skladu s člankom 5. stavkom 1. ili 2., ako je to kasnije od dana iz prve alineje.

            Države članice, osim prava odustajanja, mogu odrediti da se provedba ugovora o investicijskim uslugama odgodi na razdoblje jednako razdoblju iz ovog stavka.
      2.   Pravo odustajanja ne primjenjuje se na:

                  (a)

                  financijske usluge čija cijena ovisi o kretanjima na financijskim tržištima izvan kontrole dobavljača, a koja se mogu dogoditi tijekom roka za odustajanje, primjerice usluge vezane za:

                              —

                              devize,

                              —

                              instrumente novčanog tržišta,

                              —

                              prenosive vrijednosne papire,

                              —

                              jedinice trgovačkih društava, za zajedničko ulaganje,

                              —

                              financijske terminske ugovore, uključujući jednakovrijedne instrumente gotovinske namire,

                              —

                              sporazume o terminskim kamatnim stopama (FRA),

                              —

                              zamjene kamatnih stopa, deviza i vlasničkih instrumenata,

                              —

                              opcije stjecanja ili raspolaganja nekim od instrumenata iz ove točke, uključujući jednakovrijedne instrumente gotovinske namire. Ova kategorija obuhvaća posebno opcije na valute i kamatne stope;

                  (b)

                  police osiguranja putovanja i prtljage odnosno slične kratkoročne police osiguranja, trajanja kraćeg od jednog mjeseca;

                  (c)

                  ugovore koje su obje stranke u potpunosti ispunile na izričit zahtjev potrošača prije nego što je potrošač ostvario svoje pravo odustajanja.

            3.   Države članice mogu urediti da se pravo odustajanja ne primjenjuje na:

                  (a)

                  svaki kredit namijenjen prvenstveno stjecanju ili zadržavanju stvarnih prava na zemljištu ili postojećoj ili planiranoj građevini, odnosno renoviranju ili poboljšanju građevine; ili

                  (b)

                  svaki kredit osiguran bilo hipotekom na nekretnini bilo pravom vezanim za nekretninu; ili

                  (c)

                  izjave potrošača koji koriste usluge službenika, uz uvjet da službenik potvrdi da su potrošaču zajamčena prava prema članku 5. stavku 1.

            Ovaj stavak ne dovodi u pitanje pravo na vrijeme za razmišljanje u korist potrošača koji imaju boravište u onim državama članicama u kojima takvo pravo postoji u trenutku donošenja ove Direktive.
      4.   Države članice koje koriste mogućnost iz stavka 3. to priopćuju Komisiji.
      5.   Informacije koje su joj priopćile države članice Komisija dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću i osigurava da su one dostupne i potrošačima i dobavljačima koji ih zatraže.
      6.   Ako potrošač ostvari svoje pravo odustajanja, on to priopćuje prije isteka relevantnog roka, poštujući praktične upute koje je dobio u skladu sa člankom 3. stavkom 1. točkom 3. podtočkom (d), i to sredstvima koja je moguće dokazati u skladu s nacionalnim pravom. Smatra se da je rok poštovan ako je obavijest, na papiru ili drugom trajnom mediju raspoloživom i pristupačnom primatelju, poslana prije isteka roka.
      7.   Ovaj se članak ne primjenjuje na kreditne ugovore od kojih se odustalo prema uvjetima iz članka 6. stavka 4. Direktive 97/7/EZ ili članka 7. Direktive 94/47/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 1994. o zaštiti kupaca u odnosu na određene aspekte ugovora koji se odnose na kupnju prava za korištenje nepokretne imovine po načelu time-share (11).
      Ako je ugovoru na daljinu za danu financijsku uslugu priložen dodatni ugovor na daljinu o uslugama koje pruža dobavljač ili treća osoba na temelju sporazuma između treće strane i dobavljača, taj se dodatni ugovor na daljinu otkazuje, bez kazne, ako potrošač ostvari svoje pravo odustajanja kako je predviđeno u članku 6. stavku 1.
      8.   Odredbe ovog članka ne dovode u pitanje zakone i druge propise država članica koji uređuju otkaz ili prekid odnosno neprovedivost ugovora na daljinu, odnosno pravo potrošača da ispuni svoje ugovorne obveze prije vremena utvrđenog u ugovoru na daljinu. Ovo se primjenjuje bez obzira na uvjete i pravne posljedice likvidacije ugovora.
      Članak 7.
      Plaćanje usluge pružene prije odustajanja
      1.   Kada potrošač ostvari svoje pravo odustajanja prema članku 6. stavku 1., od njega se može zahtijevati da bez neopravdanog odlaganja plati samo za uslugu koju mu je dobavljač zaista i pružio u skladu s ugovorom. Izvršenje ugovora može započeti tek nakon što je potrošač dao svoju suglasnost. Iznos obveze plaćanja:

                  —

                  ne prelazi iznos proporcionalan opsegu pružene usluge u odnosu na cjelokupnu vrijednost ugovora,

                  —

                  nikako nije takav da se može smatrati kaznom.

            2.   Države članice mogu urediti da se od potrošača ne može zahtijevati da plaća ikakav iznos prilikom odustajanja od ugovora o osiguranju.
      3.   Dobavljač ne smije od potrošača zahtijevati da plaća ikakav iznos na temelju stavka 1., osim ako može dokazati da je potrošač uredno obaviješten o iznosu dugovanja u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom 3. podtočkom (a). Međutim, ni u kojem slučaju ne smije zahtijevati takvo plaćanje ako je započeo s izvršenjem ugovora prije isteka roka za odustajanje iz članka 6. stavka 1. bez prethodnog zahtjeva potrošača.
      4.   Dobavljač, bez neopravdanog odlaganja, a najkasnije u roku od 30 kalendarskih dana, potrošaču vraća iznose koje je od njega primio u skladu s ugovorom na daljinu, osim iznosa iz stavka 1. Taj rok počinje teći od dana na koji dobavljač primi obavijest o odustajanju.
      5.   Potrošač mora dobavljaču vratiti iznose i/ili imovinu koju je od njega primio, bez neopravdanog odlaganja, a najkasnije u roku od 30 kalendarskih dana. Taj rok počinje teći od dana na koji potrošač pošalje obavijest o odustajanju.
      Članak 8.
      Plaćanje karticom
      Države članice osiguravaju primjerene mjere koje potrošaču omogućavaju:

                  —

                  da zahtijeva opoziv plaćanja ako je u vezi s ugovorom na daljinu došlo do zlouporabe njegove kartice,

                  —

                  da mu, u slučaju takve zlouporabe, plaćeni iznos bude priznat ili vraćen.

            Članak 9.
      Nenaručene usluge
      Ne dovodeći u pitanje propise država članica o prešutnom obnavljanju ugovora na daljinu, kada takva pravila dozvoljavaju prešutno obnavljanje, države članice poduzimaju potrebne mjere:

                  —

                  kako bi se zabranilo pružanje financijskih usluga potrošaču bez njegovog prethodnog zahtjeva, ako to pružanje usluge uključuje zahtjev za neposredno ili odgođeno plaćanje,

                  —

                  kako bi se potrošača izuzelo od obveza u slučaju nenaručenih usluga, pri čemu odsutnost odgovora ne znači pristanak.

            Članak 10.
      Neželjena komunikacija
      1.   Kako bi koristio sljedeće tehnike daljinske komunikacije, dobavljač je dužan imati prethodnu suglasnost potrošača:

                  (a)

                  automatizirani sustav pozivanja, bez ljudske intervencije (uređaji za automatsko biranje);

                  (b)

                  faks uređaji.

            2.   Države članice osiguravaju da sredstva daljinske komunikacije, osim onih iz stavka 1., a u slučaju kada omogućavaju komunikaciju s pojedincem:

                  (a)

                  ne budu odobrena osim ako je pribavljen pristanak potrošača; ili da se

                  (b)

                  mogu koristiti samo ako potrošač nije izrazio nedvojbeni prigovor.

            3.   Mjere iz stavaka 1. i 2. ne stvaraju trošak za potrošače.
      Članak 11.
      Sankcije
      Države članice predviđaju primjerene sankcije u slučaju da dobavljač ne postupa u skladu s nacionalnim propisima donesenima prema ovoj Direktivi.
      One u tu svrhu mogu posebno odrediti da potrošač može otkazati ugovor u svako doba, bez naknade i kazne.
      Te sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
      Članak 12.
      Kogentna priroda odredaba ove Direktive
      1.   Potrošači se ne mogu odreći prava koja su im dana ovom Direktivom.
      2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se osiguralo da potrošač zbog odabira prava države nečlanice kao prava primjenjivog na ugovor, ako je taj ugovor usko povezan s područjem jedne ili više država članica, ne izgubi zaštitu koju mu pruža ova Direktiva.
      Članak 13.
      Sudski i upravni izvanredni pravni lijekovi
      1.   Države članice osiguravaju primjerena i učinkovita sredstva u svrhu osiguravanja usklađenosti s ovom Direktivom u interesu potrošača.
      2.   Sredstva iz stavka 1. uključuju propise, pri čemu jedno ili više sljedećih tijela, kako su određena nacionalnim pravom, mogu u skladu s nacionalnim pravom pokrenuti spor pred sudovima odnosno nadležnim upravnim tijelima kako bi za provedbu ove Direktive osigurala primjenu nacionalnih propisa:

                  (a)

                  javna tijela odnosno njihovi predstavnici;

                  (b)

                  organizacije potrošača s legitimnim interesom u zaštiti potrošača;

                  (c)

                  profesionalne organizacije s legitimnim interesom za donošenje odluka.

            3.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se osiguralo da operatori i dobavljači sredstava daljinske komunikacije prekinu, na temelju sudske odluke, upravne odluke ili odluke koju im je izdalo i uputilo nadzorno tijelo, s postupcima za koje je proglašeno da su u suprotnosti s ovom Direktivom, ako su operatori odnosno dobavljači u mogućnosti to izvršiti.
      Članak 14.
      Izvansudski izvanredni pravni lijekovi
      1.   Države članice promiču uspostavljanje odnosno razvoj odgovarajućih i učinkovitih postupaka izvansudske žalbe i izvanrednih pravnih lijekova radi rješavanja sporova potrošača u odnosu na financijske usluge pružene na daljinu.
      2.   Države članice potiču posebno tijela odgovorna za izvansudsko rješavanje sporova na suradnju u rješavanju prekograničnih sporova u odnosu na usluge pružene na daljinu.
      Članak 15.
      Teret dokaza
      Ne dovodeći u pitanje članak 7. stavak 3., države članice mogu urediti da dobavljač snosi teret dokaza u vezi s obvezom dobavljača da obavijesti potrošača te u vezi s pristankom potrošača na sklapanje ugovora te, ako je primjereno, njegovo ispunjenje.
      Svaki ugovorni uvjet koji propisuje da teret dokaza na strani dobavljača u vezi sa svim ili dijelom njegovih obveza snosi potrošač smatra se nepravednim uvjetom u smislu Direktive Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (12).
      Članak 16.
      Prijelazne mjere
      Države članice mogu uvesti nacionalna pravila, u skladu s ovom Direktivom, za dobavljače s poslovnim nastanom u državi članici koja do sada nije prenijela ovu Direktivu te čije pravo ne sadrži obveze koje odgovaraju obvezama predviđenima u ovoj Direktivi.
      Članak 17.
      Direktiva 90/619/EZ
      U članku 15. stavku 1. Direktive 90/619/EEZ prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:

                  „1.

                  Svaka država članica propisuje da korisnik police koji sklopi pojedinačni ugovor o životnom osiguranju ima na raspolaganju rok za otkaz ugovora od 30 kalendarskih dana od trenutka kada je obaviješten da je ugovor sklopljen.”

            Članak 18.
      Direktiva 97/7/EZ
      Direktiva 97/7/EZ ovime se mijenja kako slijedi:

                  1.

                  U članku 3. stavku 1. prva alineja mijenja se i glasi:

                              „—

                              u vezi sa svakom financijskom uslugom na koju se primjenjuje Direktiva 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o trgovanju na daljinu financijskim uslugama za potrošače i o izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ (*),

                     (*)  SL L 271, 9.10.2002., str. 16.”"

                  2.

                  Prilog II. briše se.

            Članak 19.
      Direktiva 98/27/EZ
      U Prilogu Direktivi 98/27/EZ dodaje se sljedeća točka:

                  „11.

                  Direktiva 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o trgovanju na daljinu financijskim uslugama za potrošače i o izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ (**).

            Članak 20.
      Preispitivanje
      1.   Nakon provedbe ove Direktive Komisija preispituje funkcioniranje unutarnjeg tržišta financijskih usluga u području trgovanja tim uslugama. Treba nastojati analizirati pojedinosti i poteškoće s kojima se suočavaju, ili bi se mogli suočavati, kako potrošači tako i dobavljači, posebno kao rezultat razlika između nacionalnih propisa u vezi s informiranjem i pravom odustajanja.
      2.   Najkasnije 9. travnja 2006. Komisija izvješćuje Europski parlament i Vijeće o problemima s kojima se susreću potrošači i dobavljači prilikom kupnje odnosno prodaje financijskih usluga i, ako je to primjereno, podnosi prijedloge za izmjenu i/ili daljnje usklađivanje odredaba o informiranju i pravu odustajanja u zakonodavstvu Zajednice u području financijskih usluga i/ili odredaba iz članka 3.
      Članak 21.
      Prenošenje
      1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije 9. listopada 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
      Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
      2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva, zajedno s tablicom koja prikazuje podudaranje odredaba ove Direktive s donesenim nacionalnim odredbama.
      Članak 22.
      Stupanje na snagu
      Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
      Članak 23.
      Adresati
      Ova je Direktiva upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxelesu 23. rujna 2002.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            P. COX

               Za Vijeće

               Predsjednica

            M. FISCHER BOEL

         (1)  SL C 385, 11.12.1998., str. 10.
      i SL C 177 E, 27.6.2000., str. 21.

         (2)  SL C 169, 16.6.1999., str. 43.

         (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 5. svibnja 1999. (SL C 279, 1.10.1999., str. 207.), Zajedničko stajalište Vijeća od 19. prosinca 2001. (SL C 58 E, 5.3.2002., str. 32.) i Odluka Europskog parlamenta od 14. svibnja 2002. (još nije objavljena u Službenom listu).

         (4)  SL L 178, 17.7.2000., str. 1.

         (5)  SL L 12, 16.1.2001., str. 1.

         (6)  SL L 144, 4.6.1997., str. 19.

         (7)  SL L 166, 11.6.1998., str. 51. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/31/EZ (SL L 178, 17.7.2001., str. 1.).

         (8)  SL L 330, 29.11.1990., str. 50. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/96/EEZ (SL L 360, 9.12.1992., str. 1.).

         (9)  SL L 135, 31.5.1994., str. 5.

         (10)  SL L 84, 26.3.1997., str. 22.

         (11)  SL L 280, 29.10.1994., str. 83.

         (12)  SL L 95, 21.4.1993., str. 29.


title: Direktiva Vijeća 98/94/EZ od 14. prosinca 1998. o izmjeni Direktive 94/4/EZ i produljenju privremenog odstupanja koje se primjenjuje na Njemačku i Austriju

text:
               09/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               62

         31998L0094

               L 358/105

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.12.1998.

      DIREKTIVA VIJEĆA 98/94/EZ
   od 14. prosinca 1998.
   o izmjeni Direktive 94/4/EZ i produljenju privremenog odstupanja koje se primjenjuje na Njemačku i Austriju
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 99.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da članak 3. stavak 2. Direktive 94/4/EZ (4) propisuje privremeno odstupanje do 31. prosinca 1997. za Saveznu Republiku Njemačku i Republiku Austriju od primjene oslobođenja ne manjeg od 75 ECU za robu koju uvoze putnici koji na državno područje Njemačke ili Austrije dolaze preko kopnene granice koja povezuje te dvije države članice sa zemljama koje nisu države članice EU-a ili EFTA-e ili, prema potrebi, koji dolaze iz navedenih država vodenim putem;
   budući da su uzete u obzir gospodarske poteškoće koje bi mogao prouzročiti iznos oslobođenja za putnike koji uvoze robu u Zajednicu u gore navedenim situacijama;
   budući da su u pismima od 24. lipnja i 23. srpnja 1997. Savezna Republika Njemačka i Republika Austrija zatražile produljenje odstupanja propisanog člankom 3. stavkom 2. Direktive 94/4/EZ; budući da se njihov zahtjev temelji na činjenici da su se gospodarske poteškoće koje su dovele do usvajanja direktiva 94/4/EZ i 94/75/EZ i dalje zadržale, a u nekim slučajevima i pogoršale;
   budući da treba uzeti u obzir situaciju koju su opisale te dvije države članice;
   budući da produljenje odstupanja treba ipak pratiti utvrđivanje krajnjeg roka za usklađivanje oslobođenja koja primjenjuju Njemačka i Austrija s onima koja su tog dana na snazi u ostalim državama članicama, povećanje ograničenja koje se primjenjuje u te dvije države članice od 1. siječnja 1999., kako bi se ograničilo narušavanje tržišnoga natjecanja i obveze tih država članica da će postupno i zajedno nadalje podizati ograničenje kako bi ga izjednačili s ograničenjem Zajednice najkasnije do 1. siječnja 2003.,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   S učinkom od 1. siječnja 1998., prvi podstavak članka 3. stavka 2. Direktive 94/4/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „2.   Odstupajući od stavka 1., Saveznoj Republici Njemačkoj i Republici Austriji odobrava se donošenje mjera potrebnih za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 1. siječnja 2003. za robu koju uvoze putnici koji ulaze na područje Njemačke ili Austrije preko kopnene granice koja povezuje Njemačku ili Austriju sa zemljama koje nisu države članice EU-a ili EFTA-e ili, prema potrebi, koji dolaze iz navedenih država vodenim putem.”

   2.   S učinkom od 1. siječnja 1999., drugi podstavak članka 3. stavka 2. Direktive 94/4/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Međutim, te države članice primjenjuju oslobođenje od najmanje 100 ECU od 1. siječnja 1999. za uvoz od strane putnika navedenih u prethodnome podstavku. One zajednički i postupno povećavaju iznos s ciljem primjene ograničenja koje je na snazi u Zajednici za navedeni uvoz najkasnije do 1. siječnja 2003.”

   Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. siječnja 1999. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine toga upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst odredaba nacionalnoga prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. prosinca 1998.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         W. MOLTERER

      (1)  SL C 273, 2.9.1998., str. 8.

      (2)  Mišljenje doneseno 3. prosinca 1998. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  Mišljenje doneseno 15. listopada 1998. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (4)  SL L 60, 3.3.1994., str. 14. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 94/75/EZ (SL L 365, 31.12.1994., str. 52.).


title: Direktiva 2008/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o izmjeni Direktive 2005/32/EZ o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju i o izmjeni Direktive Vijeća 92/42/EEZ te direktiva 96/57/EZ i 2000/55/EZ u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji

text:
               13/Sv. 055

               HR

               Službeni list Europske unije

               168

         32008L0028

               L 081/48

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.03.2008.

      DIREKTIVA 2008/28/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 11. ožujka 2008.
   o izmjeni Direktive 2005/32/EZ o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju i o izmjeni Direktive Vijeća 92/42/EEZ te direktiva 96/57/EZ i 2000/55/EZ u pogledu provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom propisanim člankom 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2005/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) i tri direktive koje predstavljaju provedbene mjere u smislu njezinog članka 15., točnije Direktive Vijeća 92/42/EEZ od 21. svibnja 1992. o zahtjevima za učinkovitost novih toplovodnih kotlova na tekuća ili plinovita goriva (4), Direktiva 96/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. rujna 1996. o zahtjevima za energetsku učinkovitost kućanskih električnih hladnjaka, zamrzivača i njihovih kombinacija (5) i Direktiva 2000/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. rujna 2000. o zahtjevima energetske učinkovitosti u odnosu na prigušnice za fluorescentnu rasvjetu (6), određuju da je potrebno donijeti određene mjere u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7).

               (2)

               Odluka 1999/468/EZ izmijenjena je Odlukom 2006/512/EZ kojom je uveden regulatorni postupak s provjerom za donošenje mjera opće primjene čija je svrha izmijeniti elemente koji nisu ključni elementi temeljnog instrumenta donesenog u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora, inter alia, brisanjem nekih od tih elemenata ili dopunjavanjem instrumenta novim elementima koji nisu ključni.

               (3)

               U skladu s izjavom Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (8) vezano uz Odluku 2006/512/EZ, da bi se regulatorni postupak s provjerom mogao primjenjivati na instrumente donesene u skladu s postupkom, a koji su već na snazi, te je instrumente potrebno prilagoditi u skladu s postupcima u primjeni.

               (4)

               Izjava obuhvaća popis instrumenata koje je potrebno hitno prilagoditi, uključujući Direktivu
               2005/32/EZ. Prilagođavanje te Direktive nužno vodi prilagođavanju direktiva 92/42/EEZ, 96/57/EZ i 2000/55/EZ.

               (5)

               Komisiju treba ovlastiti da izmijeni i stavi izvan snage direktive 92/42/EEZ, 96/57/EZ i 2000/55/EZ. Takve se izmjene te stavljanja izvan snage moraju donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim u članku 5a. Odluke 1999/468/EZ.

               (6)

               Osim toga, Komisiju je potrebno ovlastiti da donese provedbene mjere koje propisuju zahtjeve ekološkog dizajna proizvoda koji koriste energiju, uključujući uvođenje provedbenih mjera za vrijeme prijelaznog razdoblja te uključujući odgovarajuće odredbe o uravnoteživanju raznih ekoloških aspekata. Budući da su to mjere opće primjene čija je svrha izmijeniti elemente Direktive 2005/32/EZ koji nisu ključni dopunjavajući je novim elementima koji nisu ključni, moraju se donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom.

               (7)

               Stoga Direktivu 2005/32/EZ te direktive 92/42/EEZ, 96/57/EZ i 2000/55/EZ treba na odgovarajući način izmijeniti.

               (8)

               Izmjene Direktive 2005/32/EZ kao i direktiva 92/42/EEZ, 96/57/EZ i 2000/55/EZ putem ove Direktive tehničke su prirode i odnose se samo na postupak za odbore, države članice ih ne moraju prihvatiti. Stoga u tom smislu nije nužno donositi propise,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene Direktive 2005/32/EZ
   Ovime se Direktiva 2005/32/EZ mijenja kako slijedi:

               1.

               U članak 13. umeće se sljedeći stavak:
               „1a.   Provedbenu mjeru mogu pratiti smjernice koje obuhvaćaju posebnosti malih i srednjih poduzeća aktivnih u pogođenom proizvodnom sektoru. Ako je potrebno i u skladu sa stavkom 1., Komisija može pripremiti dodatne specijalizirane materijale kako bi mala i srednja poduzeća mogla jednostavnije primjenjivati ovu Direktivu.”

               2.

               Članak 15. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                           „1.   Kada proizvod koji koristi energiju zadovoljava kriteriji navedene u stavku 2., taj je proizvod obuhvaćen provedbenom mjerom ili samo regulatornom mjerom u skladu sa stavkom 3. točkom (b). Takve mjere čija je svrha izmijeniti elemente ove Direktive koji nisu ključni putem dopunjavanja iste, donose se u skladu s regulatornim postupkom s provjerom iz članka 19. stavka 3.”

                           (b)

                           stavak 10. zamjenjuje se sljedećim:
                           „10.   Ako je potrebno, provedbena mjera koja propisuje zahtjeve za ekološki dizajn uključuje odredbe o uravnoteživanju različitih ekoloških aspekata. Te mjere, čija je svrha izmijeniti elemente ove Direktive koji nisu ključni putem dopunjavanja iste, donose se u skladu s regulatornim postupkom s provjerom iz članka 19. stavka 3.”

               3.

               Članak 16. stavak 2. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u uvodnoj formulaciji brišu se riječi „postupak propisan člankom 19. stavkom 2.”

                           (b)

                           dodaje se sljedeći podstavak:
                           „Te mjere čija je svrha izmijeniti elemente ove Direktive koji nisu ključni putem dopunjavanja iste, donose se u skladu s regulatornim postupkom s provjerom iz članka 19. stavka 3.”

               4.

               Članak 19. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „3.   Kod navođenja ovog stavka primjenjuju se članak 5a. stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, s obzirom na odredbe njezinog članka 8.”

         Članak 2.
   Izmjene Direktive 92/42/EEZ
   U članku 10a. Direktive 92/42/EEZ, riječi „u skladu s člankom 19. stavkom 2. Direktive 2005/32/EZ” zamjenjuju se riječima „u skladu s člankom 19. stavkom 3. Direktive 2005/32/EZ”.
   Članak 3.
   Izmjene Direktive 96/57/EZ
   U članku 9a. Direktive 96/57/EZ, riječi „u skladu s člankom 19. stavkom 2. Direktive 2005/32/EZ” zamjenjuju se riječima „u skladu s člankom 19. stavkom 3. Direktive 2005/32/EZ”.
   Članak 4.
   Izmjene Direktive 2000/55/EZ
   U članku 9a. Direktive 2000/55/EZ riječi „u skladu s člankom 19. stavkom 2. Direktive 2005/32/EZ” zamjenjuju se riječima „u skladu s člankom 19. stavkom 3. Direktive 2005/32/EZ”.
   Članak 5.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objavljivanja u Službenom listu Europske unije.
   Članak 6.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 161, 13.7.2007., str. 45.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 11. srpnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 3. ožujka 2008.

      (3)  SL L 191, 22.7.2005., str. 29.

      (4)  SL L 167, 22.6.1992., str. 17. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2005/32/EZ.

      (5)  SL L 236, 18.9.1996., str. 36. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2005/32/EZ.

      (6)  SL L 279, 1.11.2000., str. 33. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2005/32/EZ.

      (7)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (8)  SL C 255, 21.10.2006., str. 1.