title: 89/297/CEE: Direktiva Vijeća od 13. travnja 1989. o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na bočnu zaštitu (bočne štitnike) određenih motornih vozila i njihovih prikolica

text:
               13/Sv. 026

               HR

               Službeni list Europske unije

               98

         31989L0297

               L 124/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.04.1989.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 13. travnja 1989.
   o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na bočnu zaštitu (bočne štitnike) određenih motornih vozila i njihovih prikolica
   (89/297/CEE)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njezin članak 100.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   u suradnji s Europskim parlamentom (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da je važno donijeti mjere s ciljem postupnog uspostavljanja unutarnjeg tržišta tijekom razdoblja koje istječe 31. prosinca 1992.; budući da unutarnje tržište treba sadržavati područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe, osoba, usluga i kapitala;
   budući da se tehnički zahtjevi koje vozila moraju ispunjavati na temelju nacionalnog zakonodavstva, između ostalog, odnose na bočne štitnike motornih vozila i njihovih prikolica;
   budući da se ti zahtjevi razlikuju od jedne države članice do druge; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu iste zahtjeve, bilo kao dodatak svojim postojećim pravilima ili umjesto njih, posebno, kako bi se omogućilo da se postupak EEZ homologacije tipa koji je bio predmet Direktive Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (4), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 87/403/EEZ (5), uvede za svaki tip vozila;
   budući da je, kako bi se povećala sigurnost na cesti, potrebno postaviti bočne štitnike na sva vozila iz viših kategorija težine kako bi se nezaštićenim korisnicima cesta (pješake, bicikliste i motoriste) omogućila učinkovita zaštita od rizika padanja ispod bočnih strana tih vozila;
   budući da se, zbog praktičnih razloga, smatra potrebnim predvidjeti različita razdoblja primjene za nove homologacije tipa i za sva nova vozila;
   budući da usklađivanje nacionalnih zakonodavstava u odnosu na motorna vozila uključuje uzajamno priznavanje provjera država članica koje svaka od njih provodi na temelju zajedničkih zahtjeva,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U smislu ove Direktive, „vozilo” znači svako motorno vozilo iz kategorija N2 i N3 i prikolicu u kategorijama 03 i 04, kako je određeno u Prilogu 1. Direktivi 70/156/EEZ, koji su konstruirani za uporabu na cesti, s ili bez nadogradnje i s najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 km/h.
   Članak 2.
   1.   Nijedna država članica ne može, zbog razloga koji se odnose na bočnu zaštitu, odbiti dodjelu EEZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije tipa za vozila ako ta vozila ispunjavaju zahtjeve određene u Prilogu.
   2.   Nijedna država članica ne može, zbog razloga koji se odnose na bočnu zaštitu, odbiti ni zabraniti prodaju, registraciju, stavljanje u uporabu ili korištenje vozila ako ta vozila ispunjavaju zahtjeve određene u Prilogu.
   Članak 3.
   Država članica koja je dodijelila EEZ homologaciju tipa poduzima mjere potrebne kako bi se osiguralo da bude obaviještena o svim izmjenama nekog dijela ili značajki iz Priloga. Nadležna tijela te države članice određuju treba li provesti nova ispitivanja o izmijenjenom tipu i sastaviti novo izvješće. Ako ta ispitivanja otkriju da nisu ispunjeni zahtjevi ove Direktive, izmjene se neće odobriti.
   Članak 4.
   1.   S učinkom od 1. lipnja 1990. države članice:

               —

               više ne mogu izdavati dokument određen u članku 10. stavku 1. trećoj alineji Direktive 70/156/EEZ u vezi s tipom vozila čiji uređaji bočne zaštite ne ispunjavaju zahtjeve ove Direktive,

               —

               mogu odbiti dodjelu nacionalne homologacije u vezi s tipom vozila čiji uređaji bočne zaštite ne ispunjavaju odredbe ove Direktive.

         2.   S učinkom od 1. svibnja 1991. države članice mogu zabraniti prvo stavljanje u uporabu vozila čiji uređaji bočne zaštite ne ispunjavaju odredbe ove Direktive.
   Članak 5.
   Izmjene potrebne da se prilagode zahtjevi Priloga i uzme u obzir tehnički napredak donose se u skladu s postupkom određenim u članku 13. Direktive 70/156/EEZ.
   Članak 6.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 30. listopada 1989. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice dostavljaju Komisiji tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donosu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 7.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 13. travnja 1989.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. SOLBES

      (1)  SL C 265, 5.10.1987., str. 21.

      (2)  SL C 94, 11.4.1988., str. 23.

      (3)  SL C 80, 28.3.1988., str. 17.

      (4)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (5)  SL L 220, 8.8.1987., str. 44.

   PRILOG
   TEHNIČKI ZAHTJEVI ZA BOČNU ZAŠTITU
   1.   Opći propisi i definicije

               1.1.

               Svako vozilo kategorija N2, N3, O3 i O4 treba tako konstruirati i/ili opremiti, kad se radi o vozilu kao o cjelini, da može osigurati učinkovitu zaštitu za nezaštićene korisnike cesta (pješake, bicikliste, motoriste) od rizika padanja pod vozilo i zapinjanja ispod kotača (1).
               Ova se Direktiva ne primjenjuje na:

                           —

                           traktore za poluprikolice,

                           —

                           prikolice posebno dizajnirane i konstruirane za prijevoz vrlo dugih tereta nedjeljive duljine, primjerice drva, čelične rešetke itd.,

                           —

                           vozila dizajnirana i konstruirana za posebne svrhe kad nije moguće, zbog praktičnih razloga, postaviti takvu bočnu zaštitu.

               1.2.

               Smatra se da vozilo ispunjava zahtjev određen u točki 1.1. ako njegovi bočni dijelovi osiguravaju zaštitu koja ispunjava odredbe donjih stavaka.

               1.3.

               Definicije

               1.3.1.

               Tip vozila za bočnu zaštitu
               Pojam „tip vozila za bočnu zaštitu” znači vozila koja se ne razlikuju s obzirom na sljedeća glavna obilježja:
               širinu stražnje osovine, strukturu, dimenzije, oblik i materijale karoserije i podvozja, obilježja ovjesa vozila u mjeri u kojoj imaju utjecaj na zahtjeve točke 2.

               1.3.2.

               „Nenatovarena masa” znači težina vozila u voznom stanju, koja su prazna i nenatovarena, ali potpuna s rashladnim sredstvima goriva, mazivnim sredstvima i rezervnim kotačem ako ga proizvođač vozila uključuje u standardnu opremu.

               1.4.

               Pozicioniranje vozila
               Pri ispitivanju sukladnosti s tehničkim specifikacijama određenim u točki 2. položaj vozila treba biti sljedeći:

                           —

                           na vodoravnoj i ravnoj površini,

                           —

                           upravljani kotači trebaju biti u položaju ravno naprijed,

                           —

                           vozilo treba biti nenatovareno,

                           —

                           poluprikolice trebaju biti postavljene na potpore uz vodoravnu površinu utovara.

         2.   Bočna zaštita koju osigurava poseban uređaj (bočni štitnik)

               2.1.

               Uređaj ne povećava sveukupnu širinu vozila, a glavni dio njegove vanjske površine nije veći od 120 mm u unutarnjosti vozila od krajnje vanjske površine (najveća širina) vozila. Prednji dio može se okrenuti prema unutra na nekim vozilima u skladu s točkama 2.4.2. i 2.4.3. Stražnji dio ne može biti dulji od 30 mm u unutarnjosti vozila od krajnje granice stražnjih guma (isključujući sve izbočine guma blizu tla) duljinom od barem krajnjih 250 mm.

               2.2.

               Vanjska površina uređaja treba biti glatka, značajno ravna ili vodoravno rebrasta i u što većoj mjeri neprekinuta od prednje do stražnje strane; međutim, dodirni se dijelovi mogu preklapati pod uvjetom da su preklapajući bridovi okrenuti prema stražnjem ili donjem dijelu, ili se može ostaviti otvor koji nije veći od 25 mm izmjereno uzdužno, pod uvjetom da stražnji dio ne izlazi iz vanjskog dijela prednje strane; zaobljene glave vijaka ili zakovica mogu izlaziti izvan površine do udaljenosti koja ne prelazi 10 mm, a drugi dijelovi mogu izlaziti u istoj mjeri pod uvjetom da su glatki i slično zaobljeni; svi vanjski bridovi i kutovi trebaju biti zaobljeni uz najmanji polumjer od 2,5 mm (ispitano kako je propisano u Direktivi 74/483/EEZ (2)).

               2.3.

               Uređaj se može sastojati od neprekinute ravne površine, ili od jedne ili od više vodoravnih profila, ili kombinacije površine i ograda; kad se rabe profili, profili ne smiju biti više od 300 mm udaljeni ni niži od:

                           —

                           50 mm u slučaju kategorije vozila N2 i O3,

                           —

                           100 mm i u biti ravni u slučaju N3 i O4 vozila.
                           Kombinacije površina i profila trebaju tvoriti neprekinuti predmet bočnog štitnika, međutim, u skladu s točkom 2.2.

               2.4.

                  Prednji brid bočnog štitnika sastavlja se kako slijedi:

                           2.4.1.

                           Njegov položaj jest:

                                       2.4.1.1.

                                       na motornom vozilu: ne više od 300 mm prema stražnjem dijelu poprečne okomite ravnine koja je tangencijalna na krajnji stražnji dio gume na kotaču neposredno ispred štitnika;

                                       2.4.1.2.

                                       na prikolici: najviše 500 mm do stražnje strane površine određene u točki 2.4.1.1.;

                                       2.4.1.3.

                                       na poluprikolici: najviše 250 mm do stražnje strane poprečne srednje površine potpornja, ako se postavljaju potpornji, no u svakom slučaju udaljenost od prednjeg brida poprečne površine koja prolazi kroz središte glavnog vijka u njegov krajnji stražnji položaj ne može prelaziti 2,7 m.

                           2.4.2.

                           Kad je prednji brid smješten u uobičajeno otvorenom prostoru, brid se sastoji od neprekinutog okomitog člana koji se proteže preko cijele visine štitnika; vanjska i prednja naličja tog člana trebaju mjeriti barem 50 mm prema stražnjoj strani i biti okrenuta 100 mm prema unutarnjoj strani u slučaju N2 i O3 i barem 100 mm prema stražnjoj strani i biti okrenuta 100 mm prema unutarnjoj strani u slučaju N3 i O4.

                           2.4.3.

                           Na motornom vozilu gdje 300 mm dimenzija iz točke 2.4.1.1. pripada u kabinu štitnik treba tako sastaviti da se spoji s okvirima kabine i, ako je potrebno, okrenuti pod kutom koji ne prelazi 45°. Uzdužni otvor od 100 mm dopušta se između prednjeg brida i okvira kabine u slučaju viseće ili nagibne kabine. U tom slučaju odredbe točke 2.4.2. nisu primjenjive.

                           2.4.4.

                           Na motornom vozilu gdje dimenzija od 300 mm iz točke 2.4.1.1. dolazi iza kabine, a bočni je štitnik produljen prema naprijed, kako je navedeno u točki 2.4.3. kao mogućnost za proizvođača, moraju se zadovoljiti odredbe točke 2.4.3.

               2.5.

                  Krajnji stražnji brid bočnog štitnika nije dulji od 300 mm prema naprijed poprečne okomite ravnine koja je tangencijalna prema krajnjem prednjem dijelu gume na kotaču koji je neposredno na stražnjoj strani; neprekinuti okomiti dio ne zahtijeva se na stražnjem bridu.

               2.6.

                  Donji brid bočnog štitnika ni u jednoj točki nije više od 550 mm iznad tla.

               2.7.

                  Gornji brid štitnika nije više od 350 mm ispod tog dijela strukture vozila, izrezano ili spojeno okomitom ravninom koja je tangencijalna prema vanjskoj površini guma, isključujući sva ispupčenja blizu tla, osim u sljedećim slučajevima:

                           2.7.1.

                           kad ravnina u točki 2.7. ne siječe strukturu vozila, gornji brid ravan je s površinom platforme koja nosi teret, 950 mm od tla, ovisno o tome koji je manji;

                           2.7.2.

                           kad ravnina u točki 2.7. siječe strukturu vozila na stupnju koji je viši od 1,3 m iznad tla, tad gornji brid bočnog štitnika nije viši od 950 mm iznad tla;

                           2.7.3.

                           na vozilu koje je posebno projektirano i sastavljeno, a ne samo prilagođeno za prijevoz kontejnera ili rasklopivih sanduka, gornji brid štitnika može se odrediti u skladu s točkama 2.7.1. i 2.7.2., s time da se kontejner ili sanduk smatraju dijelom vozila.

               2.8.

               Bočni štitnici trebaju zapravo biti kruti, sigurno postavljeni (ne smiju se olabaviti zbog vibracija u uobičajenoj uporabi vozila) i, osim u vezi dijelova navedenih u točki 2.9., izrađeni od kovine ili bilo kojeg drugog odgovarajućeg materijala.
               Bočni štitnik smatra se odgovarajućim ako je u mogućnosti podnijeti vodoravnu statičku silu od 1 kN koja se primjenjuje okomito na bilo koji dio njegove vanjske površine središta malja čije je čelo okruglo i ravno, promjera od 220 mm ± 10 mm, i ako savijanje štitnika pod teretom tada nije manje od:

                           —

                           30 mm više od krajnjih stražnjih 250 mm štitnika, i

                           —

                           150 mm više od ostatka štitnika.

               2.8.1.

               Gornji se zahtjev može provjeriti pomoću izračuna.

               2.9.

               Dijelovi koji su trajno pričvršćeni na vozilo, npr. akumulatorska posuda, zračni spremnici, spremnici za gorivo, svjetla, reflektori, rezervni kotači i kutije s alatom, mogu se ugraditi u bočni štitnik pod uvjetom da ispunjavaju zahtjeve za dimenzijama Direktive. U vezi s otvorima, primjenjuju se zahtjevi određeni u točki 2.2.

               2.10.

               Bočni štitnik ne može se rabiti kao dodatak kočnici, zračnim ili hidrauličnim cijevima.

         3.   Odstupajući od gornjih odredaba, vozila sljedećih tipova trebaju ispunjavati zahtjeve isključivo kako je navedeno u svakom slučaju:

               3.1.

                  Produljiva prikolica treba ispunjavati sve zahtjeve točke 2. kad je zatvorena na svojoj najmanjoj duljini; kad je prikolica produljena, bočni štitnici trebaju zadovoljavati točke 2.6., 2.7. i 2.8., i 2.4. ili 2.5., ali ne nužno obje; produljenje prikolice ne smije prouzročiti otvore u duljini bočnih štitnika;

               3.2.

               Na vozilo sa spremnikom koje je projektirano isključivo za prijevoz tekućih tvari u zatvorenom spremniku trajno ugrađenom na vozilo i opremljeno priključcima za crijevo ili cijev za ukrcaj ili iskrcaj treba postaviti bočne štitnike koji zadovoljavaju sve zahtjeve iz točke 2. u mjeri u kojoj je to ostvarivo; stroga sukladnost može se izuzeti isključivo kad to zahtijevaju operativni zahtjevi;

               3.3.

               Na vozilo na koje su postavljene rastezljive noge za osiguravanje dodatne stabilnosti tijekom ukrcaja, iskrcaja ili drugih aktivnosti za koje je vozilo projektirano bočni štitnici mogu se razmjestiti s dodatnim otvorima gdje su oni potrebni kako bi omogućili produljenje nogu.

               3.4.

               Na vozilu koje je opremljeno točkama uporišta za teretni prijevoz vozila treba omogućiti otvore u bočnim štitnicima kako bi prihvatili prolaz i zatezanje konopa za pričvršćivanje.

         4.   Ako su stranice vozila projektirane i/ili opremljene tako da njihov oblik i obilježja zajedno sa sastavnim dijelovima zadovoljavaju zahtjeve iz točke 2., one se mogu smatrati da zamjenjuju bočne štitnike.
   5.   Zahtjev za EEZ homologaciju tipa

               5.1.

               Zahtjev za EEZ homologaciju tipa vozila u vezi s bočnom zaštitom podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni predstavnik.

               5.2.

               Zahtjevu se trebaju priložiti dolje navedeni dokumenti u tri primjerka uz sljedeće podatke:

                           5.2.1.

                           opis vozila sa stajališta kriterija iz točke 1.4.1., zajedno s dimenzionalnim crtežima i slikama ili tlocrtima stranica vozila. Moraju se navesti brojevi i/ili simboli za identifikaciju tipa vozila;

                           5.2.2.

                           tehnički opis dijelova koji osiguravaju bočnu zaštitu uz dovoljno iscrpnih podataka.

               5.3.

               vozilo koje predstavlja tip koji treba odobriti mora se dostaviti tehničkoj službi koja je odgovorna za ispitivanja homologacija tipa.

         6.   EEZ homologacija tipa

               6.1.

               Potvrdi o EEZ homologaciji tipa vozila za tip vozila mora se priložiti Prilog sastavljen u skladu s obrascem iz Dodatka.

      (1)  Ova Direktiva ne sprečava nijednu zemlju da ima dodatne zahtjeve za dijelove vozila koji su na prednjoj strani prednjih kotača i stražnjoj strani stražnjih kotača.

      (2)  SL L 266, 2.10.1974., str. 4.

   Dodatak


title: Direktiva 2006/113/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o propisanoj kvaliteti vode u kojoj žive školjkaši (kodificirana verzija)

text:
               15/Sv. 28

               HR

               Službeni list Europske unije

               54

         32006L0113

               L 376/14

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2006/113/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 12. prosinca 2006.
   o propisanoj kvaliteti vode u kojoj žive školjkaši
   (kodificirana verzija)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (1),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 79/923/EEZ od 30. listopada 1979. o propisanoj kvaliteti vode u kojoj žive školjkaši (2) bitno je izmijenjena (3). Radi jasnoće i racionalnosti navedenu bi Direktivu trebalo kodificirati.

               (2)

               Za zaštitu i poboljšanje okoliša potrebne su konkretne mjere za zaštitu voda od onečišćenja, uključujući vode u kojima žive školjkaši.

               (3)

               Određene populacije školjkaša trebalo bi zaštititi od različitih štetnih posljedica koje nastaju zbog ispuštanja onečišćujućih tvari u more.

               (4)

               Odluka br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (4) predviđa da se ciljevi kvalitete određuju zajednički, pri čemu se utvrđuju različiti zahtjevi koje okoliš mora zadovoljiti, među ostalim definicije vrijednosti parametara za vode uključujući vode za uzgoj školjkaša.

               (5)

               Razlike između propisa koji se primjenjuju u različitim državama članicama u pogledu potrebne kvalitete voda za uzgoj školjkaša mogu stvoriti nejednake uvjete konkurencije i tako neposredno utjecati na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (6)

               Za postizanje ciljeva ove Direktive države članice trebale bi odrediti vode na koje će se primjenjivati ova Direktiva te utvrditi granične vrijednosti koje odgovaraju određenim parametrima. Tako određene vode trebalo bi uskladiti s tim vrijednostima u roku od šest godina nakon njihovog određivanja.

               (7)

               Za osiguranje provjere potrebne kvalitete voda za uzgoj školjkaša trebalo bi uzeti minimalan broj uzoraka i izvesti mjerenje u pogledu posebnih parametara utvrđenih u Prilogu I. Takvo uzimanje uzoraka može se ograničiti ili prekinuti s obzirom na rezultate mjerenja.

               (8)

               Određene prirodne okolnosti su izvan utjecaja država članica pa je stoga potrebno predvidjeti mogućnost odstupanja od ove Direktive u nekim slučajevima.

               (9)

               Zbog tehničkog i znanstvenog napretka može biti potrebna brza prilagodba nekih zahtjeva utvrđenih u Prilogu I. Kako bi se olakšalo uvođenje potrebnih mjera, trebalo bi utvrditi postupak kojim bi se uspostavila tijesna suradnja između država članica i Komisije. Takva bi se suradnja trebala se odvijati preko Odbora za prilagodbu tehničkom i znanstvenom napretku uspostavljenog člankom 13. stavkom 1. Direktive 2006/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o kvaliteti slatkih voda kojima je potrebna zaštita ili poboljšanje kako bi bile pogodne za život riba (5).

               (10)

               Ova Direktiva ne bi smjela dovoditi u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje direktiva određenih u dijelu B Priloga II. u nacionalno pravo,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva odnosi na kvalitetu vode za uzgoj školjkaša i primjenjuje se za one priobalne i bočate vode koje države članice odrede kao vode koje treba zaštititi ili poboljšati kako bi bile pogodne za život i uzgoj školjkaša, (školjaka i puževa), te kako bi time doprinijele visokoj kvaliteti proizvoda od školjkaša koji se izravno koriste u prehrani ljudi.
   Članak 2.
   Parametri koji se primjenjuju na vode koje su države članice odredile navedeni su u Prilogu I.
   Članak 3.
   1.   Za vode koje su odredile, države članice utvrđuju vrijednosti za parametre navedene u Prilogu I., ako su vrijednosti navedene u stupcu G ili u stupcu I. Pri tom poštuju napomene sadržane u ta dva stupca.
   2.   Države članice ne utvrđuju vrijednosti koje su manje stroge od onih navedenih u stupcu I Priloga I. te nastoje poštovati vrijednosti iz stupca G uzimajući u obzir načela utvrđena u članku 8.
   3.   Za ispuštanja efluenata za koje vrijede parametri za „organohalogene tvari” i „metale”, primjenjuju se istodobno emisijski standardi koje su utvrdile države članice u skladu s Direktivom 2006/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. veljače 2006. o onečišćenju uzrokovanom ispuštanjem određenih opasnih tvari u vodni okoliš Zajednice (6) kao i ciljevi kvalitete i druge obveze koje proizlaze iz ove Direktive, posebno one povezane s uzorkovanjem.
   Članak 4.
   1.   Države članice određuju vode za uzgoj školjkaša, a moguća su i naknadna dodatna određenja.
   2.   Države članice mogu, poštujući načela utvrđena u članku 8., izmijeniti određenje nekih voda zbog čimbenika koje u trenutku određivanja nije bilo moguće predvidjeti.
   Članak 5.
   Države članice uspostavljaju programe kako bi smanjile onečišćenje i da bi osigurale da u roku od šest godina nakon određivanja vode određene u skladu s člankom 4. budu usklađene s vrijednostima parametara koje države članice utvrđuju u skladu s člankom 3. i s napomenama sadržanima u stupcima G i I Priloga I.
   Članak 6.
   1.   Za potrebe provedbe članka 5., za vode koje su određene smatra se da su usklađene s odredbama ove Direktive ako su uzorci tih voda, uzeti u skladu s minimalnom učestalošću uzimanja uzoraka navedenom u Prilogu I., na istom mjernom mjestu i u razdoblju od 12 mjeseci, usklađeni s vrijednostima koje države članice utvrđuju u skladu s člankom 3. i s napomenama sadržanima u stupcima G i I Priloga I., kada se radi o:

               (a)

               100 % uzoraka za parametre: „organohalogene tvari” i „metali”;

               (b)

               95 % uzoraka za parametre „salinitet” i „otopljeni kisik”;

               (c)

               75 % uzoraka za ostale parametre navedene u Prilogu I.

         Ako je u skladu s člankom 7. stavkom 2. učestalost uzorkovanja za sve parametre u Prilogu I. osim za „organohalogene tvari” i „metale” manja nego što je navedeno u Prilogu I., svi uzorci moraju biti u skladu s vrijednostima parametara i napomenama iz prvog podstavka ovog stavka.
   2.   Slučajevi nepoštovanja vrijednosti koje države članice utvrđuju u skladu s člankom 3. ili napomena sadržanih u stupcima G i I Priloga I. ne uzimaju se u obzir pri izračunu postotaka propisanih u stavku 1. ako su isti posljedica katastrofa.
   Članak 7.
   1.   Minimalna učestalost kojom nadležna tijela u državama članicama obavljaju uzimanje uzoraka utvrđena je u Prilogu I.
   2.   Kad nadležno tijelo utvrdi da je kvaliteta voda koje su određene značajno bolja nego što bi bila u slučaju da se na nju primjenjuju vrijednosti parametara utvrđene u skladu s člankom 3. i napomene sadržane u stupcima G i I Priloga I., učestalost uzimanja uzoraka može se smanjiti. Kad nema onečišćenja ili rizika za smanjenje kvalitete voda, dotično nadležno tijelo može odlučiti da uzimanje uzoraka nije potrebno.
   3.   Ako se pri uzorkovanju pokaže da se ne poštuje vrijednost koju je država članica utvrdila u skladu s člankom 3. ili napomena sadržana u stupcima G ili I Priloga I., država članica provjerava je li to posljedica slučajnosti, prirodne pojave ili onečišćenja te usvaja odgovarajuće mjere.
   4.   Nadležno tijelo svake države članice, posebno na temelju lokalnih uvjeta okoliša, određuje točno mjesto uzimanja uzoraka, udaljenost tog mjesta od najbližeg mjesta ispuštanja onečišćujućih tvari, te dubinu na kojoj se uzimaju uzorci.
   5.   Referentne metode analize za izračun vrijednosti relevantnih parametara određene su u Prilogu I. Laboratoriji koji upotrebljavaju druge metode moraju osigurati da su dobiveni rezultati ekvivalentni ili usporedivi s rezultatima navedenim u Prilogu I.
   Članak 8.
   Provedba mjera poduzetih na temelju ove Direktive ni pod kojim uvjetima ne smije, izravno ni neizravno, dovesti do povećanog onečišćenja priobalnih i bočatih voda.
   Članak 9.
   Države članice mogu, za vode koje su određene, u bilo kojem trenutku utvrditi strože vrijednosti parametara od onih utvrđenih ovom Direktivom. Također mogu navesti odredbe o parametrima koji se ne predviđaju u ovoj Direktivi.
   Članak 10.
   Kada država članica namjerava odrediti vode pogodne za život školjkaša u neposrednoj blizini granice s drugom državom članicom, dotične države međusobno se savjetuju kako bi odredile odsjeke tih voda na koje se može primjenjivati ova Direktiva te kako bi predvidjele moguće posljedice u pogledu zajedničkih ciljeva kvalitete; te posljedice nakon službenog međusobnog savjetovanja zasebno određuje svaka dotična država. Komisija može sudjelovati u tim savjetovanjima.
   Članak 11.
   Države članice mogu odstupati od ove Direktive u slučaju iznimnih vremenskih ili geografskih uvjeta.
   Članak 12.
   Izmjene potrebne za prilagodbu vrijednosti parametara G i metoda analize, sadržanih u Prilogu I., tehničkom i znanstvenom napretku, usvaja Odbor uspostavljen člankom 13. stavkom 1. Direktive 2006/44/EZ u skladu s postupkom iz članka 13. stavka 2. te Direktive.
   Članak 13.
   1.   Za potrebe primjene ove Direktive države članice Komisiji dostavljaju informacije o:

               (a)

               vodama određenima u skladu s člankom 4. stavkom 1., u obliku sažetka;

               (b)

               izmjeni određenja nekih voda u skladu s člankom 4. stavkom 2;

               (c)

               odredbama utvrđenima u svrhu uvođenja novih parametara u skladu s člankom 9.;

         2.   Kada država članica primjenjuje odredbe članka 11., o tome odmah obavješćuje Komisiju te navodi razloge i predviđeno trajanje takvog stanja.
   3.   Općenito, države članice Komisiji na njezin utemeljen zahtjev dostavljaju sve informacije potrebne za primjenu ove Direktive.
   Članak 14.
   Države članice svake tri godine, a prvi put za razdoblje od 1993. godine do uključivo 1995. godine, šalju Komisiji podatke o provedbi ove Direktive u obliku sektorskog izvješća koje obuhvaća i druge relevantne Direktive Zajednice. Ovo se izvješće sastavlja na temelju upitnika ili nacrta koji sastavlja Komisija u skladu s postupkom iz članka 6. stavka 2. Direktive Vijeća 91/692/EEZ od 23. prosinca 1991. o standardiziranju i racionaliziranju izvješća o provedbi određenih direktiva koje se odnose na okoliš (7). Upitnik ili nacrt šalje se državama članicama šest mjeseci prije početka razdoblja na kojeg se izvješće odnosi. Izvješće se šalje Komisiji u roku od devet mjeseci od kraja trogodišnjeg razdoblja na kojeg se odnosi.
   Komisija objavljuje izvješće Zajednice o provedbi ove Direktive u roku od devet mjeseci od primitka izvješćâ država članica.
   Članak 15.
   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 16.
   Direktiva 79/923/EEZ stavlja se izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje direktiva, utvrđenih u dijelu B Priloga II. u nacionalno pravo.
   Upućivanja na direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga III.
   Članak 17.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 18.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 12. prosinca 2006.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. PEKKARINEN

      (1)  Mišljenje Europskog parlamenta od 12. listopada 2006. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 30. studenog 2006.

      (2)  SL L 281, 10.11.1979., str. 47. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 91/692/EEZ (SL L 377, 31.12.1991., str. 48.).

      (3)  Vidjeti Dio A Priloga II.

      (4)  SL L 242, 10.9.2002., str. 1.

      (5)  SL L 264, 25.9.2006., str. 20.

      (6)  SL L 64, 4.3.2006., str. 52.

      (7)  SL L 377, 31.12.1991., str. 48. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).
   PRILOG I.
   KVALITETA VODE ZA UZGOJ ŠKOLJKAŠA

               Parametar

               G

               I

               Referentne metode analize

               Minimalna učestalost uzimanja uzoraka i mjerenja

               1.

               pH
               jedinica pH

               7 — 9

                           —

                           Elektrometrijski
                           Mjereno na licu mjesta u trenutku uzimanja uzoraka

               Kvartalno

               2.

               Temperatura °C

               Ispuštanja koja utječu na vode za školjkaše ne smiju prouzročiti porast temperature voda za više od 2 °C u odnosu na temperaturu voda u kojima nema takvog utjecaja.

                           —

                           Termometrija
                           Mjereno na licu mjesta u trenutku uzimanja uzoraka

               Kvartalno

               3.

               Boja (nakon filtriranja) mg Pt/l

               Ispuštanja koja utječu na vode za školjkaše ne smiju prouzročiti odstupanje boje voda nakon filtriranja za više od 10 mg Pt/l u odnosu na boju voda u kojima nema takvog utjecaja.

                           —

                           Filtriranje kroz membranski filtar od 0,45 μm
                           Fotometrijska metoda, korištenjem skale platina/kobalt

               Kvartalno

               4.

               Suspendirane krutine (mg/l)

               Ispuštanja koja utječu na vode za školjkaše ne smiju prouzročiti porast sadržaja suspendiranih krutina za više od 30 % u odnosu na sadržaj suspendiranih čestica u vodama u kojima nema takvog utjecaja.

                           —

                           Filtriranje kroz membranski filtar od 0,45 μm, sušenje na 105 °C i vaganje

                           —

                           Centrifugiranje, (najmanje pet minuta, uz prosječno ubrzanje od 2 800 do 3 200 g), sušenje na 105 °C i vaganje

               Kvartalno

               5.

               Salinitet ‰

               12 do 38 ‰

               ≤ 40 ‰
               Ispuštanja koja utječu na vode za školjkaše ne smiju prouzročiti porast saliniteta za više od 10 % u odnosu na salinitet voda u kojima nema takvog utjecaja.

               Mjerenje električne vodljivosti

               Mjesečno

               6.

               Otopljeni kisik
               (zasićenost %)

               ≥ 80 %

               ≥ 70 % (prosječna vrijednost)
               Ako pojedinačno mjerenje pokaže vrijednost nižu od 70 %, mjerenje se ponavlja.
               Pojedinačno mjerenje ne smije pokazati vrijednost ispod 60 %, osim ako nema štetnih posljedica za razvoj kolonija školjkaša.

               Winklerova metoda
               Elektrokemijska metoda

               Mjesečno, s najmanje jednim uzorkom koji predstavlja uvjete s niskom razinom kisika na dan uzimanja uzoraka.
               Međutim, kad se sumnja na veće dnevne varijacije, uzimaju se najmanje dva uzorka na dan.

               7.

               Naftni ugljikovodici

               Ugljikovodici ne smiju biti prisutni u vodama za školjkaše u takvim koncentracijama da:

                           —

                           tvore vidljiv sloj na površini vode i/ili talog na školjkašima,

                           —

                           štetno utječu na školjkaše.

               Vizualni pregled

               Kvartalno

               8.

               Organohalogene tvari

               Koncentracija svake tvari u mesu školjkaša mora biti ograničena tako da u skladu s člankom 1. doprinosi visokoj kvaliteti proizvoda od školjkaša.

               Koncentracija svake tvari u vodama za školjkaše ili u mesu školjkaša ne smije dostići ni premašiti razinu koja štetno utječe na školjkaše i njihove ličinke.

               Plinska kromatografija nakon izlučivanja odgovarajućim otapalima i pročišćavanja

               Polugodišnje

               9.

                  Metali:

               Koncentracija svake tvari u mesu školjkaša mora biti ograničena tako da u skladu s člankom 1. doprinosi visokoj kvaliteti proizvoda od školjkaša.

               Koncentracija svake tvari u vodama za školjkaše ili u mesu školjkaša ne smije premašiti razinu koja štetno utječe na školjkaše i njihove ličinke.
               Treba uzeti u obzir sinergijske učinke ovih metala.

               Atomska apsorpcijska spektrometrija uz, ako je primjereno, prethodno koncentriranje i/ili ekstrakciju

               Polugodišnje

               Srebro

               Ag

               Arsen

               As

               Kadmij

               Cd

               Krom

               Cr

               Bakar

               Cu

               Živa

               Hg

               Nikal

               Ni

               Olovo

               Pb

               Cink

               Zn

               mg/l|

               10.

               Fekalni koliformi/100 ml

               ≤ 300 u mesu školjkaša i međuljušturnoj tekućini

               Metoda razrjeđivanja s fermentacijom u tekućim supstratima s najmanje 3 epruvete u nizu od tri razrjeđenja. Razvoj kulture iz pozitivnih epruveta na potvrdnom mediju. Brojanje prema NVB (najvjerojatniji broj). Temperatura inkubacije 44 °C ± 0,5 °C

               Kvartalno

               11.

               Tvari koje utječu na okus školjkaša

               Koncentracija niža od one koja može pogoršati okus školjkaša.

               Ispitivanje školjkaša kušanjem okusa, ako se pretpostavlja prisutnost jedne od takvih tvari

               12.

               Saksitoksin (koji proizvode dinoflagelati)

               Skraćenice:

                           G

                           =

                           smjernice

                           I

                           =

                           obveze

         PRILOG II.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage i njezine naknadne izmjene

               Direktiva Vijeća 79/923/EEZ (SL L 281, 10.11.1979., str. 47.)

               Direktiva Vijeća 91/692/EEZ (SL L 377, 31.12.1991., str. 48.)

               samo Prilog I. točka (e)

         DIO B

      Rokovi za prenošenje u nacionalno pravo

   (iz članka 16.)

               Direktiva

               Rokovi za prijenos

               79/923/EEZ

               6. studenog 1981.

               91/692/EEZ

               1. siječnja 1993.

         PRILOG III.
   KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 79/923/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1.

               Članak 1.

               Članak 2.

               Članak 2.

               Članak 3.

               Članak 3.

               Članak 4. stavci 1. i 2.

               Članak 4. stavak 1.

               Članak 4. stavak 3.

               Članak 4. stavak 2.

               Članak 5.

               Članak 5.

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak uvodna rečenica

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak uvodna rečenica

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak prva alineja

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (a)

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak druga alineja

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (b)

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak treća alineja

               Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točka (c)

               Članak 6. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 6. stavak 1. drugi podstavak

               Članak 6. stavak 2.

               Članak 6. stavak 2.

               Članak 7.

               Članak 7.

               Članak 8.

               Članak 8.

               Članak 9.

               Članak 9.

               Članak 10.

               Članak 10.

               Članak 11.

               Članak 11.

               Članak 12.

               Članak 12.

               Članak 13. prvi stavak uvodna rečenica

               Članak 13. stavak 1. uvodna rečenica

               Članak 13. prvi stavak prva alineja

               Članak 13. stavak 1. točka (a)

               Članak 13. prvi stavak druga alineja

               Članak 13. stavak 1. točka (b)

               Članak 13. prvi stavak treća alineja

               Članak 13. stavak 1. točka (c)

               Članak 13. drugi stavak

               Članak 13. stavak 2.

               Članak 13. treći stavak

               Članak 13. stavak 3.

               Članak 14.

               Članak 14.

               Članak 15. stavak 1.

               —

               Članak 15. stavak 2.

               Članak 15.

               —

               Članak 16.

               —

               Članak 17.

               Članak 16.

               Članak 18.

               Prilog

               Prilog I.

               —

               Prilog II.

               —

               Prilog III.


title: Direktiva Komisije 97/28/EZ od 11. lipnja 1997. o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/756/EEZ o ugradbi uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju na motorna vozila i njihove prikolice  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 026

               HR

               Službeni list Europske unije

               160

         31997L0028

               L 171/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.06.1997.

      DIREKTIVA KOMISIJE 97/28/EZ
   od 11. lipnja 1997.
   o prilagodbi tehničkom napretku Direktive Vijeća 76/756/EEZ o ugradbi uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju na motorna vozila i njihove prikolice
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 70/156/EEZ o homologaciji tipa motornih vozila i njihovih prikolica (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 96/79/EZ (2), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 76/756/EEZ od 27. srpnja 1976. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju na motorna vozila i njihove prikolice (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 91/663/EEZ (4), a posebno njezin članak 5.,
   budući da je Direktiva 76/756/EEZ jedna od posebnih direktiva o postupku EZ homologacije tipa koji je utvrđen Direktivom 70/156/EEZ; budući da se u skladu s time odredbe utvrđene Direktivom 70/156/EEZ koje se odnose na sustave u vozilima, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice primjenjuju na ovu Direktivu;
   budući da prema članku 3. stavku 4. i članku 4. stavku 3. Direktive 70/156/EEZ svaka posebna direktiva treba, prije svega, u privitku imati dodatni dokument s pojašnjenjima i certifikat o homologaciji tipa na temelju Priloga VI. toj Direktivi kako bi se ta homologacija tipa mogla računalno obraditi; budući da se certifikat o homologaciji tipa predviđen Direktivom 76/756/EEZ mora u skladu s navedenim izmijeniti;
   budući da je potrebno pojednostavniti postupke kako bi se održala istovrijednost, koji su utvrđeni člankom 9. stavkom 2. Direktive 70/156/EEZ, između određenih zasebnih direktiva i odgovarajućih pravilnika Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu kad se spomenuti pravilnici izmijene; budući da se, kao prvi korak, tehnički zahtjevi iz Direktive 76/756/EEZ trebaju zamijeniti s onima sadržanim u Pravilniku br. 48 pomoću korelacijske tablice;
   budući da, kako bi se poboljšala sigurnost na cestama, između ostalog je donesena odluka o obveznoj ugradbi trećeg kočnog svjetla za zaustavljanje na vozilima kategorije M1 te o dozvoljavanju neobvezatne ugradbe svjetala za dnevnu vožnju na motorna vozila;
   budući da postoji potreba za daljnjim pregledom neobveznih odredbi koje se odnose na zahtjeve o radu pojedinih uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju te njihovoj ugradbi na motorna vozila i njihove prikolice; budući da je iznimno važno dovršavanje neophodnih tehničkih poslova kako bi se žurno mogle provesti daljnje izmjene Direktive 76/756/EEZ;
   budući da se poziva na Direktivu Vijeća 76/757/EEZ (5), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 97/29/EZ (6);
   budući da su mjere utvrđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Odbora za prilagodbu tehničkom napretku kako je osnovan Direktivom 70/156/EEZ,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 76/756/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Prva rečenica članka 4. zamjenjuje se sljedećim:
               „Država članica koja je dodijelila EZ homologaciju tipa poduzima potrebne mjere kako bi osigurala da je obaviještena o svim prilagodbama bilo kojeg dijela ili značajki koje su navedene u opisu tipa vozila s obzirom na ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju.”

               2.

               Prilozi se zamjenjuju Prilogom ovoj Direktivi.

         Članak 2.
   1.   Od 1. siječnja 1998., ako se objava tekstova navedenih u članku 3. odgađa za poslije 1. srpnja 1997., šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave navedenih tekstova, države članice ne smiju, na temelju razloga vezanih uz ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju:

               —

               odbiti dodijeliti EZ homologaciju tipa ni nacionalnu homologaciju tipa za određeni tip vozila, ni

               —

               zabraniti registraciju, prodaju ni korištenje vozila,

         uz uvjet da navedena vozila ispunjavaju zahtjeve Direktive 76/756/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   2.   Od 1. listopada 1998. države članice:

               —

               više ne dodjeljuju EZ homologaciju tipa, i

               —

               mogu odbiti dodijeliti nacionalnu homologaciju tipa

         za bilo koju vrstu vozila zbog razloga koji se odnose na ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju, ako nisu ispunjeni zahtjevi Direktive 76/756/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom.
   3.   Od 1. listopada 2000. države članice:

               —

               smatraju potvrde o sukladnosti koje su priložene novim vozilima u skladu s odredbama Direktive 70/156/EEZ nevažećima za potrebe članka 7. stavka 1. navedene Direktive, i

               —

               mogu odbiti registraciju, prodaju i korištenje novih vozila koja nemaju potvrdu o sukladnosti u skladu s Direktivom 70/156/EEZ,

         zbog razloga koji se odnose na ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju, ako zahtjevi Direktive 76/756/EEZ, kako je izmijenjena ovom Direktivom, nisu ispunjeni.
   Članak 3.
   Stavci i prilozi UN-ECE Pravilniku br. 48 navedeni u Prilogu II. stavku 1., objavljuju se u Službenom listu Europskih zajednica prije 1. srpnja 1997.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. siječnja 1998.; međutim, ako se objava tekstova navedenih u članku 3. odgađa za nakon 1. srpnja 1997., države članice poštuju spomenutu obvezu šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave navedenih tekstova. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te odredbe od 1. siječnja 1998. ili ako se objava tekstova navedenih u članku 3. odgađa za nakon 1. srpnja 1997., šest mjeseci nakon stvarnog datuma objave navedenih tekstova.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. lipnja 1997.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Član Komisije

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

      (2)  SL L 18, 21.1.1997., str. 7.

      (3)  SL L 262, 27.9.1976., str. 1.

      (4)  SL L 366, 31.12.1991., str. 17.

      (5)  SL L 262, 27.9.1976., str. 32.

      (6)  SL L 171, 30.6.1997., str 11.

   PRILOG
   „
         POPIS PRILOGA

                     PRILOG I.:

                  Administrativne odredbe za homologaciju tipa

                        Dodatak 1.:

                  Obrazac s osnovnim podacima

                        Dodatak 2.:

                  Certifikat o homologaciji tipa

                     PRILOG II.:

                  Tehnički zahtjevi

         PRILOG I.
         ADMINISTRATIVNE ODREDBE ZA HOMOLOGACIJU TIPA
         1.   ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA VOZILA
         1.1.   Zahtjev za EZ homologaciju tipa vozila u skladu s člankom 3. stavkom 4. Direktive 70/156/EEZ u odnosu na ugradbu uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju podnosi proizvođač.
         1.2.   Obrazac opisnog dokumenta nalazi se u Dodatku 1.
         Sljedeće se mora podnijeti tehničkoj službi odgovornoj za provođenje homologacijskih ispitivanja:
         1.3.1.   uzorak vozila za homologaciju.
         2.   ODOBRAVANJE HOMOLOGACIJE EZ ZA VOZILA
         2.1.   Ako su odgovarajući zahtjevi ispunjeni odobrava se EZ homologacija tipa u skladu s člankom 4. stavkom 3. Direktive 70/156/EEZ.
         2.2.   Obrazac za odobrenje homologacije tipa nalazi se u Dodatku 2.
         2.3.   Svakom homologiranom tipu vozila dodjeljuje se homologacijski broj u skladu s Prilogom VII. Direktivi 70/156/EEZ. Ista država članica ne smije navedeni broj dodijeliti drugom tipu vozila.
         3.   PRILAGODBE TIPA I IZMJENE HOMOLOGACIJA
         3.1.   U slučaju prilagodbi tipa homologiranog u skladu s ovom Direktivom, primjenjuju se odredbe članka 5. Direktive 70/156/EEZ.
         4.   SUKLADNOST PROIZVODNJE
         4.1.   Kao općenito pravilo, mjere kojima se osigurava sukladnost proizvodnje poduzimaju se u skladu s odredbama utvrđenim u članku 10. Direktive 70/156/EEZ.
         4.2.   Posebni zahtjevi s obzirom na ispitivanja koja je potrebno provesti utvrđeni su u Prilogu 9. dokumenata navedenih u točki 1. Priloga II. ovoj Direktivi.

         Dodatak 1.

         Dodatak 2.

         Dopuna

         PRILOG II.
         TEHNIČKI ZAHTJEVI
         Tehnički zahtjevi navedeni su u stavcima 2., od 2.2. do 2.25.2., 5. i 6. i u prilozima od 3. do 9. UNECE Pravilnika br. 48 koji se sastoje od objedinjenih sljedećih dokumenata:

                     —

                     serije 01 izmjena uključujući ispravke (1),

                     —

                     Ispravka 2. serije 01 izmjena (2),

                     —

                     Nadopune 1. serije izmjena 01 uključujući ispravke serije 01 izmjena i Ispravak 1., Revizije 1. Uredbe br. 48 (3),

                     —

                     Ispravka 4. serije izmjena 01 (4),

               osim što:
         1.1.   stavak 2.4. tumači se kako slijedi:

            ‚Neopterećeno vozilo’ znači vozilo koje je u voznom stanju, kako je definirano u točki 2.6. Dodatka 1. Prilogu I. ovoj Direktivi, no bez vozača.

         1.2.   Briše se uputa na napomenu (2) u stavku 2.7.24., kao i dotična napomena.
         1.3.   Izraz ‚obrazac za izvješćivanje (točka 10.1 Priloga 1.)’ naveden u stavku 5.19.1. tumači se kao ‚certifikat o homologaciji tipa (točka 5.1. Dopune Dodatku 2. Prilogu I. ovoj Direktivi)’.
         1.4.   U napomeni (4) stavka 6.2.9., koja je uvedena nazivnim dokumentom (3), ‚Ugovorne strane prema odgovarajućim pravilnicima’ tumači se kao ‚države članice’.
         1.5.   U stavcima 6.14.2., 6.15.2., 6.16.2. i 6.17.2., ‚Pravilnik br. 3’ tumači se kao ‚Direktiva 76/757/EEZ’.
         1.6.   Briše se uputa na napomenu (5) u stavku 6.19. kao i dotična napomena.
         1.7.   Napomena (1) u Prilogu 5. tumači se kako slijedi:

            ‚Za definicije kategorija vidjeti Prilog II. A Direktivi 70/156/EEZ’.

         2.   Ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz članka 8., a posebno iz stavaka 2.a, 2.c i 3. Direktive 70/156/EEZ s obzirom na zahtjeve iz ovog Priloga i na sve zahtjeve sadržane u svim posebnim direktivama, zabranjuje se ugradba svih uređaja za osvjetljivanje i uređaja za svjetlosnu signalizaciju koji nisu definirani u stavcima od 2.7.1. do 2.7.24. dokumenata koji su navedeni u točki 1. gore.
      ”

      (1)

               E/EZE/324

               Rev. 1./Dop. 47./Rev. 1.

               E/EZE/TRANS/505

      (2)

               E/EZE/324

               Rev. 1./Dop.47./Rev. 1./Ispr. 1.

               E/EZE/TRANS/505

      (3)

               E/EZE/324

               Rev.1./Dop. 47./Rev. 1./Izmj. 1.

               E/EZE/TRANS/505

      (4)

               E/EZE/324

               Rev.1/Dop.47./Rev. 1./Ispr. 2.

               E/EZE/TRANS/505


title: 70/222/EEZ: Direktiva Vijeća od 20. ožujka 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u vezi s prostorom za ugradbu i pričvršćivanje stražnjih registarskih pločica na motorna vozila i njihove prikolice

text:
               13/Sv. 057

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31970L0222

               L 076/25

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.03.1970.

      DIREKTIVA VIJEĆA

   od 20. ožujka 1970.
   o usklađivanju zakonodavstava država članica u vezi s prostorom za ugradbu i pričvršćivanje stražnjih registarskih pločica na motorna vozila i njihove prikolice
   (70/222/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da se tehnički zahtjevi koje motorna vozila moraju ispunjavati na temelju nacionalnog prava odnose, inter alia, na prostor za ugradbu i pričvršćivanje stražnjih registarskih pločica;
   budući da su ti zahtjevi u svakoj državi članici različiti; budući da je stoga potrebno da sve države članice donesu iste zahtjeve povrh ili umjesto svojih postojećih pravila, posebno kako bi se omogućio postupak EEZ homologacije tipa koji podliježe Direktivi Vijeća (1) od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica, koji se treba primijeniti na svaku vrstu vozila,
   DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Direktive, „vozilo” znači bilo koje motorno vozilo namijenjeno za uporabu na cesti, sa ili bez nadogradnje, s najmanje četiri kotača i s najvećom konstrukcijskom brzinom većom od 25 kilometara na sat, i s njegovim prikolicama, uz izuzetak tračnih vozila, poljoprivrednih traktora te strojeva i drugih radnih strojeva.
   Članak 2.
   Ni jedna država članica ne smije odbiti dodjelu EEZ homologacije tipa ni nacionalne homologacije tipa vozila zbog razloga koji se odnose na prostor za ugradbu ili pričvršćivanje stražnjih registarskih pločica ako one ispunjavaju zahtjeve iz Priloga ovoj Direktivi.
   Članak 3.
   Izmjene koje su potrebne radi prilagodbe zahtjeva iz Priloga tehničkom napretku, donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 13. Direktive Vijeća od 6. veljače 1970. o homologaciji tipa motornih vozila i njihovih prikolica.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom u roku od osamnaest mjeseci od njezine objave i o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Države članice osiguravaju da će Komisiji dostaviti tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. ožujka 1970.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. HARMEL

      (1)  SL L 42, 23.2.1970., str. 1.

   PRILOG
   1.   OBLIK I DIMENZIJE PROSTORA ZA UGRADBU STRAŽNJIH REGISTARSKIH PLOČICA
   Prostor za ugradbu obuhvaća ravnu ili gotovo ravnu pravokutnu površinu sa sljedećim minimalnim dimenzijama:

               ili

               širina 520 milimetara

               visina 120 milimetara

               ili

               širina 340 milimetara

               visina 240 milimetara

         2.   POLOŽAJ PROSTORA ZA UGRADBU I PRIČVRŠĆIVANJE REGISTARSKIH PLOČICA
   Prostor za ugradbu mora biti takav da pravilno pričvršćene registarske pločice imaju sljedeće karakteristike:
   2.1.   Položaj registarske pločice u odnosu na uzdužnu os vozila
   Sredina registarske pločice ne smije biti desno od uzdužne ravnine simetrije vozila.
   Lijevi rub registarske pločice ne smije biti lijevo od vertikalne ravnine koja je paralelna s uzdužnom ravninom simetrije i dodiruje krajnji vanjski rub vozila.
   2.2.   Položaj registarske pločice u odnosu na uzdužnu ravninu simetrije vozila
   Registarska pločica mora biti okomita ili gotovo okomita na uzdužnu ravninu simetrije vozila.
   2.3.   Položaj registarske pločice u odnosu na vertikalnu ravninu
   Registarska pločica mora biti vertikalna uz dozvoljeno odstupanje od 5°. Ako, međutim, oblik vozila tako zahtijeva, može biti nagnuta u odnosu na okomicu:
   2.3.1.   najviše za 30° kada je stranica s registarskim brojem okrenuta prema gore, pod uvjetom da visina gornjeg ruba registarske pločice nije udaljena od tla više od 1 200mm;
   2.3.2.   najviše za 15° kada je stranica s registarskim brojem okrenuta prema dolje, pod uvjetom da visina gornjeg ruba registarske pločice nije udaljena od tla više od 1 200 mm.
   2.4.   Udaljenost registarske pločice od tla
   Udaljenost donjeg ruba registarske pločice od tla ne smije biti manja od 0,3 m; udaljenost gornjeg ruba registarske pločice od tla ne smije biti veća od 1,2 m. Međutim, ako potonju odredbu nije moguće ispuniti u praksi, udaljenost može biti veća od 1,2 m, ali mora se što je moguće više približiti toj vrijednosti, koliko to dopuštaju konstrukcijske karakteristike vozila, te ni u kom slučaju ne smije prelaziti 2 metra.
   2.5.   Geometrijski zahtjevi u pogledu vidljivosti
   Registarska pločica mora biti vidljiva u cijelom prostoru unutar četiri ravnine, to jest: dvije vertikalne ravnine koje dodiruju dva bočna ruba registarske pločice, te sa središnjom uzdužnom ravninom vozila čine kut od 30° prema vani; ravnina koja dodiruje gornji rub registarske pločice i s vodoravnom ravninom čini kut od 15° prema gore; vodoravna ravnina kroz donji rub registarske pločice (međutim, ako je udaljenost gornjeg ruba registarske pločice od tla veća od 1,2 m, potonja ravnina s vodoravnom ravninom čini kut od 15° prema dolje).
   2.6.   Određivanje udaljenosti registarske pločice od tla
   Udaljenosti navedene u točkama 2.3., 2.4. i 2.5. mjere se na neopterećenom vozilu.