title: Direktiva Komisije 2005/51/EZ od 7. rujna 2005. o izmjeni Priloga XX. Direktivi 2004/17/EZ i Priloga VIII. Direktivi 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o javnoj nabavi  Tekst značajan za EGP

text:
               06/Sv. 9

               HR

               Službeni list Europske unije

               131

         32005L0051

               L 257/127

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA KOMISIJE 2005/51/EZ
   od 7. rujna 2005.
   o izmjeni Priloga XX. Direktivi 2004/17/EZ i Priloga VIII. Direktivi 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o javnoj nabavi
   (Tekst značajan za EGP)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (1), a posebno njezin članak 70. točku (b),
   uzimajući u obzir Direktivu 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (2), a posebno njezin članak 79. točku (b),
   budući da:

               (1)

               Prilogom XX. Direktivi 2004/17/EZ utvrđuje se da obavijesti iz članaka 41., 42., 43. i 63. te Direktive naručitelji šalju Uredu za službene publikacije Europskih zajednica u obliku koji se zahtijeva Direktivom Komisije 2001/78/EZ od 13. rujna 2001. o izmjeni Priloga IV. Direktivi Vijeća 93/36/EEZ, priloga IV., V. i VI. Direktivi Vijeća 93/37/EEZ, priloga III. i IV. Direktivi Vijeća 92/50/EEZ, kako je zadnje izmijenjena Direktivom 97/52/EZ, te priloga XII. do XV., XVII. i XVIII. Direktivi Vijeća 93/38/EEZ, kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/4/EZ (Direktiva o uporabi standardiziranih obrazaca u objavljivanju obavijesti o javnoj nabavi) (3). Na sličan način, Prilogom VIII. Direktivi 2004/18/EZ utvrđuje se da ugovorna tijela, obavijesti o kojima je riječ u člancima 35., 58., 64. i 69. spomenute Direktive, šalju Uredu za službene publikacije Europskih zajednica u obliku koji se zahtijeva Direktivom 2001/78/EZ.

               (2)

               Budući da standardizirani obrasci koji su utvrđeni Direktivom 2001/78/EZ ne uzimaju u potpunosti u obzir podatke koji se zahtijevaju Direktivama 2004/17/EZ i 2004/18/EZ, u provedbenim mjerama će se utvrditi novi standardizirani obrasci. Kao posljedica toga, pozivanja na Direktivu 2001/78/EZ u Prilogu XX. Direktivi 2004/17/EZ i u Prilogu VIII. Direktivi 2004/18/EZ više nisu važeća.

               (3)

               Direktive 2004/17/EZ i 2004/18/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Savjetodavnog odbora za javnu nabavu,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U točki 1(a) Priloga XX. Direktivi 2004/17/EZ prva rečenica se zamjenjuje sa sljedećim:

      „Ugovorni subjekti moraju Uredu za službene publikacije Europskih zajednica poslati obavijesti iz članaka 41., 42., 43. i 63. u obliku koji je utvrđen provedbenim mjerama koje Komisija treba donijeti u skladu s postupkom iz članka 68. stavka 2.”

   Članak 2.
   U točki 1(a) Priloga VIII. Direktivi 2004/18/EZ prva rečenica se zamjenjuje sa sljedećim:

      „Ugovorna tijela moraju Uredu za službene publikacije Europskih zajednica poslati obavijesti iz članaka 35., 58., 64. i 69. u obliku koji je utvrđen provedbenim mjerama koje Komisija treba donijeti u skladu s postupkom iz članka 77. stavka 2.”

   Članak 3.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. siječnja 2006. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takvo upućivanje. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   Članak 4.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. rujna 2005.

            Za Komisiju

         Charlie McCREEVY

            Član Komisije

      (1)  SL L 134, 30.4.2004., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1874/2004 (SL L 326, 29.10.2004., str. 17.).

      (2)  SL L 134, 30.4.2004., str. 114. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1874/2004.

      (3)  SL L 285, 29.10.2001., str. 1.


title: Direktiva 2011/82/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o olakšavanju prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama

text:
               07/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               287

         32011L0082

               L 288/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.10.2011.

      DIREKTIVA 2011/82/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 25. listopada 2011.
   o olakšavanju prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 87. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
   budući da:

               (1)

               Unapređenje sigurnosti na cestama glavni je cilj prometne politike Unije. Unija provodi politiku unapređenja sigurnosti na cestama s ciljem smanjenja broja poginulih, ozlijeđenih i materijalne štete. Važan je element te politike dosljedna provedba kazni za prometne prekršaje počinjene u Uniji koji značajno ugrožavaju sigurnost prometa na cestama.

               (2)

               Međutim, zbog nepostojanja odgovarajućih postupaka i neovisno o postojećim mogućnostima u skladu s Odlukom Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (2) i Odlukom Vijeća 2008/616/PUP od 23. lipnja 2008. o provedbi Odluke 2008/615/PUP (3) („Odluke iz Prüma”), sankcije u obliku novčanih kazni za određene prometne prekršaje često se ne provode ako su prometni prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u drugoj državi članici, a ne u onoj u kojoj je počinjen prekršaj. Ova Direktiva ima za cilj, čak i u takvim slučajevima, osigurati učinkovitu istragu prometnih prekršaja vezanih uz sigurnost prometa na cestama.

               (3)

               Komisija je, u svojoj Komunikaciji od 20. srpnja 2010. pod naslovom „Prema Europskoj zoni sigurnosti prometa na cestama: smjernice politike sigurnosti prometa na cestama 2011.-2020.” naglasila da je provedba i dalje ključni čimbenik za stvaranje uvjeta za značajnije smanjenje broja poginulih i ozlijeđenih osoba. Vijeće je, u svojim zaključcima o sigurnosti prometa na cestama od 2. prosinca 2010., upozorilo na potrebu za unapređenjem provedbe pravila o sigurnosti na cestama u državama članicama i, gdje je to primjenjivo, na razini Unije. Vijeće je pozvalo Komisiju da preispita mogućnosti usklađivanja prometnih pravila na razini Unije, gdje je to prikladno. Komisija bi stoga trebala razmotriti potrebu da u budućnosti predloži dodatne mjere za olakšavanje prekogranične provedbe kazni u slučaju prometnih prekršaja, posebno onih vezanih uz teške prometne nesreće.

               (4)

               Treba poticati i veću usklađenost kontrolnih mjera između država članica i Komisija bi u tome smislu trebala preispitati potrebu za razvojem zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu sigurnosti na cestama.

               (5)

               Treba povećati svijest građana Unije u pogledu pravila o sigurnosti prometa na cestama koja su na snazi u različitim državama članicama i u pogledu provedbe ove Direktive, posebno kroz odgovarajuće mjere kojima se jamči pružanje dovoljne količine informacija o posljedicama kršenja prometnih pravila o sigurnosti na cestama za vrijeme putovanja u državi članici koja nije ona u kojoj je vozilo registrirano.

               (6)

               S ciljem unapređenja sigurnosti na cestama u cijeloj Uniji i kako bi se osiguralo jednako postupanje prema vozačima bili oni državljani ili ne, treba olakšati provedbu kazni bez obzira na državu članicu u kojoj je vozilo registrirano. S tim ciljem treba uspostaviti sustav prekogranične razmjene informacija za određene utvrđene prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama, bez obzira na to jesu li upravne ili kaznene prirode prema zakonu predmetne države članice, kojim će se državi članici u kojoj je počinjen prekršaj omogućiti pristup podacima o registraciji vozila (PRV) države članice u kojoj je vozilo registrirano.

               (7)

               Učinkovitija prekogranična razmjena PRV-a, koja bi trebala olakšati identifikaciju osoba koje se sumnjiči da su počinile prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama, može imati odvraćajući učinak i potaknuti opreznije ponašanje vozača vozila koja su registrirana u državi članici koja nije ona u kojoj je počinjen prekršaj, čime će se spriječiti stradanja uzrokovana prometnim nesrećama.

               (8)

               Prometni prekršaji vezani uz sigurnost prometa na cestama obuhvaćeni ovom Direktivom nemaju ujednačeni tretman u svim državama članicama. Neke države članice takve prekršaje u nacionalnom pravu klasificiraju kao „upravne” prekršaje, dok ih druge nazivaju „kaznenim” djelima. Ova bi se Direktiva trebala primjenjivati bez obzira na način na koji su ta djela klasificirana u nacionalnom pravu.

               (9)

               U okviru Odluka iz Prüma, države članice jedna drugoj daju pravo pristupa PRV-u s ciljem bolje razmjene informacija i ubrzanja postupaka. Odredbe koje se odnose na tehničke specifikacije i postojanje automatizirane razmjene informacija predviđene Odlukama iz Prüma trebale bi, u što većoj mogućoj mjeri, biti uključene u ovu Direktivu.

               (10)

               Postojeće softverske aplikacije trebale bi činiti osnovu za razmjenu informacija u skladu s ovom Direktivom i trebale bi, isto tako, olakšati izvješćivanje Komisije od strane država članica. Te bi aplikacije trebale omogućiti brzu, sigurnu i povjerljivu razmjenu određenih PRV-a između država članica. Trebalo bi iskoristiti aplikaciju Europskog informacijskog sustava o vozilima i vozačkim dozvolama (Eucaris) koja je, u odnosu na PRV, obavezna u državama članicama prema Odlukama iz Prüma. Komisija bi trebala izvijestiti o ocjeni rada softverskih aplikacija koje se koriste u svrhe ove Direktive.

               (11)

               Područje primjene gore navedenih softverskih aplikacija treba se ograničiti na postupke razmjene informacija između nacionalnih kontaktnih točaka u državama članicama. Postupci i automatizirani procesi u kojima će se informacije koristiti izvan su opsega tih aplikacija.

               (12)

               Strategija za upravljanje informacijama za unutarnju sigurnost EU-a ima za cilj pronaći najjednostavnija i najisplativija rješenja za razmjenu informacija koja je najlakše pratiti.

               (13)

               Države članice bi trebale moći kontaktirati vlasnika, korisnika vozila ili osobu utvrđenu na drugi način koju se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama kako bi ju upoznali s primjenjivim postupcima i pravnim posljedicama prema zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj. Pritom bi države članice trebale imati na umu da informacije o prometnim prekršajima vezanima uz sigurnost u prometu pošalju na jeziku na kojem su napisani dokumenti o registraciji vozila ili na jeziku za koji je najvjerojatnije da će ga predmetna osoba razumjeti, kako bi se osiguralo da ta osoba razumije informacije koje su joj priopćene. Država članica mora primijeniti odgovarajuće postupke kako bi osigurala da je obaviještena samo predmetna osoba, a ne treća stranka. S tim ciljem, države članice moraju koristiti iscrpne postupke slične onima nakon počinjenja prekršaja, uključujući, gdje je to prikladno, preporučene pošiljke. Na taj će način osobi biti omogućeno da na odgovarajući način reagira na te informacije, odnosno zatraži više informacija, plati kaznu ili ostvari svoje pravo na obranu, posebno u slučaju krivo identificirane osobe. Daljnji postupci obuhvaćeni su primjenjivim pravnim instrumentima, uključujući instrumente o međusobnoj pomoći i o međusobnom priznavanju, na primjer, okvirna Odluka Vijeća 2005/214/PUP od 24. veljače 2005. o primjeni načela uzajamnog priznavanja novčanih kazni (4).

               (14)

               Države članice bi trebale razmotriti osiguranje odgovarajućeg prijevoda obavijesti koju šalje država članica u kojoj je počinjen prekršaj, kako je predviđeno u Direktivi 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima (5).

               (15)

               S ciljem provedbe politike sigurnosti prometa na cestama kojom se nastoji postići visoka razina zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji i uzimajući u obzir različite okolnosti u Uniji, države članice bi trebale, ne dovodeći u pitanje restriktivnije politike i zakone, osigurati veću usklađenost pravila o cestovnom prometu i njihovu provedbu između država članica. U svome izvješću Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive, Komisija bi trebala ispitati potrebu razvoja zajedničkih normi s ciljem uspostave usporedivih metoda, praksi i minimalnih normi na razini Unije, uzimajući u obzir međunarodnu suradnju i postojeće norme na području sigurnosti na cestama, posebno Bečku konvenciju o cestovnom prometu od 8. studenoga 1968.

               (16)

               U okviru svog izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive u državama članicama, Komisija bi trebala preispitati potrebu za zajedničkim kriterijima za postupke koje bi države članice trebale provoditi u slučaju neplaćanja novčane kazne, u skladu sa zakonima i postupcima u državama članicama. Komisija bi u tome izvješću trebala govoriti o pitanjima kao što su postupci između nadležnih tijela država članica za prijenos pravomoćne presude o provedbi sankcije i/ili novčane kazne te priznavanje i provedba pravomoćne presude.

               (17)

               Pripremajući preispitivanje ove Direktive, Komisija bi se trebala savjetovati sa relevantnim dionicima, kao što su pravosudna tijela i nadležna tijela za sigurnost prometa na cestama, udruge stradalih u prometnim nesrećama i druge nevladine organizacije koje djeluju u području sigurnosti na cestama.

               (18)

               Bolja suradnja između pravosudnih tijela trebala bi ići ruku pod ruku s poštovanjem temeljnih prava, posebno prava na poštovanje privatnosti i zaštite osobnih podataka, koja su zajamčena posebnim postupcima za zaštitu podataka koji bi trebali uzeti u obzir posebnu prirodu prekograničnog internetskog pristupa bazama podataka. Potrebno je da softverske aplikacije omoguće razmjenu informacija u sigurnim uvjetima i osiguraju povjerljivost prenesenih podataka. Podaci prikupljeni u skladu s ovom Direktivom ne smiju se koristiti u druge svrhe osim onih iz ove Direktive. Države članice moraju poštovati obveze vezane uz uvjete uporabe i privremenu pohranu podataka.

               (19)

               Budući da su podaci koji se odnose na identifikaciju počinitelja podaci osobne prirode, države članice moraju poduzeti potrebne mjere da osiguraju primjenu mjerodavnih odredbi okvirne Odluke Vijeća 2008/977/PUP od 27.studenoga 2008. o zaštiti osobnih podataka obrađenih u okviru policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima (6). Ne dovodeći u pitanje poštovanje zahtjeva za žalbe i mehanizme naknade štete u predmetnim državama članicama, subjekt mora biti upoznat, u trenutku kada je obaviješten o prekršaju, s pravom na pristup, ispravak i brisanje osobnih podataka te o najdužem zakonskom razdoblju tijekom kojeg podaci mogu biti pohranjeni i imati pravo na ispravak netočnih osobnih podataka ili neposredno brisanje svih podataka koji su nezakonito snimljeni.

               (20)

               Trećim bi zemljama trebalo biti omogućeno sudjelovati u razmjeni PRV-a pod uvjetom da su u tome smislu s Unijom sklopile sporazum. Taj sporazum mora uključivati potrebne odredbe o zaštiti podataka.

               (21)

               Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela potvrđena posebno u Povelji Europske unije o temeljnim pravima iz članka 6. Ugovora o Europskoj uniji.

               (22)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u odnosu na područje slobode, sigurnosti i pravde, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog protokola, te države članice ne sudjeluju u donošenju ove Direktive i ona ih ne obvezuje niti se na njih primjenjuje.

               (23)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Direktive i ona je ne obvezuje niti se na nju primjenjuje.

               (24)

               Radi ostvarenja cilja razmjene informacija između država članica putem interoperabilnih sredstava, ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije treba biti delegirana na Komisiju u smislu uzimanja u obzir mjerodavnih izmjena Odluke 2008/615/PUP i Odluke 2008/616/PUP ili, ako je potrebno, pravnim aktima Unije koji su izravno mjerodavni za ažuriranje Priloga I. Posebno je važno da Komisija obavi potrebne konzultacije u pripremnoj fazi, uključujući stručnu razinu. Komisija, kada priprema i izrađuje delegirane akte, mora osigurati istovremeni, pravovremeni i odgovarajući prijenos mjerodavnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.

               (25)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (7), države članice se potiče da izrade i objave vlastite tablice, za sebe i u interesu Unije, koje će što je bolje moguće, prikazati korelaciju između ove Direktive i mjera za njezino prenošenje.

               (26)

               Budući da ciljeve ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, naime, osigurati visoku razinu zaštite svih sudionika u prometu u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanima uz sigurnost prometa na cestama ako su počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije ona u kojoj je počinjen prekršaj, nego ih se zbog opsega i učinaka mjera može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (27)

               Nakon savjetovanja, Europski nadzornik za zaštitu podataka donio je mišljenje (8),

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Cilj
   Cilj je ove Direktive osigurati visoku razinu zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama, a time i provedbu sankcija kada su ti prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije država članica u kojoj je počinjen prekršaj.
   Članak 2.
   Područje primjene
   Ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama:

               (a)

               prekoračenje ograničenja brzine;

               (b)

               vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa;

               (c)

               prolazak kroz crveno svjetlo;

               (d)

               vožnja pod utjecajem alkohola;

               (e)

               vožnja pod utjecajem opojnih droga;

               (f)

               vožnja bez zaštitne kacige;

               (g)

               vožnja kolničkom trakom u kojoj je zabranjena vožnja;

               (h)

               nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji.

         Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „vozilo” znači bilo koje motorno vozilo uključujući motocikle, koje se obično koristi za cestovni prijevoz osoba ili robe;

               (b)

               „država članica u kojoj je počinjen prekršaj” znači država članica u kojoj je počinjen prekršaj;

               (c)

               „država članica u kojoj je vozilo registrirano” znači država članica u kojoj je registrirano vozilo kojim je počinjen prekršaj;

               (d)

               „prekoračenje ograničenja brzine” znači vožnja iznad ograničenja brzine koje je na snazi u državni članici u kojoj je počinjen prekršaj u odnosu na predmetnu prometnicu i vrstu vozila;

               (e)

               „vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa” znači nepoštovanje zahtjeva za korištenjem sigurnosnog pojasa ili sustava za držanje djece (sigurnosne sjedalice) u skladu s Direktivom Vijeća 91/671/EEZ od 16. prosinca 1991. koja se odnosi na obaveznu uporabu sigurnosnih pojaseva u vozilima (9) i zakona države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (f)

               „prolazak kroz crveno svjetlo” znači vožnja kroz crveno svjetlo ili neki drugi znak obveze zaustavljanja prema zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (g)

               „vožnja pod utjecajem alkohola” znači vožnja u alkoholiziranom stanju kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (h)

               „vožnja pod utjecajem opojnih droga” znači vožnja pod utjecajem opojnih droga ili drugih tvari koje imaju sličan učinak, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (i)

               „vožnja bez zaštitne kacige” znači nenošenje zaštitne kacige, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (j)

               „vožnja kolničkom trakom u kojoj je zabranjena vožnja” znači nezakonito korištenje prometne trake, kao što je prometna traka za zaustavljanje, prometna traka za javni prijevoz ili privremeno zatvorena prometna traka radi zastoja ili radova na cesti, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (k)

               „nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji” znači nezakonita uporaba mobilnog telefona ili nekog drugog komunikacijskog uređaja u vožnji, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;

               (l)

               „nacionalna kontaktna točka” znači ovlašteno nadležno tijelo za razmjenu PRV-a;

               (m)

               „automatizirana pretraga” znači internetski pristup pretraživanju baza podataka jedne, nekoliko ili svih država članica ili država sudionica;

               (n)

               „korisnik vozila” znači osoba u čije ime je vozilo registrirano, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je vozilo registrirano.

         Članak 4.
   Postupak razmjene informacija između država članica
   1.   U svrhu istraživanja prometnih prekršaja vezanih uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., države članice omogućit će nacionalnim kontaktnim točkama drugih država članica, kako je navedeno u stavku 3. ovog članka, pristup sljedećim nacionalnim PRV-ima, s ovlastima automatizirane pretrage sljedećeg:

               (a)

               podataka koji se odnose na vozila; i

               (b)

               podataka koji se odnose na vlasnike ili korisnike vozila.

         Elementi podataka iz točaka (a) i (b), koji su potrebni za obavljanje pretrage, moraju biti u skladu s Prilogom I.
   2.   Sve pretrage u obliku zahtjeva prema drugim tijelima obavlja nacionalna kontaktna točka države članice u kojoj je počinjen prekršaj pomoću potpunog registracijskog broja vozila.
   Te se pretrage obavljaju u skladu s postupcima iz poglavlja 3. Priloga Odluci 2008/616/PUP, osim za točku 1. poglavlja 3. iz Priloga Odluci 2008/616/PUP na koju se primjenjuje Prilog I. ovoj Direktivi.
   Država članica u kojoj je počinjen prekršaj, u skladu s ovom Direktivom, koristi pribavljene podatke za utvrđivanje osobne odgovornosti za prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama iz članaka 2. i 3.
   3.   U svrhu razmjene informacija kako je navedeno u stavku 1., svaka država članica imenuje nacionalnu kontaktnu točku. Na ovlasti nacionalnih kontaktnih točaka primjenjuje se primjenjivo pravo predmetne države članice.
   4.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere da osiguraju razmjenu informacija interoperabilnim elektronskim sredstvima bez razmjene informacija koje uključuju druge baze podataka. Države članice osiguravaju da se ta razmjena informacija provodi na isplativ i siguran način i osiguravaju sigurnost i zaštitu podataka koji se prenose, u mjeri u kojoj je to moguće na temelju postojećih softverskih aplikacija, kao što je ona koja je posebno namijenjena u svrhu provedbe članka 12. Odluke 2008/615/PUP i izmijenjenih i dopunjenih verzija tih softverskih aplikacija, u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi i točkama 2. i 3. poglavlja 3. Priloga Odluci 2008/616/PUP. Izmijenjene verzije softverskih aplikacija osiguravaju internetski modul razmjene u stvarnom vremenu i modul razmjene u serijama, s tim da ovaj drugi omogućuje razmjenu višestrukih zahtjeva ili odgovora u jednoj poruci.
   5.   Svaka država članica snosi vlastite troškove upravljanja, korištenja i održavanja softverskih aplikacija iz stavka 4.
   Članak 5.
   Obavijest o prometnom prekršaju vezanom uz sigurnost prometa na cestama
   1.   Država članica u kojoj je počinjen prekršaj odlučuje hoće li ili neće pokrenuti postupke koji se odnose na prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2.
   Ako država članica u kojoj je počinjen prekršaj odluči pokrenuti takav postupak, ta će država članica, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, obavijestiti vlasnika, korisnika vozila ili neku drugu osobu koja se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama.
   Ta će obavijest, u skladu s nacionalnim pravom, uključivati pravne posljedice prekršaja na državnom području države članice u skladu s propisima te države članice.
   2.   Prilikom slanja obavijesti vlasniku, korisniku vozila ili drugoj osobi koja se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama, država članica u kojoj je počinjen prekršaj uključuje sve važne informacije, u skladu sa svojim pravom, odnosno prirodom prometnog prekršaja vezanog uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., mjesto, datum i vrijeme počinjenja prekršaja, naziv tekstova povrijeđenog nacionalnog prava i sankcije te, ako je primjenjivo, podatke o uređaju kojim je utvrđen prekršaj. U tu svrhu, država članica u kojoj je počinjen prekršaj, može koristiti predložak iz Priloga II.
   3.   Ako država članica u kojoj je počinjen prekršaj odluči pokrenuti postupak u odnosu na prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., kako bi osigurala poštovanje temeljnih prava, država članica u kojoj je počinjen prekršaj šalje obavijest na jeziku registracijskog dokumenta vozila, ako je dostupan, ili na jednom od službenih jezika države članice u kojoj je vozilo registrirano.
   Članak 6.
   Izvješćivanje Komisije od strane država članica
   Države članice šalju preliminarno izvješće Komisiji do 7. studenoga 2014. One isto tako šalju opsežno izvješće Komisiji do 6. svibnja 2016. i svake dvije godine nakon toga.
   U opsežnom izvješću navodi se broj automatiziranih pretraga koje je država članica u kojoj je počinjen prekršaj uputila nacionalnoj kontaktnoj točki države članice u kojoj je vozilo registrirano nakon počinjenja prekršaja na njezinom državnom području, kao i vrsta prekršaja za koje su poslani zahtjevi te broj neuspjelih zahtjeva.
   Opsežno izvješće uključuje i opis situacije na nacionalnoj razini u odnosu na postupke koji se odnose na prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama, na temelju udjela takvih prekršaja koji su nastali nakon preliminarnog izvješća.
   Članak 7.
   Zaštita podataka
   1.   Odredbe o zaštiti podataka iz Okvirne odluke 2008/977/PUP primjenjuju se na osobne podatke koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom.
   2.   Svaka država članica posebno osigurava da se svi osobni podaci koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom, u odgovarajućem vremenskom razdoblju, isprave ako su neispravni, ili brišu ili blokiraju kada više nisu potrebni, u skladu s člancima 4. i 5. okvirne Odluke 2008/977/PUP, te da se odredi vremenski rok za pohranu podataka u skladu s člankom 9. Okvirne odluke.
   Države članice osiguravaju da se svi osobni podaci koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom koriste samo u svrhe iz članka 1. i da subjekti tih podataka imaju prava pristupa, ispravka, brisanja ili blokiranja podataka, pravo na naknadu i sudsku odštetu koja su jednaka onima iz nacionalnog prava koje se odnose na provedbu mjerodavnih odredbi okvirne Odluke 2008/977/PUP.
   Sve mjerodavne odredbe o zaštiti podataka iz Odluka iz Prüma primjenjuju se i na osobne podatke koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom.
   3.   Svaka uključena osoba ima pravo dobiti informaciju o tome koji su osobni podaci koji su zabilježeni u državi članici u kojoj je vozilo registrirano preneseni u državu članicu u kojoj je počinjen prekršaj, uključujući datum zahtjeva i nadležno tijelo države članice u kojoj je počinjen prekršaj.
   Članak 8.
   Informacije za sudionike u prometu u Uniji
   1.   Komisija će na svojoj internetskoj stranici učiniti dostupnim sažetak pravila koja su na snazi u državama članicama u području na koje se odnosi ova Direktiva na svim službenim jezicima institucija Unije. Države članice dostavljaju Komisiji informacije o tim pravilima.
   2.   Države članice daju sudionicima u prometu potrebne informacije o pravilima koja se primjenjuju na njihovom državnom području i mjerama za provedbu ove Direktive u suradnji s, između ostalih, tijelima za sigurnost prometa za cestama, nevladinim organizacijama koje djeluju u području sigurnosti prometa na cestama i autoklubovima.
   Članak 9.
   Delegirani akti
   Komisija ima ovlasti donijeti delegirane akte u skladu s člankom 10. koji se odnose na ažuriranje Priloga I. u svjetlu tehničkog napretka kako bi se uzele u obzir relevantne promjene u Odluci 1008/615/PUP i Odluci 2008/616/PUP ili, gdje je potrebno, pravnim aktima Unije koji su izravno mjerodavni za ažuriranje Priloga I.
   Članak 10.
   Izvršavanje ovlasti
   1.   Ovlast za donošenje delegiranih akata prenesena je Komisiji pod uvjetima utvrđenim u ovom članku.
   2.   Ovlast za donošenje delegiranih akata navedenih u članku 9. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 6. studenoga 2011. Komisija sastavlja izvješće o prenesenim ovlastima najkasnije devet mjeseci prije isteka petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti se automatski produljuje na isto razdoblje, ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produljenju najkasnije tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
   3.   Ovlast za donošenje delegiranih akata navedenih u članku 9. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u bilo kojem trenutku. Odluka o opozivu stavlja izvan snage delegiranje ovlasti navedene u toj odluci. Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije ili kasnijeg datuma navedenog u njoj. Odluka ne utječe na valjanost drugih delegiranih akata koji su već na snazi.
   4.   Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćava Europski parlament i Vijeće.
   5.   Delegirani akt donesen u skladu s člankom 9. stupa na snagu jedino u slučaju da ni Europski parlament niti Vijeće nisu uložili prigovor u roku od dva mjeseca nakon priopćenja Europskom parlamentu i Vijeću o tom aktu, ili ako su, prije isteka tog roka, i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da nemaju primjedbi. Taj će se rok produljiti za dva mjeseca na zahtjev Europskog parlamenta ili Vijeća.
   Članak 11.
   Revizija Direktive
   Komisija do 7. studenoga 2016. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive od strane država članica. U svom izvješću Komisija se posebno usredotočuje na sljedeće aspekte i, prema potrebi, priprema prijedloge za njihovu doradu:

               —

               procjenu trebaju li se u područje primjene ove Direktive dodati i drugi prometni prekršaji vezani uz sigurnost prometa na cestama,

               —

               procjenu učinkovitosti ove Direktive na smanjenje broja poginulih na cestama Unije, a posebno utječe li teritorijalno područje primjene ove Direktive na njezinu učinkovitost.

               —

               procjenu potrebe razvoja zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu i za postupke. Komisija se s tim u vezi poziva da u okviru zajedničke prometne politike na razini Unije oblikuje smjernice za sigurnost prometa na cestama kako bi se usporedivim metodama i praksama osiguralo veće zbližavanje u vezi s primjenom pravila prometa na cestama od strane država članica. Ove smjernice mogu pokriti najmanje nepoštivanje ograničenja brzine, vožnju pod utjecajem alkohola, nekorištenje sigurnosnih pojaseva i prolazak kroz crveno svjetlo,

               —

               procjenu potrebe da se u okviru relevantnih politika EU-a, uključujući zajedničku prometnu politiku, ojača provođenje sankcija u vezi s prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama i predlože zajednički kriteriji u vezi s daljnjim postupcima u slučaju neplaćanja novčanih kazni,

               —

               mogućnosti za usklađivanje prometnih pravila, prema potrebi,

               —

               procjenu softverskih aplikacija iz članka 4. stavka 4. s ciljem da se osigura pravilna provedba ove Direktive kao i jamčenje učinkovite, brze, sigurne i povjerljive razmjene specifičnih podataka iz registracije vozila.

         Članak 12.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 7. studenoga 2013. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 13.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 14.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.

      Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BUZEK

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Stajalište Europskog parlamenta od 17. prosinca 2008. (SL C 45 E, 23.2.2010., str. 149.) i stajalište Vijeća na prvom čitanju od 17. ožujka 2011. (SL C 136 E, 6.5.2011., str. 1.). Stajalište Europskog parlamenta od 6. srpnja 2011. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 29. rujna 2011.

      (2)  SL L 210, 6.8.2008., str. 1.

      (3)  SL L 210, 6.8.2008., str. 12.

      (4)  SL L 76, 22.3.2005., str. 16.

      (5)  SL L 280, 26.10.2010., str. 1.

      (6)  SL L 350, 30.12.2008., str. 60.

      (7)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

      (8)  SL C 310, 5.12.2008., str. 9.

      (9)  SL L 373, 31.12.1991., str. 26.
   PRILOG I.

      PODACI VEZANI UZ PRETRAGE NAVEDENE U ČLANKU 4.

               Točka

               O/N (1)

               Primjedbe

               Podaci o vozilu

               O

               Država registracije

               O

               Registracijski broj

               O

               (A (2))

               Podaci o prekršaju

               O

               Država prekršaja

               O

               Referentni datum prekršaja

               O

               Referentno vrijeme prekršaja

               O

               Svrha pretrage

               O

               Kod za vrstu prekršaja navedenog u članku 2.

                           1

                           =

                           prekoračenje ograničenja brzine

                           2

                           =

                           vožnja pod utjecajem alkohola

                           3

                           =

                           vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa

                           4

                           =

                           prolazak kroz crveno svjetlo

                           5

                           =

                           vožnja kolničkim trakom u kojemu je zabranjena vožnja

                           10

                           =

                           vožnja pod utjecajem opojnih droga

                           11

                           =

                           vožnja bez zaštitne kacige

                           12

                           =

                           nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji

      PRUŽENI PODACI NAVEDENI U ČLANKU 4.

   Dio I.   Podaci o vozilima

               Točka

               O/N (3)

               Primjedbe

               Registracijski broj

               O

               Broj šasije/VIN

               O

               Država registracije

               O

               Marka

               O

               (D.1 (4)) npr. Ford, Opel, Renault

               Tip vozila

               O

               (D.3) npr. Focus, Astra, Megane

               Vrsta vozila prema EU kategorizaciji

               O

               (J) mopedi, motocikli, osobni automobili

   Dio II.   Podaci o korisniku ili vlasniku vozila

               Točka

               O/N (5)

               Primjedbe

               Podaci o korisniku vozila

               (C.1 (6))
               Podaci se odnose na korisnika vozila (prometne dozvole)

               Prezime korisnika vozila (Naziv pravne osobe)

               O

               (C.1.1)
               Za prezime, umetke, titule itd. koriste se zasebna polja,
               a
               ime se navodi u obliku koji je pogodan za ispis.

               Ime

               O

               (C.1.2)
               Za ime(na) i inicijale koriste se zasebna polja,
               a
               ime se navodi u obliku koji je pogodan za ispis.

               Adresa

               O

               (C.1.3)
               Za ulicu, kućni broj, poštanski broj, mjesto stanovanja, državu stanovanja itd. koriste se zasebna polja,
               a
               adresa se navodi u obliku koji je pogodan za ispis.

               Spol

               N

               Muški, ženski

               Datum rođenja

               O

               Pravni status

               O

               Pojedinac, udruga, poduzeće itd.

               Mjesto rođenja

               N

               Identifikacijski broj

               N

               Identifikator koji na jedinstveni način identificira fizičku ili pravnu osobu.

               Podaci o vlasnicima vozila

               (C.2) Podaci se odnose na vlasnika vozila.

               Prezime vlasnika (Naziv pravne osobe)

               O

               (C.2.1)

               Ime

               O

               (C.2.2)

               Adresa

               O

               (C.2.3)

               Spol

               N

               Muški, ženski

               Datum rođenja

               O

               Pravni status

               O

               Pojedinac, udruga, kompanija, tvrtka itd.

               Mjesto rođenja

               N

               Identifikacijski broj

               N

               Identifikator koji na jedinstveni način identificira fizičku ili pravnu osobu

               U slučaju kada se radi o otpadnom vozilu, ukradenom vozilu ili registracijskoj tablici, ili o istekloj registraciji vozila, ne upisuju se podaci o vlasniku/nositelju vozila. Umjesto toga, šalje se poruka „podatak nije otkriven”.

      (1)  O = obavezno, ako postoji u nacionalnom registru, N = neobavezno.

      (2)  Usklađena kratica dokumenta, vidjeti Direktivu Vijeća 1999/37/EZ od 29. travnja 1999. o dokumentima za registraciju vozila (SL L 138, 1.6.1999., str. 57.).

      (3)  O = obavezno, ako postoji u nacionalnom registru, N = neobavezno.

      (4)  Usklađena kratica dokumenta, vidjeti Direktivu Vijeća 1999/37/EZ.

      (5)  O = obavezno, ako postoji u nacionalnom registru, N = neobavezno.

      (6)  Usklađena kratica dokumenta, vidjeti Direktivu Vijeća 1999/37/EZ.
   PRILOG II.

      OBRAZAC ZA OBAVIJEST

      iz članka 5.

   [Naslovna strana]

   IZJAVA KOMISIJE O PRAVNOM TEMELJU

      „Komisija utvrđuje da se i Vijeće i Europski parlament slažu o zamjeni pravnog temelja predloženog od strane Komisije, naime, članka 91. stavka 1c. TFEU-a člankom 87. stavkom 2. TFEU-a. I dok Komisija dijeli stav oba zakonodavca da je potrebno slijediti ciljeve predložene Direktive kako bi se poboljšala sigurnost prometa na cestama, ona, međutim, iz pravne i institucionalne perspektive, smatra da članak 87. stavak 2. TFEU-a nije prikladan pravni temelj i stoga pridržava svoje pravo da koristi sva pravna sredstva koja su joj na raspolaganju.”


title: Direktiva 2008/51/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o izmjeni Direktive Vijeća 91/477/EEZ o nadzoru nabave i posjedovanja oružja

text:
               13/Sv. 024

               HR

               Službeni list Europske unije

               126

         32008L0051

               L 179/5

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.05.2008.

      DIREKTIVA 2008/51/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 21. svibnja 2008.
   o izmjeni Direktive Vijeća 91/477/EEZ o nadzoru nabave i posjedovanja oružja
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   skladu s postupkom predviđenim člankom 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktivom 91/477/EEZ (3) utvrđena je prateća mjera za unutarnje tržište. Ona uspostavlja ravnotežu između, s jedne strane, osiguranja određene slobode kretanja za pojedino vatreno oružje unutar Zajednice, te, s druge strane, potrebe za nadzorom te slobode korištenjem sigurnosnih jamstava primjerenih toj vrsti proizvoda.

               (2)

               U skladu s Odlukom Vijeća 2001/748/EZ od 16. listopada 2001. o potpisivanju u ime Europske zajednice Protokola Ujedinjenih naroda protiv nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima i komponentama te streljivom, priloženog Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta (4), Komisija je u ime Zajednice potpisala taj Protokol (u daljnjem tekstu „Protokol”) 16. siječnja 2002.

               (3)

               Pristupanje Zajednice Protokolu zahtijeva izmjene određenih odredaba Direktive 91/477/EEZ. Važno je, međutim, osigurati usklađenu, učinkovitu i brzu primjenu međunarodnih obveza koje utječu na tu Direktivu. Nadalje, potrebno je iskoristiti priliku koju nudi ta revizija radi poboljšanja te Direktive rješavanjem određenih pitanja, ponajprije onih koja su istaknuta u izviješću Komisije Europskom parlamentu i Vijeću od 15. prosinca 2000. o provedbi Direktive 91/477/EEZ.

               (4)

               Podaci iz policijskih izvora pokazuju povećanu uporabu prepravljenog oružja u Zajednici. Stoga je ključno osigurati da se takvo prepravljeno oružje obuhvati definicijom vatrenog oružja u smislu Direktive 91/477/EEZ.

               (5)

               Vatreno oružje, njegovi dijelovi i streljivo, kada se uvoze iz trećih zemalja, podložni su zakonodavstvu Zajednice i sukladno tome zahtjevima Direktive 91/477/EEZ.

               (6)

               Pojmove nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima i streljivom, kao i pojam praćenja, stoga treba definirati u smislu Direktive 91/477/EEZ.

               (7)

               Nadalje, Protokolom je uspostavljena obveza označivanja oružja pri njegovoj proizvodnji i pri njegovu transferu iz državnih zaliha u trajnu civilnu uporabu, dok se Direktiva 91/477/EEZ samo neizravno poziva na obvezu označivanja. Radi lakšeg praćenja kretanja oružja, potrebno je koristiti slovno-brojčane oznake te u oznaku uključiti godinu proizvodnje oružja (ako nije dio serijskog broja). Konvenciju od 1. srpnja 1969. o uzajamnom priznavanju oznaka na ručnom vatrenom oružju treba, koliko je god to moguće, koristiti kao uputu za sustav označivanja u Zajednici kao cjelini.

               (8)

               Osim toga, premda Protokol predviđa da se razdoblje tijekom kojeg se trebaju voditi registri koji sadržavaju podatke o oružju mora povećati na najmanje 10 godina, nužno je, s obzirom na opasnu prirodu i trajnost oružja, to razdoblje produžiti na najmanje 20 godina kako bi se omogućilo primjereno praćenje kretanja oružja. Isto je tako nužno da države članice održavaju centralizirani ili decentralizirani računalni sustav baze podataka, koji ovlaštenim nadležnim tijelima jamči pristup u sustave baze podataka u koju se bilježe nužne informacije za svaki komad vatrenog oružja. Pristup policije, sudskih i drugih ovlaštenih nadležnih tijela informacijama koje su sadržane u računalnom sustavu baze podataka mora biti u skladu s člankom 8. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.

               (9)

               Nadalje, djelatnosti posrednika i posredovanja koje se spominju u članku 15. Protokola treba definirati u smislu Direktive 91/477/EEZ.

               (10)

               U nekim ozbiljnim slučajevima, ispunjavanje odredaba iz članaka 5. i 6. Protokola zahtijeva primjenu kaznenih sankcija i oduzimanje oružja.

               (11)

               S obzirom na onesposobljavanje vatrenog oružja, točka (a) dijela III. Priloga I. Direktivi 91/477/EEZ odnosi se samo na nacionalno zakonodavstvo. Protokolom se određuju jasnija opća načela za onesposobljavanje oružja. Stoga se Prilog I. Direktivi 91/477/EEZ treba izmijeniti.

               (12)

               Radi posebne prirode djelatnosti trgovaca oružjem, nužno je da države članice provode strogi nadzor nad tom djelatnošću, ponajprije provjerom stručnog poštenja i sposobnosti trgovaca oružjem.

               (13)

               Nabavu vatrenog oružja od strane pojedinaca sredstvima komunikacije na daljinu, primjerice internetom, treba tamo gdje je to dopušteno podvrgnuti pravilima predviđenim u Direktivi 91/477/EEZ i općenito potrebno je zabraniti nabavu vatrenog oružja od strane osoba koje su pravomoćnom sudskom presudom osuđene radi određenih teških kaznenih djela.

               (14)

               Europska oružna propusnica uglavnom zadovoljava svoju funkciju i treba vrijediti kao glavna isprava koju trebaju lovci i sportski strijelci za posjedovanje vatrenog oružja tijekom putovanja u drugu državu članicu. Države članice ne bi smjele prihvaćanje europske oružne propusnice uvjetovati plaćanjem bilo kakve pristojbe ili naknade.

               (15)

               Radi lakšeg praćenja kretanja vatrenog oružja i učinkovite borbe protiv nezakonita trgovanja i nezakonite proizvodnje vatrenog oružja, njihovih dijelova i streljiva, nužno je poboljšati razmjenu podataka među državama članicama.

               (16)

               Obrada podataka mora biti u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (5) i ne dovoditi u pitanje razinu zaštite pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka na temelju zakonodavstva Zajednice i nacionalnog zakonodavstva, a posebno ne izmjenjivati obveze i prava predviđene u Direktivi 95/46/EZ.

               (17)

               Mjere nužne za provedbu Direktive 91/477/EEZ trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (18)

               Više je država članica pojednostavilo način na koji kategoriziraju vatreno oružje prijelazom s četiri kategorije na sljedeće dvije: zabranjeno vatreno oružje i vatreno oružje koje je podložno odobrenju. Države članice trebaju se uskladiti s ovom pojednostavljenom kategorizacijom, iako države članice koje vatreno oružje razvrstavaju u daljnji skup kategorija mogu, u skladu s načelom supsidijarnosti, zadržati svoje postojeće sustave kategorizacije.

               (19)

               Pribavljanje odobrenja za nabavu i posjedovanje vatrenog oružja treba se, u najvećoj mogućoj mjeri, odvijati prema jedinstvenom upravnom postupku.

               (20)

               Članak 2. stavak 2. Direktive 91/477/EEZ među ostalim, a u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, isključuje iz područja primjene te Direktive kolekcionarsku nabavu ili posjedovanje oružja i streljiva tijela koja se bave kulturnim i povijesnim aspektima oružja i koje je kao takve priznala država članica na čijem području imaju poslovni nastan.

               (21)

               U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj pripremi zakonodavstva (7), države članice trebaju, za sebe i u interesu Zajednice, sastaviti svoje vlastite tablice koje prikazuju, koliko je god to moguće, odnos između ove Direktive i mjera njezinog prenošenja u nacionalno zakonodavstvo te ih objaviti.

               (22)

               Direktivu 91/477/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Izmjene Direktive 91/477/EEZ
   Direktiva 91/477/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 1. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                           „1.   U smislu ove Direktive, ‚vatreno oružje’ je svako prijenosno cijevno oružje koje ispaljuje, služi za ispaljivanje ili može se lako prepraviti za ispaljivanje sačme, zrna ili nekog drugog projektila djelovanjem potisnog punjenja, osim ako nije isključeno iz jednog od razloga navedenih u dijelu III. Priloga I. Vatreno oružje je kategorizirano u dijelu II. Priloga I.
                           U smislu ove Direktive, smatra se da je neki predmet sposoban za prepravku kako bi ispaljivao sačmu, zrno ili neki drugi projektil djelovanjem potisnog punjenja ako:

                                       —

                                       ima izgled vatrenog oružja, i

                                       —

                                       moguće ga je prepraviti zbog njegove konstrukcije ili materijala od kojeg je izrađen.”;

                           (b)

                           umeću se sljedeći stavci:
                           „1.a   U smislu ove Direktive ‚dio’ znači svaki dio ili zamjenski dio koji je posebno namijenjen za vatreno oružje i bitan je za njegovo djelovanje, uključujući cijev, kućište ili uvodnik metaka, vodilicu ili cijev, zatvarač ili nosač zatvarača te svaku napravu namijenjenu ili prilagođenu smanjivanju buke izazvane ispaljivanjem iz vatrenog oružja.
                           1.b   U smislu ove Direktive ‚ključni dio’ znači mehanizam za bravljenje cijevi oružja (nosač ili navlaka sa zatvaračem) i cijev vatrenog oružja s ležištem metka koji su, s obzirom da su to odvojeni predmeti, uključeni u kategoriju vatrenog oružja na koje su postavljeni ili na koje se namjeravaju postaviti.
                           1.c   U smislu ove Direktive ‚streljivo’ znači meci kao cjelina ili njegovi dijelovi, uključujući čahure, inicijalne kapisle, potisno punjenje, zrna ili projektile koji se koriste u vatrenom oružju, pod uvjetom da je i za te dijelove potrebno odobrenje u odgovarajućoj državi članici.
                           1.d   U smislu ove Direktive, ‚praćenje’ znači sustavno praćenje kretanja vatrenog oružja i, ako je to moguće, njegovih dijelova, komponenti i streljiva, od proizvođača do kupca, u svrhu pružanja pomoći nadležnim tijelima države članice pri otkrivanju, istrazi i analiziranju nezakonite proizvodnje i trgovanja.
                           1.e   U smislu ove Direktive ‚posrednik’ znači svaka fizička ili pravna osoba, koja nije trgovac oružjem, čija se trgovina ili poslovanje sastoji u cjelini ili djelomično od kupnje, prodaje ili dogovaranja transfera oružja.”;

                           (c)

                           stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.   U smislu ove Direktive ‚trgovac oružjem’ znači svaka fizička ili pravna osoba, čija se trgovina ili poslovanje sastoje u cjelini ili djelomično od proizvodnje, trgovine, razmjene, najma, popravka ili prepravljanja vatrenog oružja, dijelova i streljiva.”;

                           (d)

                           umeću se sljedeći stavci:
                           „2.a   U smislu ove Direktive ‚nezakonita proizvodnja’ znači proizvodnja ili sastavljanje vatrenog oružja, njegovih dijelova i streljiva:

                                       i.

                                       od bilo kojih ključnih dijelova takvog vatrenog oružja kojima se nezakonito trguje;

                                       ii.

                                       bez odobrenja izdanog u skladu s člankom 4. od strane nadležnog tijela države članice u kojoj se obavlja proizvodnja ili sastavljanje; ili

                                       iii.

                                       bez označivanja sastavljenog vatrenog oružja u trenutku njegove proizvodnje, u skladu s člankom 4. stavkom 1.

                                 2.b   U smislu ove Direktive ‚nezakonito trgovanje’ znači nabava, prodaja, isporuka, prijevoz ili transfer vatrenog oružja, njegovih dijelova i streljiva s državnog područja jedne države članice, ili preko njezina državnog područja, na državno područje druge države članice, ako bilo koja od država članica o kojoj je riječ to ne dopušta u skladu s odredbama ove Direktive ili ako sastavljeno vatreno oružje nije označeno u skladu s člankom 4. stavkom 1.”;

                           (e)

                           stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „4.   ‚Europska oružna propusnica’ izdaje se na zahtjev nadležnih tijela države članice osobi koja zakonito stupa u posjed vatrenog oružja i njegovu uporabu. Propusnica vrijedi najviše pet godina, s tim da se može produžiti, i sadržava podatke navedene u Prilogu II. Nije prenosiva i u nju se zapisuje vatreno oružje koje posjeduje i koristi nositelj propusnice. Propusnica uvijek mora biti u posjedu osobe koja koristi vatreno oružje i svaka promjena povezana s posjedovanjem ili značajkama vatrenog oružja, kao i njegov gubitak ili krađa, na propusnici moraju biti naznačeni.”.

               2.

               Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 4.
               1.   Države članice osiguravaju da se svako vatreno oružje ili njegov dio koji je stavljen na tržište označi i registrira u skladu s ovom Direktivom ili da se onesposobi.
               2.   U smislu prepoznavanja i mogućnosti praćenja svakog komada sastavljenog vatrenog oružja, države članice u trenutku proizvodnje svakog komada vatrenog oružja:

                           (a)

                           zahtijevaju jedinstveno označivanje koje uključuje ime proizvođača, zemlju ili mjesto proizvodnje, serijski broj i godinu proizvodnje (ako nije dio serijskog broja). To ne dovodi u pitanje postavljanje zaštitnog znaka proizvođača. Države članice mogu se u tu svrhu odlučiti za primjenu odredaba Konvencije od 1. srpnja 1969. o uzajamnom priznavanju žiga (o obavljenom ispitivanju) na ručnom vatrenom oružju; ili

                           (b)

                           zadržavaju svako drugo jedinstveno označivanje lagano za uporabu, koje se sastoji od slovno-brojčane oznake koja svim državama omogućuje lako identificiranje države u kojoj je vatreno oružje proizvedeno.

                     Oznaka se stavlja na glavni dio vatrenog oružja i njezino bi uništavanje onemogućilo uporabu vatrenog oružja.
               Države članice osiguravaju da je svako osnovno pakiranje cjelovitog streljiva označeno tako da se na njemu nalazi ime proizvođača, identifikacijski broj serije (lota), kalibar i vrsta streljiva. U tom smislu države članice mogu izabrati primjenu odredaba iz Konvencije od 1. srpnja 1969. o uzajamnom priznavanju žiga (o obavljenom ispitivanju) na pješačkom oružju.
               Nadalje, države članice osiguravaju da je vatreno oružje u slučaju transfera vatrenog oružja iz državnih zaliha u trajnu civilnu uporabu, odgovarajuće jedinstveno označeno tako da sve države mogu identificirati zemlju tog transfera.
               3.   Države članice za obavljanje djelatnosti trgovca oružjem na svojem državnom području zahtijevaju odobrenje barem na temelju provjera privatnog i stručnog poštenja i sposobnosti trgovca oružjem. U slučaju pravne osobe provjera se odnosi na osobu koja rukovodi tim poslom.
               4.   Države članice do 31. prosinca 2014. osiguravaju uspostavljanje i održavanje centraliziranog ili decentraliziranog računalno podržanog sustava baze podataka, koji ovlaštenim nadležnim tijelima jamči pristup u bazu podataka u koju se bilježe potrebni podaci za svaki komad vatrenog oružja u skladu s ovom Direktivom. U taj se sustav za svaku vrstu vatrenog oružja bilježe, i u njemu se najmanje 20 godina čuvaju, podaci o njegovoj marki, modelu, kalibru i serijskom broju te imenu i adresi dobavljača i osobe koja nabavlja ili posjeduje vatreno oružje.
               Trgovci oružjem tijekom cjelokupnog razdoblja svojeg djelovanja dužni su voditi registar u kojem se bilježi sve vatreno oružje za koje vrijedi ova Direktiva i koje su zaprimili ili kojim raspolažu, s podacima koji omogućuju prepoznavanje i praćenje kretanja tog oružja, posebno vrstu, marku, model, kalibar i serijski broj, te imena i adrese dobavljača i osoba koji nabavljaju ili posjeduju vatreno oružje. Nakon prekida svoje djelatnosti, trgovac oružjem dostavlja registar nadležnomu tijelu odgovornom za sustav baze podataka predviđen podstavkom 1.
               5.   Države članice osiguravaju da se svaki komad vatrenog oružja u svakom trenutku može povezati s njegovim vlasnikom. Međutim, s obzirom na vatreno oružje kategorizirano u kategoriju D, države članice od 28. srpnja 2010. uvode odgovarajuće mjere praćenja kretanja, uključujući od 31. prosinca 2014. mjere koje u svakom trenutku omogućavaju povezivanje s vlasnikom vatrenog oružja stavljenog na tržište nakon 28. srpnja 2010.”.

               3.

               Umeću se sljedeći članci:
               „Članak 4.a
               Ne dovodeći u pitanje članak 3., države članice dopuštaju nabavu i posjedovanje vatrenog oružja samo osobama kojima je dodijeljena dozvola ili, za kategorije C ili D, kojima je posebno dozvoljeno nabavljanje i posjedovanje takvog vatrenog oružja u skladu s nacionalnim zakonodavstvom (pravom).
               Članak 4.b
               Države članice razmatraju uspostavljanje sustava za uređenje djelatnosti posrednika. Takav sustav može uključivati jednu ili više mjera poput:

                           (a)

                           zahtjeva za registraciju posrednika koji djeluju na njihovom državnom području;

                           (b)

                           zahtjeva za dobivanje dozvole ili odobrenja za djelatnosti posredništva.”.

               4.

               Članak 5. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 5.
               Ne dovodeći u pitanje članak 3., države članice dopuštaju nabavu i posjedovanje vatrenog oružja samo osobama koje za to imaju dobar razlog i:

                           (a)

                           koje imaju najmanje 18 godina, osim za nabavu koja ne uključuje kupnju, i posjedovanje vatrenog oružja za lov i streljaštvo, pod uvjetom da u tom slučaju osobe koje su mlađe od 18 godina imaju privolu roditelja ili su pod roditeljskim nadzorom ili nadzorom odrasle osobe s valjanom dozvolom za nošenje vatrenog oružja ili dozvolom za lov, ili se nalaze unutar licenciranog ili na drugi način ovlaštenog centra za obuku;

                           (b)

                           za koje je mala vjerojatnost da mogu biti opasni za sebe, javni red ili javnu sigurnost. Njihovo osuđivanje za nasilni međunarodni prekršaj smatrat će se pokazateljem na temelju kojeg se proglašavaju opasnima.

                     Države članice mogu povući odobrenje za posjedovanje vatrenog oružja, ako se više ne ispunjava neki od uvjeta na temelju kojih je odobrenje dodijeljeno.
               Države članice osobama koje imaju boravište na njihovu državnom području ne mogu zabraniti da posjeduju oružje nabavljeno u drugoj državi članici, osim ako nabavu tog istog oružja zabranjuju na svojem državnom području.”.

               5.

               U članku 6. dodaje se sljedeći stavak:
               „Države članice osiguravaju da se, osim kad je riječ o trgovcima oružjem, strogo nadzire, kad je odobrena, nabava vatrenog oružja i njegovih dijelova i streljiva sredstvima komunikacije na daljinu, kako je određeno člankom 2. Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 1997. o zaštiti potrošača s obzirom na sklapanje ugovora na daljinu. (8)

               6.

               Članku 7. dodaju se sljedeći stavci:
               „4.   Države članice mogu odlučiti da osobama koje ispunjavaju uvjete za davanje odobrenja za vatreno oružje dodijele višegodišnju dozvolu za nabavu i posjedovanje vatrenog oružja za koje je potrebno odobrenje, ne dovodeći pritom u pitanje:

                           (a)

                           obvezu obavješćivanja nadležnih tijela o transferima;

                           (b)

                           povremene provjere da te osobe i dalje ispunjavaju uvjete; i

                           (c)

                           maksimalna ograničenja za posjedovanje koja su predviđena nacionalnim zakonodavstvom.

                     5.   Države članice donose pravila kojima osiguravaju da osobe koje posjeduju odobrenje za vatreno oružje kategorije B u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na dan 28. srpnja 2008. ne trebaju podnositi zahtjev za dozvolu za vatreno oružje koje posjeduju u kategorijama C ili D radi stupanja na snagu Direktive 2008/51/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. (9). Međutim, za svaki daljnji transfer vatrenog oružja iz kategorije C ili D, primatelj transfera mora nabaviti ili posjedovati licenciju ili posebno dopuštenje za posjedovanje tog vatrenog oružja u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.

               7.

               U članku 11. stavku 3. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Prije datuma transfera trgovac oružjem nadležnim tijelima države članice, iz koje će se obaviti transfer, dostavlja sve pojedinosti navedene u prvom podstavku stavka 2. Ta nadležna tijela provode inspekciju, kad je primjereno i na licu mjesta, kako bi provjerila odgovaraju li podaci koje je dostavio trgovac oružjem stvarnim značajkama transfera. Trgovac oružjem dostavlja podatke u vremenskom roku koji mu za to omogućuje dostatno vremena.”.

               8.

               U članku 12. stavku 2. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Ne dovodeći u pitanje stavak 1., lovci za kategorije C i D, sportski strijelci za kategorije B, C i D mogu, bez prethodnog odobrenja, posjedovati jedan ili više komada vatrenog oružja tijekom putovanja kroz dvije ili više država članica radi bavljenja svojim aktivnostima, pod uvjetom da posjeduju europsku oružnu propusnicu u kojoj je navedeno to vatreno oružje i pod uvjetom da mogu opravdati razloge svojeg putovanja, posebno predočenjem poziva ili drugog dokaza njihovih aktivnosti povezanih s lovom ili streljaštvom u odredišnoj državi članici.
               Države članice ne smiju uvjetovati prihvaćanje europske oružne propusnice plaćanjem bilo kakve pristojbe ili naknade.”.

               9.

               Članak 13. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „3.   Za potrebe učinkovite primjene ove Direktive, države članice redovito razmjenjuju informacije. U tu svrhu, Komisija do 28. srpnja 2009. određuje kontaktnu skupinu za razmjenu informacija radi primjene ovog članka. Države članice izvješćuju jedna drugu i Komisiju o nacionalnim nadležnim tijelima koja su odgovorna za slanje i primanje informacija i za ispunjavanje obveza iz članka 11. stavka 4.”.

               10.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 13.a
               1.   Komisiji pomaže odbor.
               2.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (10), uzimajući u obzir odredbe njezina članka 8.
               Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.

               11.

               Članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 16.
               Države članice propisuju pravila za kazne primjenjive na povrede nacionalnih odredaba donesenih na temelju ove Direktive i poduzimaju sve nužne mjere kako bi osigurale da se one primjenjuju. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.”.

               12.

               Članak 17. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 17.
               Komisija do 28. srpnja 2015. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o stanju nastalom primjenom ove Direktive i koje je popraćeno, ako je to primjereno, prijedlozima.
               Komisija do 28. srpnja 2012. provodi istraživanje te Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o mogućim prednostima i nedostacima smanjenja broja kategorija vatrenog oružja na dvije kategorije (zabranjeno ili dopušteno) radi boljeg djelovanja unutarnjeg tržišta za dotične proizvode putem mogućeg pojednostavnjivanja.
               Komisija do 28. srpnja 2010. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće kojim predstavlja zaključke studije o stavljanju na tržište replika vatrenog oružja kako bi se ustanovilo je li uključivanje takvih proizvoda u područje primjene ove Direktive moguće i poželjno.”.

               13.

               Prilog I. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u dijelu I. prva alineja zamjenjuje se sljedećim:

                                       „—

                                       svako vatreno oružje kako je definirano u članku 1. ove Direktive,”;

                           (b)

                           dio III. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(a)

                                                   odbijeni kao trajno neprikladni za uporabu onesposobljavanjem koje osigurava da su svi ključni dijelovi vatrenog oružja trajno neuporabivi i da ih nije moguće odstraniti, zamijeniti ili prepraviti kako bi vatreno oružje na bilo koji način ponovno osposobili”;

                                       ii.

                                       nakon prvog stavka umeće se sljedeći stavak:
                                       „Države članice čine sve potrebno da nadležna tijela mogu provjeriti mjere za onesposobljavanje iz točke (a) i tako osigurati da je vatreno oružje zbog učinjenih modifikacija neopozivo neuporabljivo. Države članice, u kontekstu te provjere, osiguravaju izdavanje svjedodžbe ili potvrde kojom se potvrđuje onesposobljenost vatrenog oružja ili u tu svrhu osiguravaju stavljanje jasno vidljive oznake na vatreno oružje. Komisija, u skladu s postupkom iz članka 13.a stavka 2. ove Direktive, izdaje zajedničke smjernice o standardima i tehnikama za onesposobljavanje, kako bi osigurala neopozivu neuporabljivost onesposobljenog vatrenog oružja.”.

         Članak 2.
   Prenošenje
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 28. srpnja 2010. One odmah Komisiji dostavljaju tekstove tih mjera.
   Kad države članice donose te mjere, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine takvog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koji donose u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2008.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. LENARČIČ

      (1)  SL C 318, 23.12.2006., str. 83.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 29. studenoga 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 17. travnja 2008.

      (3)  SL L 256, 13.9.1991., str. 51. Tekst kako je ispravljen u SL L 54, 5.3.1993., str. 22.

      (4)  SL L 280, 24.10.2001., str. 5.

      (5)  SL L 281, 23.11.1995., str. 31. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (7)  SL C 321, 31.12.2003., str. 1.

      (8)  SL L 144, 4.6.1997., str. 19. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2005/29/EZ (SL L 149, 11.6.2005., str. 22.).”.

      (9)  SL L 179, 8.7.2008., str. 5.”.

      (10)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).”.