title: Direktiva Vijeća 2001/113/EZ od 20. prosinca 2001. o voćnim džemovima, želeima i marmeladama te zaslađenom kesten pireu namijenjenim prehrani ljudi

text:
               13/Sv. 030

               HR

               Službeni list Europske unije

               148

         32001L0113

               L 010/67

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.12.2001.

      DIREKTIVA VIJEĆA 2001/113/EZ
   od 20. prosinca 2001.
   o voćnim džemovima, želeima i marmeladama te zaslađenom kesten pireu namijenjenim prehrani ljudi
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),
   budući da:

               (1)

               Određene vertikalne direktive koje se odnose na hranu treba pojednostavniti kako bi se uzeli u obzir samo bitni zahtjevi koje trebaju zadovoljavati proizvodi koje obuhvaćaju kako bi se ti proizvodi mogli slobodno kretati na unutarnjem tržištu, u skladu sa zaključcima sastanka Europskog vijeća u Edinburghu 11. i 12. prosinca 1992., potvrđenim zaključcima sastanka Europskog vijeća u Bruxellesu 10. i 11. prosinca 1993.

               (2)

               Direktiva Vijeća 79/693/EEZ od 24. srpnja 1979. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na voćne džemove, želee i marmelade te kesten piree (4) opravdana je činjenicom da bi razlike između nacionalnih zakona o dotičnim proizvodima mogle dovesti do uvjeta nepoštenog tržišnog natjecanja koje bi moglo zavarati potrošače i time imati izravan utjecaj na uspostavljanje i funkcioniranje zajedničkog tržišta.

               (3)

               Direktiva 79/693/EEZ je stoga osmišljena s ciljem utvrđivanja definicija i zajedničkih pravila o sastavu, proizvođačkim specifikacijama i označivanju dotičnih proizvoda s ciljem osiguranja njihovog slobodnog kretanja unutar Zajednice.

               (4)

               Direktivu 79/693/EEZ treba uskladiti s općim zakonodavstvom Zajednice o hrani, posebno sa zakonodavstvom o označivanju, bojilima, sladilima i drugim odobrenim aditivima, te ju je, zbog jasnoće, potrebno preinačiti kako bi pravila o uvjetima za proizvodnju i stavljanje na tržište voćnih džemova, želea i marmelada te zaslađenog kesten pirea namijenjenih prehrani ljudi postala dostupnija.

               (5)

               Opća pravila o označivanju hrane utvrđena Direktivom 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) trebaju se primjenjivati podložno određenim uvjetima.

               (6)

               Kako bi se uzele u obzir postojeće nacionalne tradicije u pripremanju voćnih džemova, želea i marmelada te zaslađenog kesten pirea, potrebno je zadržati postojeće nacionalne propise kojima se odobrava stavljanje na tržište takvih proizvoda sa smanjenim sadržajem šećera.

               (7)

               U skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti utvrđenih člankom 5. Ugovora, države članice ne mogu dostatno ostvariti cilj utvrđivanja zajedničkih definicija i pravila za dotične proizvode i usklađivanja odredaba s općim zakonodavstvom Zajednice o hrani, nego ga se, zbog prirode ove Direktive, može lakše ostvariti na razini Zajednice. Ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

               (8)

               Potrebno je usvojiti mjere potrebne za primjenu ove Direktive u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (9)

               Kako bi se izbjeglo stvaranje novih prepreka slobodnom kretanju, države članice se trebaju suzdržati od usvajanja, za dotične proizvode, nacionalnih odredaba koje nisu predviđene ovom Direktivom,

         DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Ova se Direktiva primjenjuje na proizvode definirane u Prilogu I.
   Ona se ne primjenjuje na proizvode namijenjene proizvodnji pekarskih proizvoda, kolača ili keksa.
   Članak 2.
   Direktiva 2000/13/EZ se primjenjuje na proizvode definirane u Prilogu I. podložno sljedećim uvjetima:

               1.

               Nazivi proizvoda navedenih u Prilogu I. primjenjuju se samo za u njemu navedene proizvode i koriste se u trgovini za njihovo označivanje.
               Nazivi proizvoda korištenih u Prilogu I. mogu se, međutim, koristiti uz naziv i u skladu s uobičajenom praksom za označivanje drugih proizvoda koje nije moguće zamijeniti s proizvodima iz Priloga I.

               2.

               Nazivi proizvoda moraju biti dopunjeni nazivima upotrijebljenih vrsta voća, po padajućem redoslijedu s obzirom na težinu upotrijebljenih sirovina. Međutim, za proizvode proizvedene od tri ili više vrsta voća, nazivi upotrijebljenih vrsta voća mogu se zamijeniti riječima „miješano voće” ili sličnim izrazom, ili brojem upotrijebljenih vrsta voća.

               3.

               Na oznaci se navodi sadržaj voća riječima „proizvedeno od … g voća na 100 g” konačnog proizvoda, nakon što je oduzeta težina vode korištene za pripremu vodenog ekstrakta, prema potrebi.

               4.

               Na oznaci se navodi ukupni sadržaj šećera riječima „ukupni šećeri … g na 100 g”, gdje navedeni broj predstavlja vrijednost određenu refraktometrom pri 20 °C za gotov proizvod, uz toleranciju ± 3 refraktometrijska stupnja.
               Međutim, nije potrebno navoditi sadržaj šećera ako je na oznaci navedena prehrambena tvrdnja o šećerima u skladu s Direktivom 90/496/EEZ (7).

               5.

               Pojedinosti iz točke 3. i prvog podstavka točke 4 moraju se nalaziti u istom vidnom polju kao i naziv proizvoda i biti napisane uočljivim slovima.

               6.

               Ako je ostatak sumpornog dioksida veći od 10 mg/kg, njegova prisutnost mora biti navedena u popisu sastojaka, odstupajući od članka 6., stavka 4. Direktive 2000/13/EZ.

         Članak 3.
   Za proizvode definirane u Prilogu I., države članice ne usvajaju nacionalne odredbe koje nisu predviđene ovom Direktivom.
   Članak 4.
   Ne dovodeći u pitanje Direktivu 89/107/EEZ (8) ili odredbe usvojene s ciljem njenog stupanja na snagu, za proizvodnju proizvoda definiranih u Prilogu I. mogu se koristiti samo sastojci navedeni u Prilogu II. i sirovine koje su u skladu s Prilogom III.
   Članak 5.
   Mjere potrebne za provedbu ove Direktive koje se odnose na dolje navedeno usvajaju se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 6. stavka 2.:

               —

               usklađivanje ove Direktive s općim odredbama Zajednice o hrani,

               —

               prilagodba tehničkom napretku.

         Članak 6.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za hranu (dalje u tekstu „Odbor”) osnovan člankom 1. Odluke 69/414/EEZ (9).
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5.i 7. Odluke 1999/468/EZ.
   Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.
   3.   Odbor usvaja svoj Poslovnik.
   Članak 7.
   Direktiva 79/693/EEZ se ovime stavlja izvan snage s učinkom od 12. srpnja 2003.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu.
   Članak 8.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 12. srpnja 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Ove mjere se primjenjuju s ciljem:

               —

               odobravanja stavljanja na tržište proizvoda definiranih u Prilogu I. ako su u skladu s definicijama i pravilima utvrđenim u ovoj Direktivi, s učinkom od 12. srpnja 2003.,

               —

               zabrane stavljanja na tržište proizvoda koji nisu u skladu s ovom Direktivom, s učinkom od 12. srpnja 2004.

         Međutim, stavljanje na tržište proizvoda koji nisu u skladu s ovom Direktivom, ali su označeni prije 12. srpnja 2004. u skladu s Direktivom 79/693/EEZ dozvoljava se do isteka zaliha.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 9.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 10.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2001.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. PICQUÉ

      (1)  SL C 231, 9.8.1996., str. 27.

      (2)  SL C 279, 1.10.1999., str. 95.

      (3)  SL C 56, 24.2.1997., str. 20.

      (4)  SL L 205, 13.8.1979., str. 5. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 88/593/EEZ (SL L 318, 25.10.1988., str. 44.).

      (5)  SL L 109, 6.5.2000., str. 29.

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (7)  SL L 276, 6.10.1990., str. 40.

      (8)  SL L 40, 11.2.1989., str. 27. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 94/34/EZ (SL L 237, 10.9.1994.,str. 1.).

      (9)  SL L 291, 19.11.1969., str. 9.
   PRILOG I.
   NAZIVI, OPISI PROIZVODA I DEFINICIJE
   I.   DEFINICIJE

               —

               „Džem” znači mješavina, odgovarajuće želirane konzistencije, šećera, voćne pulpe i/ili voćne kaše jedne ili više vrsta voća i vode. Međutim, džem od citrusa može se proizvoditi od cijelih plodova, narezanih na komadiće i/ili rezance.
               Količina voćne pulpe i/ili voćne kaše upotrijebljena za proizvodnju 1 000 g konačnog proizvoda, ne smije biti manja od:

                           — 350 g

                           kao opće pravilo,

                           — 250 g

                           za crveni ribiz, jarebiku, pasji trn, crni ribiz, šipak i dunje,

                           — 150 g

                           za đumbir,

                           — 160 g

                           za oraščićevu/kajušku jabuku,

                           — 60 g

                           za marakuju.

               —

               „Ekstra džem” znači mješavina, odgovarajuće želirane konzistencije, šećera, nekoncentrirane voćne pulpe jedne ili više vrsta voća i vode. Međutim, ekstra džem od šipka te ekstra džem od malina, kupina, crnog i crvenog ribiza te borovnica bez sjemenki može biti proizveden u cijelosti ili djelomično od nekoncentrirane voćne kaše. Ekstra džem od citrusa može se proizvoditi od cijelih plodova, narezanih na komadiće i/ili rezance.
               U proizvodnji ekstra džema nije dozvoljeno miješanje sljedećih vrsta voća s drugim voćem: jabuke, kruške, šljive, dinje, lubenice, grožđe, bundeve, krastavci i rajčice.
               Količina voćne pulpe upotrijebljena za proizvodnju 1 000 g gotovog proizvoda ne smije biti manja od:

                           — 450 g

                           kao opće pravilo,

                           — 350 g

                           za crveni ribiz, jarebiku, pasji trn, crni ribiz, šipak i dunje,

                           — 250 g

                           za đumbir,

                           — 230 g

                           za oraščićevu/kajušku jabuku,

                           — 80 g

                           za marakuju.

               —

               „Žele” znači proizvod odgovarajuće želirane konzistencije koji sadrži šećer i voćni sok i/ili vodeni ekstrakt jedne ili više vrsta voća.
               Količina voćnog soka i/ili vodenih ekstrakata, upotrijebljena za proizvodnju 1 000 g konačnog proizvoda ne smije biti manja od količine propisane za proizvodnju džema. Te se količine izračunavaju nakon oduzimanja težine vode koja je bila upotrijebljena u pripremi vodenog ekstrakta.

               —

               Međutim, u slučaju „ekstra želea” količina voćnog soka i/ili vodenih ekstrakata upotrijebljenih za proizvodnju 1 000 g konačnog proizvoda ne smije biti manja od količine propisane za proizvodnju ekstra džema. Te količine se izračunavaju nakon oduzimanja težine vode, koja je bila upotrijebljena u pripremi vodenog ekstrakta. U proizvodnji ekstra želea nije dozvoljeno miješanje sljedećih vrsta voća s drugim voćem: jabuke, kruške, šljive, dinje, lubenice, grožđe, bundeve, krastavci i rajčice.

               —

               „Marmelada” znači mješavina, odgovarajuće želirane konzistencije, vode, šećera i jedne ili više vrsta proizvoda citrus voća: voćne pulpe, voćne kaše, voćnog soka, vodenog ekstrakta i kore.
               Količina citrus voća upotrijebljenog za proizvodnju 1 000 g konačnog proizvoda, ne smije biti manja od 200 g, od čega je najmanje 75 g iz unutarnjeg dijela ploda (endokarpa).

               —

               Naziv „žele marmelada” smije se koristiti kod proizvoda koji ne sadrži netopljivu tvar, uz mogući dodatak male količine fino narezane kore.

               —

               „Zaslađeni kesten pire” znači mješavina, odgovarajuće konzistencije, vode, šećera i najmanje 380 g kesten pirea (biljne vrste Castanea sativa) na 1 000 g konačnog proizvoda.

         II.   Proizvodi iz dijela I. moraju sadržavati najmanje 60 % topljive suhe tvari, određene refraktometrom, uz iznimku proizvoda kod kojih je šećer djelomično ili u cijelosti zamijenjen sladilima.
   Međutim, ne dovodeći u pitanje članak 5., stavak 1. Direktive 2000/13/EZ, države članice mogu, kako bi uzele u obzir određene posebne slučajeve, odobriti rezervirane nazive za proizvode definirane u dijelu I. koji imaju sadržaj topljive suhe tvari manji od 60 %.
   III.   U mješavini različitih vrsta voća, minimalni sadržaj utvrđen u dijelu I. za pojedine vrste voća mora se smanjiti proporcionalno korištenim postocima.
   PRILOG II.
   Proizvodima iz Priloga I. dozvoljeno je dodavati sljedeće sastojke:

               —

               med, definiran u Direktivi Vijeća 2001/110/EZ od 20. prosinca 2001. o medu (1): u sve proizvode kao djelomična ili potpuna zamjena za šećer,

               —

               voćni sok: samo u džem,

               —

               voćni sok citrusa: u proizvode proizvedene od drugih vrsta voća: samo u džem, ekstra džem, žele i ekstra žele,

               —

               sokove crvenog voća: samo u džem i ekstra džem proizveden od šipka, jagode, maline, ogrozda, crvenog ribiza, šljive i rabarbare,

               —

               sok od cikle: samo u džem i žele proizveden od jagode, maline, ogrozda, crvenog ribiza i šljive,

               —

               eterična ulja citrusa: samo u marmeladu i žele marmeladu,

               —

               jestiva ulja i masti kao sredstva protiv pjenjenja: u sve proizvode,

               —

               tekući pektin: u sve proizvode,

               —

               koru citrusa: u džem, ekstra džem, žele i ekstra žele,

               —

               listove biljke Pelargonium odoratissimum: u džem, ekstra džem, žele i ekstra žele, proizvedene od dunje,

               —

               jaka alkoholna pića, vina i likerska vina, orašasto voće, aromatično bilje, začine, vaniliju i ekstrakt vanilije: u sve proizvode,

               —

               vanilin: u sve proizvode.

      (1)  SL L 10, 12.1.2002., str. 47.
   PRILOG III.
   A.   DEFINICIJE
   Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               Voće:

                           —

                           svježi, zdravi plodovi, koji nisu zahvaćeni procesom kvarenja i sadrže sve bitne sastojke; dovoljno su zreli za upotrebu nakon čišćenja, odstranjivanja oštećenih dijelova, peteljki, koštica i ostalog,

                           —

                           za potrebe ove Direktive, u voće se ubraja i rajčica, jestivi dijelovi stabla rabarbare, mrkva, slatki krumpir, krastavci, bundeve, dinje i lubenice,

                           —

                           „đumbir” označava jestivi korijen biljke đumbir u svježem ili konzerviranom stanju. Đumbir može biti sušen ili konzerviran u sirupu.

               2.

               (Voćna) pulpa:

                           Jestivi dijelovi cijelih plodova voća, po potrebi bez kore, sjemenki, koštica i sličnog, koji mogu biti narezani, sječeni ili prešani, ali ne pasirani u kašu.

               3.

               (Voćna) kaša:

                           Jestivi dijelovi cijelih plodova voća, po potrebi bez kore, sjemenki, koštica i sličnog, koji su prerađeni u kašu pasiranjem ili sličnim postupkom.

               4.

               Vodeni ekstrakt (voća):

                           Vodeni ekstrakt voća je proizvod koji, uzevši u obzir gubitke do kojih dolazi prilikom pravilne prerade, sadrži sve u vodi topljive sastojke voća.

               5.

               Šećeri

                           Dozvoljene vrste šećera su:

                                       1.

                                       šećeri, definirani u Direktivi 2001/111/EZ (1);

                                       2.

                                       fruktozni sirup;

                                       3.

                                       šećeri ekstrahirani iz voća;

                                       4.

                                       smeđi šećer.

         B.   OBRADA SIROVINA

               1.

               Sirovine iz stavki 1., 2., 3. i 4. dijela A mogu se obrađivati:

                           —

                           zagrijavanjem, hlađenjem ili zamrzavanjem,

                           —

                           liofilizacijom (sušenjem nakon zamrzavanja u vakuumu),

                           —

                           koncentriranjem, do stupnja koji je tehnički moguć,

                           —

                           uz iznimku sirovina koje se koriste u proizvodnji „ekstra” proizvoda: konzerviranjem sa sumpornim dioksidom (E 220) ili njegovim solima (E 221, E 222, E 223, E 224, E 226 i E 227) kao pomoćnog sredstva u preradi, pod uvjetom da nije prekoračena dozvoljena količina sumpornog dioksida utvrđena u Direktivi 95/2/EZ, u proizvodima iz dijela I. Priloga I.

               2.

               Marelice i šljive za proizvodnju džemova mogu se sušiti i drugim postupcima sušenja, osim liofilizacijom.

               3.

               Kore citrusa mogu se čuvati u salamuri.

      (1)  SL L 10, 12.1.2002., str. 53.


title: Direktiva Komisije (EU) 2015/1480 оd 28. kolovoza 2015. o izmjeni određenih priloga direktivama 2004/107/EZ i 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za referentne metode, validaciju podataka i lokaciju točaka uzorkovanja za ocjenjivanje kvalitete zraka (Tekst značajan za EGP)

text:
               29.8.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 226/4

         DIREKTIVA KOMISIJE (EU) 2015/1480
   оd 28. kolovoza 2015.
   o izmjeni određenih priloga direktivama 2004/107/EZ i 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za referentne metode, validaciju podataka i lokaciju točaka uzorkovanja za ocjenjivanje kvalitete zraka
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 2004/107/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o arsenu, kadmiju, živi, niklu i policikličnim aromatskim ugljikovodicima u zraku (1), a posebno njezin članak 4. stavak 15.,
   uzimajući u obzir Direktivu 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (2), a posebno njezin članak 28. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 4. stavkom 15. Direktive 2004/107/EZ, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) 219/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (3), Komisija je ovlaštena izmijeniti određene odredbe priloga IV. i V.

               (2)

               U Prilogu IV. Direktivi 2004/107/EZ utvrđeni su ciljevi kvalitete podataka koje je potrebno ažurirati radi veće jasnoće.

               (3)

               U Prilogu V. Direktivi 2004/107/EZ utvrđene su referentne metode za procjenu koncentracija, a te metode treba ažurirati kako bi odražavale razvoj relevantnih normi.

               (4)

               U skladu s člankom 28. stavkom 1. Direktive 2008/50/EZ Komisija je ovlaštena izmijeniti određene odredbe priloga I., III., VI. i IX.

               (5)

               U odjeljku C Priloga I. Direktivi 2008/50/EZ utvrđeni su kriteriji za osiguranje kvalitete za procjenu kvalitete zraka koje je potrebno pojasniti i nadopuniti uzimajući u obzir programe osiguranja kvalitete koje organizira Zajednički istraživački centar Komisije i uvođenje obveze preispitivanja sustava kontrole kvalitete kako bi se osigurala stalna preciznost mjernih uređaja.

               (6)

               U odjeljcima C. i D. Priloga III. Direktivi 2008/50/EZ utvrđeni su kriteriji za razmještaj točaka uzorkovanja, koje je potrebno pojasniti i dopuniti u skladu s iskustvom stečenim provedbom Direktive.

               (7)

               U odjeljku A. Priloga VI. Direktivi 2008/50/EZ utvrđene su referentne metode za mjerenje određenih onečišćujućih tvari, koje je potrebno prilagoditi u odnosu na iskustvo stečeno provedbom Direktive i uzimajući u obzir najnovije norme za uzorkovanje i mjerenje lebdećih čestica.

               (8)

               U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima (4), države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz obavijest o mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje.

               (9)

               Mjere predviđene ovom Direktivom u skladu su s mišljenjem Odbora za kvalitetu zraka,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Prilozi IV. i V. Direktivi 2004/107/EZ mijenjaju se u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi.
   Članak 2.
   Prilozi I., III., VI. i IX. Direktivi 2008/50/EZ mijenjaju se u skladu s Prilogom II. ovoj Direktivi.
   Članak 3.
   Odredbe ove Direktive treba tumačiti u vezi s odredbama Uredbe (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (5), posebno u pogledu akreditacije tijela za ocjenjivanje sukladnosti, te se njima ne uvode nikakva odstupanja ili iznimke od navedene Uredbe.
   Članak 4.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 31. prosinca 2016. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 5.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. kolovoza 2015.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 23, 26.1.2005., str. 3.

      (2)  SL L 152, 11.6.2008., str. 1.

      (3)  Uredba (EZ) br. 219/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o prilagodbi većeg broja instrumenata koji podliježu postupku iz članka 251. Ugovora Odluci Vijeća 1999/468/EZ, s obzirom na regulatorni postupak s kontrolom Prilagodba regulatornom postupku s kontrolom — drugi dio (SL L 87, 31.3.2009., str. 109.).

      (4)  SL C 369, 17.12.2011., str. 14.

      (5)  Uredba (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju i za nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na tržište i o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 339/93 (SL L 218, 13.8.2008., str. 30.).

      PRILOG I.
      Direktiva 2004/107/EZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Prilog IV. odjeljak I. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              tablica se zamjenjuje sljedećim:

                                          „Benzo(a)piren

                                          Arsen, kadmij i nikal

                                          Policiklički aromatski ugljikovodici osim benzo(a)pirena, ukupne plinovite žive

                                          Ukupno taloženje

                                                      —

                                                      Nesigurnost

                                          Mjerenja na stalnom mjestu i indikativna mjerenja

                                          50 %

                                          40 %

                                          50 %

                                          70 %

                                          Modeliranje

                                          60 %

                                          60 %

                                          60 %

                                          60 %

                                                      —

                                                      Minimalni obuhvat podataka

                                          90 %

                                          90 %

                                          90 %

                                          90 %

                                                      —

                                                      Minimalna vremenska pokrivenost

                                          Mjerenja na stalnom mjestu (1)

                                          33 %

                                          50 %

                                          Indikativna mjerenja (1)
                                              (2)

                                          14 %

                                          14 %

                                          14 %

                                          33 %

                              (b)

                              u trećem stavku briše se sljedeća rečenica:
                              „Uzorkovanje dvadeset četiri sata na dan preporuča se i za mjerenje koncentracija arsena, kadmija i nikla.”;

                              (c)

                              iza trećeg stavka dodaje se sljedeći tekst:
                              „Odredbe o pojedinačnim uzorcima u prethodnom stavku primjenjive su i na arsen, kadmij, nikal i ukupnu plinovitu živu. Nadalje, dopušteno je poduzorkovanje filtara za PM10 za metale radi naknadne analize, pod uvjetom da postoji dokaz da je poduzorak reprezentativan za cjelinu i da osjetljivost otkrivanja nije ugrožena u usporedbi s mjerodavnim ciljevima kvalitete podataka. Kao zamjena za dnevno uzorkovanje dopušteno je tjedno uzorkovanje za metale u PM10 pod uvjetom da svojstva prikupljanja nisu ugrožena.”

                  2.

                  Prilog V. odjeljci od I. do IV. zamjenjuju se sljedećim:
                  „I.   Referentna metoda za uzorkovanje i analizu arsena, kadmija i nikla u zraku

                  Referentna metoda za uzorkovanje arsena, kadmija i nikla u zraku opisana je u normi EN 12341:2014. Referentna metoda za mjerenje arsena, kadmija i nikla u zraku opisana je u normi EN 14902:2005 ‚Kvaliteta vanjskog zraka – Standardna metoda za mjerenje Pb, Cd, As i Ni u PM10 frakciji lebdećih čestica’.
                  Država članica može se koristiti i bilo kojom drugom metodom za koju može dokazati da daje rezultate jednakovrijedne rezultatima gore navedene metode.
                  II.   Referentna metoda za uzorkovanje i analizu policikličkih aromatskih ugljikovodika u zraku

                  Referentna metoda za uzorkovanje policikličkih aromatskih ugljikovodika u zraku opisana je u normi EN 12341:2014. Referentna metoda za mjerenje benzo(a)pirena u zraku opisana je u normi EN 15549:2008 ‚Kakvoća zraka – Standardna metoda za mjerenje koncentracija benzo(a)pirena u vanjskome zraku’. U nedostatku metode po normi CEN, države članice smiju se koristiti metodama po nacionalnim normama ili metodama po ISO normama kao što je ISO norma 12884 za druge policikličke aromatske ugljikovodike iz članka 4. stavka 8.
                  Država članica može se koristiti i bilo kojom drugom metodom za koju može dokazati da daje rezultate jednakovrijedne rezultatima gore navedene metode.
                  III.   Referentna metoda za uzorkovanje i analizu žive u zraku

                  Referentna metoda za mjerenje koncentracija ukupne plinovite žive u zraku opisana je u normi EN 15852:2010 ‚Kvaliteta vanjskog zraka – Standardna metoda za određivanje ukupne plinovite žive’.
                  Država članica može se koristiti i bilo kojom drugom metodom za koju može dokazati da daje rezultate jednakovrijedne rezultatima gore navedene metode.
                  IV.   Referentna metoda za uzorkovanje i analizu taloženja arsena, kadmija, žive, nikla i policikličkih aromatskih ugljikovodika

                  Referentna metoda za određivanje taloženja arsena, kadmija i nikla opisana je u normi EN 15841:2009 ‚Kvaliteta vanjskog zraka – Standardna metoda za određivanje arsena, kadmija, olova i nikla u taložnoj tvari’.
                  Referentna metoda za određivanje taloženja žive opisana je u normi EN 15853:2010 ‚Kvaliteta vanjskog zraka – Standardna metoda za određivanje taloženja žive’.
                  Referentna metoda za određivanje taloženja benzo(a)pirena i drugih policikličkih ugljikovodika iz članka 4. stavka 8. opisana je u normi EN 15980:2011 ‚Kvaliteta zraka – Određivanje taloženja benz[a]antracena, benzo[b]fluorantena, benzo[j]fluoranten, benzo[k]fluorantena, benzo[a]pirena, dibenz[a,h]antracena i indeno[1,2,3-cd]pirena’.”

         (1)  Raspodijeljena tijekom godina kako bi bila reprezentativna za različite uvjete klime i antropogenih aktivnosti.

         (2)  Indikativna mjerenja su ona mjerenja koja se izvode manje redovito, ali koja ispunjavaju ostale ciljeve kvalitete podataka.”;

      PRILOG II.
      Direktiva 2008/50/EZ mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  Prilog I. odjeljak C. zamjenjuje se sljedećim:
                  „C.   Osiguranje kvalitete za procjenu kvalitete zraka: validacija podataka

                              1.

                              Kako bi osigurali točnost mjerenja i usklađenost s ciljevima kvalitete podataka utvrđenima u odjeljku A., odgovarajuća nadležna tijela i tijela određena u skladu s člankom 3. osiguravaju sljedeće:

                                          i.

                                          da sva mjerenja poduzeta u vezi s procjenom kvalitete zraka u skladu s člancima 6. i 9. budu sljediva u skladu sa zahtjevima utvrđenima u usklađenoj normi za ispitne i umjerne laboratorije;

                                          ii.

                                          da institucije koje upravljaju mrežama i pojedinačnim postajama imaju uspostavljen sustav osiguranja kvalitete i kontrole kvalitete koji primjenjuju pri redovnom održavanju kako bi se osigurala stalna točnost mjernih uređaja. Sustav kvalitete prema potrebi, a najmanje svakih pet godina, preispituje mjerodavni nacionalni referentni laboratorij;

                                          iii.

                                          da je uspostavljen postupak osiguranja kvalitete/kontrole kvalitete za postupak prikupljanja podataka i izvješćivanja, te da institucije imenovane za tu zadaću aktivno sudjeluju u povezanim programima osiguranja kvalitete na razini Unije;

                                          iv.

                                          da nacionalne referentne laboratorije imenuje odgovarajuće nadležno tijelo ili tijelo određeno u skladu s člankom 3. i da su oni akreditirani za referentne metode iz Priloga VI. barem za onečišćujuće tvari čije koncentracije premašuju donji prag procjene prema mjerodavnoj usklađenoj normi za ispitne i umjerne laboratorije, na koju je upućivanje objavljeno u Službenom listu Europske unije u skladu s člankom 2. točkom 9. Uredbe (EZ) br. 765/2008 o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju i za nadzor tržišta. Ti su laboratoriji na državnom području država članica također odgovorni za koordiniranje programa osiguranja kvalitete na razini Unije koje organizira Zajednički istraživački centar Komisije, kao i za koordiniranje, na nacionalnoj razini, odgovarajuće primjene referentnih metoda i dokazivanje jednakovrijednosti nereferentnih metoda. I nacionalni referentni laboratorij koji organiziraju međulaboratorijsku usporedbu na nacionalnoj razini trebaju biti akreditirani u skladu s mjerodavnom usklađenom normom za ispitivanje sposobnosti;

                                          v.

                                          da nacionalni referentni laboratoriji najmanje svake tri godine sudjeluju u programima osiguranja kvalitete na razini Unije koje organizira Zajednički istraživački centar Komisije. Ako su rezultati tog sudjelovanja nezadovoljavajući, nacionalni laboratorij treba pri sljedećem sudjelovanju u međulaboratorijskoj usporedbi pokazati zadovoljavajuće sanacijske mjere i o njima podnijeti izvješće Zajedničkom istraživačkom centru;

                                          vi.

                                          da nacionalni referentni laboratoriji podupiru rad Europske mreže nacionalnih referentnih laboratorija koju je osnovala Komisija.

                              2.

                              Smatra se da su svi podaci poslani na temelju članka 27. valjani, osim podataka koji su označeni kao privremeni.”

                  2.

                  Prilog III. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              odjeljak C. mijenja se kako slijedi:

                                          i.

                                          stavak 1. prva i druga alineja zamjenjuju se sljedećim:

                                                      „—

                                                      protok oko ulaza sonde za uzorkovanje mora biti neometan (općenito slobodan u krugu od najmanje 270° ili 180° za točke uzorkovanja na rubu naselja), bez prepreka koje bi utjecale na protok zraka u blizini ulaza sonde (uobičajeno je nekoliko metara daleko od građevina, balkona, drveća i ostalih prepreka, te najmanje 0,5 m od najbliže građevine ako su točke uzorkovanja reprezentativne za kvalitetu zraka na rubu naselja),

                                                      —

                                                      ulaz uzorkivača općenito se nalazi na visini između 1,5 m (zona disanja) i 4 m iznad zemlje. Viši položaji mogu biti prikladni i ako je postaja reprezentativna za veliko područje, a sva odstupanja treba u potpunosti dokumentirati;”;

                                          ii.

                                          stavak 1. peta alineja zamjenjuje se sljedećim:

                                                      „—

                                                      za sve onečišćujuće tvari sonde za uzorkovanje usmjerene na promet postavljaju se najmanje 25 m od ruba većih križanja i najviše 10 m od rubnika ceste. ‚Veće križanje’ koje treba razmotriti je križanje kojim se prekida tok prometa i uzrokuju drukčije emisije (zaustavljanje i kretanje) nego na ostatku ceste.”;

                                          iii.

                                          dodaje se sljedeći stavak:
                                          „Sva odstupanja od kriterija navedenih u ovom odjeljku moraju biti potpuno dokumentirana s pomoću postupaka opisanih u odjeljku D.”;

                              (b)

                              odjeljak D. zamjenjuje se sljedećim:
                              „D.   Dokumentacija i preispitivanje odabira mjernog mjesta

                              Nadležna tijela odgovorna za procjenu kvalitete zraka za sve zone i aglomeracije u potpunosti dokumentiraju postupke odabira mjernih mjesta i bilježe informacije kojima se podupire dizajn mreže i odabir lokacije za sva mjesta za praćenje. Dokumentacija uključuje orijentacijske fotografije područja oko mjesta za praćenje i detaljne zemljovide. Ako se unutar zone ili aglomeracije upotrebljavaju dopunske metode, dokumentacija uključuje detaljne podatke o tim metodama i informacije o tome kako su ispunjeni kriteriji iz članka 7. stavka 3. Dokumentacija se ažurira prema potrebi i preispituje najmanje svakih pet godina kako bi se osiguralo da kriteriji odabira, dizajn mreže i lokacije mjesta za praćenje ostanu valjani i optimalni. Dokumentacija se dostavlja Komisiji u roku od tri mjeseca od zahtjeva.”

                  3.

                  Prilog VI. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              odjeljak A. zamjenjuje se sljedećim:
                              „A.   Referentne metode za procjenu koncentracija sumporova dioksida, dušikova dioksida i dušikovih oksida, lebdećih čestica (PM10 i PM2,5), olova, benzena, ugljikova monoksida i prizemnog ozona

                              1.   Referentna metoda za mjerenje sumporova dioksida

                              Referentna metoda za mjerenje sumporova dioksida opisana je u normi EN 14212:2012 ‚Vanjski zrak – Standardna metoda za mjerenje koncentracije sumporova dioksida u zraku ultraljubičastom fluorescencijom’.
                              2.   Referentna metoda za mjerenje dušikova dioksida i dušikovih oksida

                              Referentna metoda za mjerenje dušikova dioksida i dušikovih oksida opisana je u normi EN 14211:2012 ‚Vanjski zrak – Standardna metoda za mjerenje koncentracije dušikova dioksida i dušikova monoksida u zraku kemiluminiscencijom’.
                              3.   Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje olova – nepromijenjena

                              4.   Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje PM10

                              Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje PM10 opisana je u normi EN 12341:2014 ‚Vanjski zrak – Standardna gravimetrijska metoda mjerenja za određivanje masene koncentracije lebdećih čestica u PM10 ili PM2,5’.
                              5.   Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje PM2,5

                              Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje PM2,5 opisana je u normi EN 12341:2014 ‚Vanjski zrak – Standardna gravimetrijska metoda mjerenja za određivanje masene koncentracije lebdećih čestica u PM10 ili PM2,5’.
                              6.   Referentna metoda za uzorkovanje i mjerenje benzena – nepromijenjena

                              7.   Referentna metoda za mjerenje ugljikova monoksida

                              Referentna metoda za mjerenje ugljikova monoksida opisana je u normi EN 14626:2012 ‚Vanjski zrak – Standardna metoda za mjerenje koncentracije ugljikova monoksida nedisperzivnom infracrvenom spektroskopijom’.
                              8.   Referentna metoda za mjerenje prizemnog ozona

                              Referentna metoda za mjerenje prizemnog ozona opisana je u EN normi 14625:2012 ‚Vanjski zrak – Standardna metoda za mjerenje koncentracije ozona ultraljubičastom fotometrijom’.”;

                              (b)

                              odjeljak D. briše se;

                              (c)

                              odjeljak E. zamjenjuje se sljedećim:
                              „Kada se dokazuje da oprema ispunjava zahtjeve učinkovitosti referentnih metoda iz odjeljka A. ovog Priloga, nadležna tijela i tijela određena u skladu s člankom 3. prihvaćaju izvješća o ispitivanju izdana u drugim državama članicama, pod uvjetom da su ispitni laboratoriji akreditirani u skladu s mjerodavnom usklađenom normom za ispitne i umjerne laboratorije.
                              Detaljna izvješća o ispitivanju i svi rezultati ispitivanja na raspolaganju su drugim nadležnim ili određenim tijelima. U izvješćima o ispitivanju dokazuje se da oprema ispunjava sve zahtjeve u pogledu učinkovitosti uključujući i slučaj ako su neki uvjeti okoliša i lokacije specifični za određenu državu članicu i izvan okvira uvjeta za koje je oprema već ispitana i homologirana u drugoj državi članici.”

                  4.

                  Prilog IX. odjeljak A. zamjenjuje se sljedećim:
                  „A.   Najmanji broj točaka uzorkovanja za mjerenja koncentracija prizemnog ozona na stalnom mjestu

                  Najmanji broj točaka uzorkovanja za neprekinuta mjerenja na stalnom mjestu radi procjene usklađenosti s ciljnim vrijednostima, dugoročnim ciljevima i pragovima obavješćivanja i upozorenja, kad su takva mjerenja jedini izvor informacija.

                              Stanovništvo (× 1 000)

                              Aglomeracije (1)

                              Ostale zone (1)

                              Ruralne pozadinske lokacije

                              < 250

                              1

                              1 postaja/50 000 km2 kao prosječna gustoća u svim zonama u određenoj zemlji (2)

                              < 500

                              1

                              2

                              < 1 000

                              2

                              2

                              < 1 500

                              3

                              3

                              < 2 000

                              3

                              4

                              < 2 750

                              4

                              5

                              < 3 750

                              5

                              6

                              > 3 750

                              Jedna dodatna postaja na dva milijuna stanovnika

                              Jedna dodatna postaja na dva milijuna stanovnika

         (1)  Najmanje jedna postaja u područjima gdje će vjerojatno doći do izloženosti stanovništva najvećim koncentracijama prizemnog ozona. U aglomeracijama najmanje 50 % postaja smješteno je u prigradskim područjima.

         (2)  Preporučuje se jedna postaja na 25 000 km2 za kompleksne terene.”


title: Direktiva Komisije (EU) 2017/774 оd 3. svibnja 2017. o izmjeni, za potrebe donošenja posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama, Dodatka C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sigurnosti igračaka, u pogledu fenola (Tekst značajan za EGP. )

text:
               4.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 115/47

         DIREKTIVA KOMISIJE (EU) 2017/774
   оd 3. svibnja 2017.
   o izmjeni, za potrebe donošenja posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama, Dodatka C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sigurnosti igračaka, u pogledu fenola
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 2009/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o sigurnosti igračaka (1), a posebno njezin članak 46. stavak 2.,
   budući da:

               (1)

               Kako bi se osigurala visoka razina zaštite djece od rizika kojima su uzrok kemijske tvari u igračkama, Direktivom 2009/48/EZ utvrđuju se određeni zahtjevi u pogledu kemijskih tvari, primjerice onih razvrstanih kao karcinogene, mutagene ili toksične za reprodukciju na temelju Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (2), te alergenih mirisa i određenih elemenata. Nadalje, Direktivom 2009/48/EZ Komisija se ovlašćuje za donošenje posebnih graničnih vrijednosti za kemikalije koje se koriste u igračkama namijenjenima djeci mlađoj od 36 mjeseci te u drugim igračkama namijenjenima za stavljanje u usta kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita u slučaju igračaka za koje postoji visok stupanj izloženosti. Donošenje tih graničnih vrijednosti sastoji se od uvrštavanja u Dodatak C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ.

               (2)

               Za niz kemikalija trenutačno primjenjive granične vrijednosti previsoke su u odnosu na dostupne znanstvene dokaze ili uopće ne postoje. Stoga je za njih potrebno donijeti posebne granične vrijednosti, uzimajući u obzir zahtjeve u pogledu ambalaže za hranu kao i razlike između igračaka i materijala koji dolaze u kontakt s hranom.

               (3)

               Za potrebe savjetovanja Europske komisije u pripremi zakonodavnih prijedloga i političkih inicijativa u području sigurnosti igračaka, Komisija je osnovala Stručnu skupinu za sigurnost igračaka. Zadaća je njezine podskupine „Kemikalije” pružati savjete u pogledu kemijskih tvari koje se smiju koristiti u igračkama.

               (4)

               Fenol (CAS broj 108-95-2) se upotrebljava kao monomer za fenolne smole u proizvodnji drvenih ploča lijepljenih sintetičkim smolama (3) za igračke. Razgradnja fenolnih antioksidansa u polimerima može biti dodatan izvor fenola u igračkama (4). Fenol je utvrđen u emisijama iz igraćih konzola (5), u jednom od šest analiziranih šatora ili tunela za djecu (6) te u omotima (7), ispitivan je u igračkama za kupanje i drugim igračkama za napuhavanje (8), a smatra se da je prisutan u polivinil-kloridu (PVC-u) (9). Fenol se može upotrebljavati i kao konzervans u igračkama na bazi vode kao što su proizvodi za puhanje balona ili tinte na bazi vode (npr. flomasteri i markeri) (10).

               (5)

               Rasprave o fenolu podskupine „Kemikalije” temeljile su se na europskim normama EN 71-9:2005+A1:2007, EN 71-10:2005 i EN 71-11:2005. Norme se odnose na prisutnost fenola u materijalima za igračke (EN 71-9:2005+A1:2007) te se u njima iznose posebne metode pripreme uzoraka (EN 71-10:2005) i mjerenja (EN 71-11:2005). Normom EN 71-11:2005 ponavljaju se i detaljno navode granične vrijednosti za fenol u materijalima za igračke utvrđene u normi EN 71-9:2005+A1:2007, odnosno 15 mg/l (granična vrijednost migracije) za fenol kao monomer te 10 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) za fenol kao konzervans u tekućim materijalima za igračke.

               (6)

               Podskupina „Kemikalije” uzela je u obzir i preporuku Znanstvenog odbora za rizike za zdravlje i okoliš (SCHER) da graničnu vrijednost migracije od 15 mg/l za fenol utvrđenu postojećom europskom normom treba najmanje dvostruko sniziti kako bi se postigla granica izloženosti od 100 koja bi se mogla smatrati dovoljno velikom (11).

               (7)

               Podskupina „Kemikalije” nadalje je uzela u obzir mišljenje Panela za materijale koji dolaze u neposredan dodir s hranom, enzime, arome i pomoćne tvari u procesu proizvodnje (CEF) Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) u kojem je prihvatljivi dnevni unos (TDI) fenola smanjen s 1,5 mg/kg tjelesne težine na dan na 0,5 mg/kg tjelesne težine na dan (12).

               (8)

               Fenol je u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 razvrstan kao mutagena tvar 2. kategorije. U skladu s točkom 5. dijela III. Priloga II. Direktivi 2009/48/EZ mutagene tvari 2. kategorije kao što je fenol mogu biti prisutne u igračkama u koncentracijama koje su jednake ili niže od primjenjive koncentracije utvrđene za razvrstavanje smjesa koje sadržavaju te tvari, tj. 1 %, što iznosi 10 000 mg/kg (granična vrijednost sadržaja). Direktivom 2009/48/EZ trenutačno nije utvrđena granična vrijednost migracije za fenol.

               (9)

               S obzirom na navedeno, podskupina „Kemikalije” na svojim je sastancima održanima 26. ožujka 2014. i 18. veljače 2015. preporučila da se fenol u igračkama ograniči na 5 mg/l (granična vrijednost migracije) kad se analizira u polimernim materijalima te na najvišu koncentraciju od 10 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) kad se analizira kao konzervans, pri čemu se podrazumijeva da 10 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) de facto znači zabranu uporabe. Analize bi se trebale provoditi u skladu s europskim normama EN 71-9:2005+A1:2007, EN 71-10:2005 i EN 71-11:2005.

               (10)

               Iako postoji opća granična vrijednost migracije za fenol kao monomer pri upotrebi u određenim materijalima koji dolaze u dodir s hranom, osnovne pretpostavke iz kojih proizlazi granična vrijednost migracije razlikuju se od onih iz kojih proizlazi granična vrijednost migracije za fenol kao monomer u igračkama. Upotreba fenola kao konzervansa nije regulirana za materijale koji dolaze u dodir s hranom.

               (11)

               S obzirom na navedeno, Dodatak C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ potrebno je izmijeniti tako da uključuje graničnu vrijednost migracije kao i graničnu vrijednost sadržaja za fenol u igračkama.

               (12)

               Mjere predviđene u ovoj Direktivi u skladu su s mišljenjem Odbora utemeljenog člankom 47. Direktive 2009/48/EZ,

         DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Dodatku C Prilogu II. Direktivi 2009/48/EZ dodaje se sljedeći unos:

                  Tvar

                  CAS br.

                  Granična vrijednost

                  „fenol

                  108-95-2

                  5 mg/l (granična vrijednost migracije) u polimernim materijalima u skladu s metodama utvrđenima u normama EN 71-10:2005 i EN 71-11:2005.
                  10 mg/kg (granična vrijednost sadržaja) kao konzervans u skladu s metodama utvrđenima u normama EN 71-10:2005 i EN 71-11:2005.”

   Članak 2.
   1.   Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 4. studenoga 2018. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
   One primjenjuju te odredbe od 4. studenoga 2018.
   Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 3. svibnja 2017.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  SL L 170, 30.6.2009., str. 1.

      (2)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni i stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006 (SL L 353, 31.12.2008., str. 1.).

      (3)  E. Edmonds (2013.), Occurrence of Phenol and Formaldehyde in Toys. Report commissioned by Toy Industries of Europe (Učestalost fenola i formaldehida u igračkama. Izvješće koje je naručilo Europsko udruženje industrije igračaka), str. 4.

      (4)  Vidjeti bilješku 3., str. 5. i 8.

      (5)  Danska agencija za zaštitu okoliša (EPA) (2003.), Survey of chemical substances in consumer products. Survey no. 32 – 2003. Emission and evaluation of chemical substances from selected electrical and electronic products (Istraživanje o kemijskim tvarima u proizvodima široke potrošnje, istraživanje br. 32., 2003., Emisije i ocjena kemijskih tvari u odabranim električnim i elektronskim proizvodima), str. 47. http://eng.mst.dk/media/mst/69115/32.pdf

      (6)  Danska EPA (2004.), Mapping of Chemical Substances in Consumer Products nr. 46, 2004. Release of chemical substances from tents and tunnels for children (Mapiranje kemijskih tvari u proizvodima široke potrošnje br. 46., 2004. Ispuštanje kemijskih tvari iz šatora i tunela za djecu) http://eng.mst.dk/media/mst/69127/46.pdf

      (7)  Njemački Savezni institut za procjenu rizika (2009.): Granične vrijednosti za fenol u igračkama i predmetima koji dolaze u dodir s hranom potrebno je ažurirati. Mišljenje br. 038/2009, 18. kolovoza 2009. http://www.bfr.bund.de/cm/349/limit_values_for_phenol_in_food_contact_articles_and_toys_are_to_be_updated.pdf

      (8)  Voedsel en Waren Autoriteit (2004.): Market Surveillances on Toy Safety (Nadzor tržišta u pogledu sigurnosti igračaka). Izvješće br. ND04o063/01. https://www.nvwa.nl/binaries/nvwa/documenten/communicatie/inspectieresultaten/consument/2016m/market-surveillances-on-toy-safety/ND04o063-01_speelgoed.pdf

      (9)  Suortti T. (1990.): Determination of phenol in poly(vinyl chloride) (Utvrđivanje fenola u poli(vinil-kloridu)). J Chromatogr., 16. svibnja 1990., 507:417-20. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/2380304

      (10)  CEN TC 52 (2002.) Završno izvješće o radu CEN/TC 52/WG 9 – Procjena rizika. Ugovor BC/CEN/97/29.1.1., kolovoz 2002., str. 85.

      (11)  Znanstveni odbor za rizike za zdravlje i okoliš (SCHER), Mišljenje o „Odgovoru Europskog odbora za normizaciju (CEN) na mišljenje Znanstvenog odbora za toksičnost, ekotoksičnost i okoliš (CSTEE) o ocjeni izvješća CEN-a o procjeni rizika organskih kemikalija u igračkama”, doneseno 29. svibnja 2007., str. 8. i 9.

      (12)  Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA), Scientific Opinion on the toxicological evaluation of phenol (Znanstveno mišljenje o toksikološkoj ocjeni fenola), EFSA Journal 2013;11(4):3189 [str. 44.]. http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3189.htm


title: Direktiva 2001/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o izmjeni Direktive Vijeća 91/440/EEZ o razvoju željeznica Zajednice

text:
               07/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               35

         32001L0012

               L 075/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.02.2001.

      DIREKTIVA 2001/12/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 26. veljače 2001.
   o izmjeni Direktive Vijeća 91/440/EEZ o razvoju željeznica Zajednice
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 71.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251 (4). Ugovora, u svjetlu zajedničkog teksta koji je odobrio Odbor za mirenje 22. studenoga 2000.,
   budući da:

               (1)

               Direktivu Vijeća 91/440/EEZ od 29. srpnja 1991. o razvoju željeznica Zajednice (5) treba izmijeniti uzimajući u obzir iskustvo s njezinom provedbom i razvoje u željezničkom sektoru od njezina donošenja kako bi se osiguralo da se postignu njezini ciljevi.

               (2)

               Treba zajamčiti pošten i nediskriminirajući pristup infrastrukturi odvajanjem određenih osnovnih funkcija i/ili uspostavljanjem jednog željezničkog regulatornog tijela koje će vršiti funkcije kontrole i provedbe, te jednako tako odvajanjem poslovnih knjiga dobiti i gubitka i bilanca.

               (3)

               Treba također zajamčiti pošten i nediskriminirajući pristup infrastrukturi odvajanjem sigurnosnih funkcija i/ili uspostavljanjem jednog željezničkog regulatornog tijela koje će vršiti funkcije kontrole i provedbe. U svakom slučaju željeznički prijevoznici mogu na nediskriminirajući način biti uključeni u provedbu i praćenje sigurnosnih standarda.

               (4)

               Proširenje prava na pristup treba, kao kod ostalih vrsta prijevoza, uslijediti zajedno s usporednom provedbom potrebnih popratnih mjera usklađivanja.

               (5)

               U skladu s ciljem dopune unutarnjeg tržišta, što će uključivati mogućnost za sve ovlaštene željezničke prijevoznike koji udovoljavaju sigurnosnim uvjetima da obavljaju usluge prijevoza, u prijelaznom razdoblju od ukupno sedam godina prava na pristup se trebaju proširiti na ovlaštene željezničke prijevoznike za međunarodni prijevoz robe na određenoj mreži, pod nazivom Transeuropska željeznička mreža za prijevoz robe, uključujući pristup uslugama i opskrbu na glavnim terminalima i lukama. Nakon ovog prijelaznog razdoblja, Transeuropska željeznička mreža za prijevoz robe treba pokriti čitavu europsku željezničku mrežu, a željezničkim prijevoznicima se trebaju odobriti prava na pristup toj mreži za međunarodni prijevoz robe.

               (6)

               Pravo na pristup zajamčeno je ovlaštenom željezničkom prijevozniku koji udovoljava sigurnosnim uvjetima i traži pristup, bez obzira na vrstu djelatnosti.

               (7)

               Države članice slobodne su da prava pristupa, koja su sveobuhvatnija od pristupa za željezničke prijevoznike koji obavljaju međunarodni kombinirani prijevoz, odobre međunarodnim udrugama koje obavljaju usluge međunarodnog prijevoza i željezničkim prijevoznicima koja obavljaju usluge međunarodnog prijevoza robe u okviru Transeuropske željezničke mreže za prijevoz robe. Korištenje ovih sveobuhvatnijih prava na pristup može biti ograničeno na željezničke prijevoznike koji imaju dozvolu u državama članicama u kojima se odobravaju prava na pristup slične prirode, pod uvjetom da je ovo ograničenje sukladno Ugovoru.

               (8)

               U svrhu promicanja učinkovitog upravljanja infrastrukturom u javnom interesu, upravitelji infrastrukture trebaju dobiti neovisan status u odnosu na državu te slobodu upravljanja svojim unutarnjim poslovima, dok države članice trebaju poduzeti potrebne mjere za razvoj i sigurnu uporabu željezničke infrastrukture.

               (9)

               U svrhu promicanja učinkovitog putničkog prijevoza i prijevoza robe te kako bi se osigurala transparentnost njihovih financija, uključujući sve financijske naknade ili državne potpore, nužno je odvojiti poslovne knjige usluga putničkog prijevoza od poslovnih knjiga usluga prijevoza robe.

               (10)

               Potrebno je provesti broj mjera kako bi se bolje pratio razvoj željezničkog sektora i tržišta, procijenio učinak donesenih mjera i analizirao utjecaj mjera koje je predvidjela Komisija.

               (11)

               Tijela moraju biti uspostavljena i trebaju imati dostatan stupanj neovisnosti kako bi regulirala natjecanje na tržištu željezničkih usluga kad ne postoje tijela koje vrše tu funkciju.

               (12)

               Komisija treba izvijestiti o provedbi ove Direktive i donijeti odgovarajuće prijedloge.

               (13)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

               (14)

               Potrebne su posebne mjere koje će uzeti u obzir svojstvenu geopolitičku i geografsku situaciju određenih država članica kao i posebnu organizaciju željezničkog sektora u različitim državama članicama osiguravajući pritom cjelovitost unutarnjeg tržišta.

               (15)

               U skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti određenima u članku 5. Ugovora, ciljeve ove Direktive, odnosno razvoj željeznica Zajednice, ne mogu dostatno ostvariti države članice, u pogledu potrebe da se osiguraju pošteni i nediskriminirajući uvjeti pristupa infrastrukturi kao i da se vodi računa o jasnim međunarodnim dimenzijama koje su uključene u rad bitnih elemenata željezničkih mreža, nego ih se zbog potrebe za koordiniranim transnacionalnim aktivnostima može na bolji način ostvariti na razini Zajednice. Ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (16)

               Direktivu 91/440/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Direktiva 91/440/EEZ se mijenja kako slijedi:

               1.

               Naslov odjeljka I. zamjenjuje se sljedećim: „Područje primjene i definicije”.

               2.

               Članak 1. se stavlja izvan snage.

               3.

               Sljedeći stavak se dodaje članku 2:
               „3.   Prijevoznici čije su usluge željezničkog prijevoza ograničene isključivo na kombinirani prijevoz cestovnih vozila kroz Channel Tunnel izvan su područja primjene ove Direktive osim članka 6. stavka 1., članka 10. i članka 10.a.”

               4.

               Članak 3. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           prva i druga alineja zamjenjuju se sljedećim:

                                       „—

                                       ‚željeznički prijevoznik’ znači svako državno ili privatno poduzeće ovlašteno u skladu s primjenjivim zakonodavstvom Zajednice čija je glavna djelatnost obavljanje usluga željezničkog prijevoza robe i/ili putnika pod uvjetom da poduzeće osigurava vuču vlakova; ovaj pojam također uključuje i poduzeća koja obavljaju samo vuču vlakova,

                                       —

                                       ‚upravitelj infrastrukture’ znači svako tijelo ili poduzeće prvenstveno odgovorno za gradnju i održavanje željezničke infrastrukture. Ovo može uključivati i upravljanje infrastrukturnim prometno-upravljačkim i signalno-sigurnosnim sustavima. Funkcije upravitelja infrastrukture na jednoj mreži ili dijelu mreže mogu se dodijeliti više od jednom tijelu ili poduzeću”;

                           (b)

                           sljedeća alineja umeće se iza četvrte alineje:

                                       „—

                                       ‚usluga međunarodnog prijevoza robe’ znači usluge prijevoza kod kojih vlak prelazi barem jednu granicu države članice; vlak se može spojiti i/ili razdvojiti i različiti dijelovi vlaka mogu imati različita polazišta i odredišta, pod uvjetom da svi vagoni prijeđu barem jednu granicu”.

               5.

               Naslov odjeljka II. zamjenjuje se sljedećim: „Neovisnost upravljanja”.

               6.

               Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 4.
               1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da, što se tiče upravljanja, rukovodstva i unutarnjeg nadzora nad upravnim, gospodarskim i računovodstvenim pitanjima, željeznički prijevoznici imaju neovisan status u skladu s kojim će posebno njihova imovina, proračun i poslovne knjige biti odvojeni od državnih.
               2.   Poštujući okvir i određena pravila ubiranja pristojbi i raspodjele koja su utvrdile države članice, upravitelj infrastrukture odgovara za svoje vlastito upravljanje, rukovodstvo i unutarnji nadzor.”

               7.

               Članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 6.
               1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se zasebne poslovne knjige dobiti i gubitka i bilance vode i objavljuju, s jedne strane za poslovanje koje se odnosi na obavljanje prijevoznih usluga od strane željezničkih prijevoznika, a s druge strane za poslovanje koje se odnosi na upravljanje željezničkom infrastrukturom. Državne potpore koje se dodijele jednom od ova dva područja djelovanja ne smiju se prebaciti na drugo.
               Poslovne knjige za ova dva područja djelovanja vode se na način koji odražava ovu zabranu.
               2.   Države članice također mogu propisati da to odvajanje zahtijeva organizaciju zasebnih odjela unutar jednog poduzeća ili da infrastrukturom upravlja zasebno tijelo.
               3.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se funkcije koje određuju pravedni i nediskriminirajući pristup infrastrukturi, nabrojane u Prilogu II., povjere tijelima ili poduzećima koja sama ne obavljaju nikakve usluge željezničkog prijevoza. Bez obzira na strukturu organizacije, mora se dokazati da je ovaj cilj postignut.
               Međutim, države članice mogu dodijeliti željezničkim prijevoznicima ili bilo kojem drugom tijelu zadatak ubiranja pristojbi i odgovornost za upravljanje željezničkom infrastrukturom, kao što je ulaganje, održavanje i financiranje.
               4.   Primjena stavka 3. podliježe izvješću Komisije u skladu s člankom 10.b, koji se mora predati do 15. ožujka 2006.”

               8.

               Članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 7.
               1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere za razvoj njihove nacionalne željezničke infrastrukture, uzimajući u obzir, prema potrebi, opće potrebe Zajednice.
               2.   Države članice vode brigu o utvrđivanju sigurnosnih standarda i pravila, o izdavanju odobrenja za željeznička vozila i željezničke prijevoznike, te o istraživanju nesreća. Ove zadatke obavljaju tijela ili poduzeća koja sama ne obavljaju usluge željezničkog prijevoza i koja su neovisna od tijela ili poduzeća koja obavljaju te usluge, tako da zajamče pravedan i nediskriminirajući pristup infrastrukturi.
               Željeznički prijevoznici dužni su primijeniti te sigurnosne standarde i pravila. Ako države članice provedbu i praćenje ne povjere neovisnim tijelima, one mogu dozvoliti ili zatražiti od željezničkih prijevoznika da osiguraju provedbu i praćenje sigurnosnih standarda i pravila pri čemu će jamčiti da se ove funkcije izvršavaju na nepristran i nediskriminirajući način.
               3.   Države članice također mogu, uzimajući u obzir članke 73., 87. i 88. Ugovora, odobriti upravitelju infrastrukture financiranja u skladu sa zadacima, veličinom i financijskim uvjetima, posebno kako bi pokrili nova ulaganja.
               4.   U okviru opće politike koju određuje država, upravitelj infrastrukture dužan je izraditi poslovni plan koji uključuje programe financiranja i ulaganja. Plan je osmišljen da osigura optimalnu i učinkovitu uporabu i razvoj infrastrukture pri čemu se osiguravaju financijska ravnoteža i sredstva potrebna da se ostvare ovi ciljevi.”

               9.

               Članak 9. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
               „3.   Potpora koju su države članice namijenile za otpis dugova navedenih u ovom članku dodjeljuje se u skladu s člancima 73., 87. i 88. Ugovora.”

               10.

               Sljedeći se stavak dodaje članku 9.:
               „4.   Što se tiče željezničkih prijevoznika, poslovne knjige dobiti i gubitka te bilance ili godišnje izvješće sredstava i obveza vode se i objavljuju za poslovanje koje se odnosi na obavljanje usluga željezničkog prijevoza robe. Potpore koje se uplaćuju za javne djelatnosti koje se odnose na obavljanje usluga putničkog prijevoza moraju biti zasebno prikazane u odgovarajućim poslovnim knjigama i ne smiju se prenositi na djelatnosti koje se odnose na obavljanje drugih prijevoznih usluga ili bilo koje druge djelatnosti.”

               11.

               Članak 10. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 10.
               1.   Međunarodnim udrugama odobravaju se prava na pristup i provoz u državama članicama u kojima njihovi članovi (prijevoznici) imaju poslovni nastan, kao i prava provoza u drugim državama članicama, za međunarodne usluge između država članica u kojima prijevoznici koja sačinjavaju spomenute udruge imaju poslovni nastan.
               2.   Željezničkim prijevoznicima koji su obuhvaćeni člankom 2. odobrava se pristup infrastrukturi u drugim državama članicama pod pravednim uvjetima u svrhu obavljanja usluga međunarodnog kombiniranog prijevoza robe.
               3.   Bez obzira na vrstu prijevoza, željezničkim se prijevoznicima obuhvaćenim člankom 2. pod pravednim uvjetima odobrava pristup koji traže od Transeuropske željezničke mreže za prijevoz robe određene u članku 10.a i u Prilogu I., i u svakom slučaju nakon 15. ožujka 2008. pristup cijeloj željezničkoj mreži u svrhu obavljanja usluga međunarodnog prijevoza robe.
               4.   Na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu Komisija, u posebnom slučaju, ispituje primjenu i provedbu ovog članka i u roku od dva mjeseca od primitka takvog zahtjeva i nakon savjetovanja s Odborom navedenim u članku 11.a stavku 2. odlučuje mogu li se i dalje primjenjivati dotične mjere. Komisija obavješćuje Europski parlament, Vijeće i države članice o svojoj odluci.
               Ne dovodeći u pitanje članak 226. Ugovora, svaka država članica može odluku Komisije uputiti Vijeću u vremenskom razdoblju od mjesec dana. Vijeće može, kvalificiranom većinom, u iznimnim okolnostima donijeti drugu odluku u razdoblju od mjesec dana.
               5.   Svaki željeznički prijevoznik koji obavlja usluge željezničkog prijevoza sukladno odredbama stavaka 1., 2. i 3. dužan je sklopiti potrebne upravne, tehničke i financijske sporazume na temelju javnog ili privatnog prava s upraviteljem one željezničke infrastrukture koju koristi, da bi se regulirala pitanja upravljanja prometom i sigurnosti prometa koja se odnose na usluge tog prijevoza. Uvjeti koji određuju takve sporazume moraju biti nediskriminirajući i, ako je potrebno, u skladu s odredbama Direktive 2001/14/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2001. o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti. (7).
               6.   Pristup uslugama prugom i opskrba u terminalima i lukama, a koje su povezane sa željezničkim djelatnostima navedenim u stavcima 1., 2. i 3. i koji koristi ili potencijalno koristi više od jednog krajnjeg korisnika usluga, osigurava se za sve željezničke prijevoznike na nediskriminirajući način, a zahtjevi željezničkih prijevoznika mogu podlijegati ograničenjima samo ako pod tržišnim uvjetima postoje održive alternative.
               7.   Ne dovodeći u pitanje propise Zajednice i nacionalne propise koji se odnose na politiku tržišnog natjecanja i ustanove odgovorne u tom području, regulatorno tijelo osnovano sukladno članku 30. Direktive 2001/14/EZ, ili bilo koje drugo tijelo koje uživa isti stupanj neovisnosti, nadgleda natjecanje na tržištu usluga željezničkog prijevoza, uključujući tržište željezničkog prijevoza robe.
               To se tijelo osniva u skladu s pravilima u članku 30. stavku 1. navedene Direktive. Svaki podnositelj zahtjeva ili zainteresirana stranka može uložiti žalbu ovom tijelu ako misli da se prema njemu postupilo nepravedno, da je bio predmet diskriminacije ili da je na bilo koji drugi način oštećen. Na temelju žalbe ili, prema potrebi, na temelju svoje vlastite inicijative regulatorno tijelo je dužno prvom prilikom odlučiti o odgovarajućim mjerama kako bi se ispravili nepoželjni razvoji događaja na ovim tržištima. Kako bi se osigurala potrebna mogućnost sudske kontrole i neophodna suradnja između nacionalnih regulatornih tijela, članak 30. stavak 6. i članak 31. navedene Direktive primjenjuju se u ovom kontekstu.
               8.   U skladu s člankom 14. kojim je predviđeno izvješće o provedbi ove Direktive, uz koje se navode odgovarajući prijedlozi o nastavku djelovanja Zajednice u svrhu razvoja željezničkog tržišta i pravnog okvira koji ga određuje, a u svakom slučaju sedam godina nakon 15. ožujka 2008., Transeuropska željeznička mreža za prijevoz robe određena u članku 10.a i Prilogu I., koja odobrava pristup međunarodnom prijevozu robe željezničkim prijevoznicima iz članka 3., proširit će se kako bi pokrila čitavu europsku željezničku mrežu. Željezničkim prijevoznicima se na području te čitave mreže i pod poštenim uvjetima odobrava zajamčen pristup i provoz za međunarodni prijevoz robe.”

               12.

               U odjeljku V. „Pristup željezničkoj infrastrukturi” dodaje se sljedeći članak:
               „Članak 10.a
               1.   Transeuropska željeznička mreža za prijevoz robe sastoji se od sljedećih elemenata:

                           (a)

                           željezničkih pruga kako je označeno na kartama u Prilogu I.;

                           (b)

                           zaobilaznih trasa, prema potrebi, posebno oko zakrčene infrastrukture u smislu Direktive 2001/14/EZ. U slučaju kada se ponude ove trase, ukupno vremensko trajanje putovanja će se sačuvati koliko god je to moguće;

                           (c)

                           pristupa putem pruge terminalima koje koristi ili potencijalno koristi više od jednog krajnjeg korisnika usluga, kao i drugim postrojenjima i objektima, uključujući pripadajuće sporedne pruge;

                           (d)

                           pristupa putem pruge prema i iz luka koje su nabrojane u Prilogu I., uključujući i sporedne pruge.

                     2.   Sporedne pruge navedene u stavku 1. točkama (c) i (d) pokrivaju ono što iznosi više: ili 50 km na kraju putovanja ili 20 % ukupnog trajanja putovanja na željezničkim prugama navedenima u stavku 1. točki (a).
               Belgija i Luksemburg, kao države članice s relativno malom ili koncentriranom mrežom, mogu ograničiti duljinu sporednih pruga na barem 20 km u prvoj godini nakon 15. ožujka 2003., a do kraja druge godine na barem 40 km.”

               13.

               Nakon odjeljka V. „Pristup željezničkoj infrastrukturi” dodaje se sljedeći odjeljak:
               „ODJELJAK V.a
               Nadzorni zadaci Komisije
               Članak 10.b
               1.   Najkasnije do 15. rujna 2001. Komisija čini potrebne pripreme da bi pratila tehničke i gospodarske uvjete i razvoj tržišta europskog željezničkog prometa. Komisija osigurava da se odgovarajuća sredstva stave na raspolaganje kako bi se omogućilo učinkovito praćenje ovog sektora.
               2.   U ovom kontekstu, Komisija u velikoj mjeri uključuje predstavnike dotičnih država članica i sektora, uključujući korisnike, tako da oni mogu bolje pratiti razvoj željezničkog sektora i tržišta, procijeniti učinak donesenih mjera i analizirati utjecaj mjera planiranih od strane Komisije.
               3.   Komisija prati uporabu mreža i razvoj okvirnih uvjeta u željezničkom sektoru, a posebno ubiranje pristojbi za uporabu infrastrukture, raspodjelu kapaciteta, sigurnosne propise i izdavanje odobrenja te stupanj usklađivanja koji iz toga proizlazi. Ona osigurava aktivnu suradnju između odgovarajućih regulatornih tijela u državama članicama.
               4.   Komisija izvješćuje Europski parlament i Vijeće o:

                           (a)

                           razvoju unutarnjeg tržišta željezničkih usluga;

                           (b)

                           okvirnim uvjetima;

                           (c)

                           stanju Transeuropske željezničke mreže za prijevoz robe;

                           (d)

                           korištenju prava na pristup;

                           (e)

                           preprekama učinkovitijim uslugama željezničkog prijevoza;

                           (f)

                           ograničenjima infrastrukture; i

                           (g)

                           potrebi za zakonodavstvom.”

               14.

               Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 11.
               1.   Države članice mogu upozoriti Komisiju o bilo kojem pitanju koje se odnosi na provedbu ove Direktive. Odgovarajuće odluke donose se savjetodavnim postupkom navedenim u članku 11.a stavku 2.
               2.   Izmjene potrebne za prilagodbu priloga donose se regulatornim postupkom navedenim u članku 11.a tavku 3.”

               15.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 11.a
               1.   Komisiji pomaže Odbor.
               2.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 3. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
               3.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
               Razdoblje predviđeno člankom 5. stavkom 6. Odluke 1999/468/EZ iznosi tri mjeseca.
               4.   Odbor donosi svoj poslovnik.”

               16.

               Članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 14.
               Do 15. ožujka 2005. Komisija podnosi Europskom parlamentu, Gospodarskom i socijalnom odboru, Odboru regija i Vijeću izvješće o provedbi ove Direktive u kojem će se navesti odgovarajući prijedlozi o nastavku djelovanja Zajednice u svrhu razvoja željezničkog tržišta i pravnog okvira koji ga određuje.”

               17.

               Umeće se sljedeći članak:
               „Članak 14.a
               1.   U razdoblju od pet godina, počevši od 15. ožujka 2003. sljedeće države članice:

                           —

                           Irska, kao država članica smještena na otoku sa željezničkom vezom sa samo još jednom državom članicom,

                           —

                           Ujedinjena Kraljevina, u pogledu Sjeverne Irske, po istoj osnovi, i

                           —

                           Grčka, kao država članica koja nema niti jednu izravnu željezničku vezu s bilo kojom drugom državom članicom,

                     ne moraju primjenjivati uvjet da povjere neovisnom tijelu funkcije koje određuju pravedan i nediskriminirajući pristup infrastrukturi, kao što je predviđeno u članku 6. stavku 3. prvom podstavku, te zadatke navedene u članku 7. stavku 2. prvom podstavku, ako ti članci obvezuju države članice da utemelje neovisna tijela koja će izvršavati zadatke navedene u spomenutim člancima.
               2.   Međutim, kada:

                           (a)

                           više željezničkih prijevoznika ovlaštenih u skladu s člankom 4. Direktive 95/18/EZ ili, u slučaju Irske i Sjeverne Irske željezničko poduzeće drugdje na taj način ovlašteno, preda službeni zahtjev za obavljanje konkurentnih usluga željezničkog prijevoza u, prema ili iz Irske, Sjeverne Irske ili Grčke, o kontinuiranoj primjeni ovog izuzeća odlučuje se u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 11.a stavku 2.; ili

                           (b)

                           željeznički prijevoznik koji obavlja usluge željezničkog prijevoza u Irskoj, Sjevernoj Irskoj ili Grčkoj preda službeni zahtjev za obavljanje usluga željezničkog prijevoza na, prema i iz područja druge države članice (u ovom slučaju Irske ili Ujedinjene Kraljevine, u pogledu Sjeverne Irske, ili jedne i druge, druge države članice izvan njihovog područja), izuzeće navedeno u stavku 1. ne primjenjuje se.

                     U roku jedne godine nakon primitka odluke navedene u točki (a), donesene u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 11.a stavku 2. ili obavijesti o službenom zahtjevu navedenom u točki (b), dotična država ili države članice (Irska, Ujedinjena Kraljevina u pogledu Sjeverne Irske, ili Grčka) donose propise za provedu odredbi iz članaka navedenih u stavku 1.
               3.   Izuzeće navedeno u stavku 1. može se produljiti za razdoblje od najviše pet godina. Najkasnije 12 mjeseci prije datuma isteka izuzeća, država članica koja je iskoristila to izuzeće može uputiti zahtjev Komisiji za produljeno izuzeće. Svaki takav zahtjev mora biti potkrijepljen dokumentima. Komisija je dužna ispitati takav zahtjev i donijeti odluku u skladu sa savjetodavnim postupkom navedenim u članku 11.a stavku 2. Spomenuti savjetodavni postupak se primjenjuje na svaku odluku koja se odnosi na zahtjev.
               Pri usvajanju odluke, Komisija uzima u obzir svaki razvoj geopolitičke situacije te razvoj željezničkog tržišta u, iz i prema državi članici koja je zatražila produljeno izuzeće.
               4.   Luksemburg kao država članica s relativno malom željezničkom mrežom ne treba do 31. kolovoza 2004. primijeniti zahtjev da neovisnom tijelu preda funkcije koje određuju pravedan i nediskriminirajući pristup infrastrukturi, kako je predviđeno u članku 6. stavku 3. prvom podstavku, u mjeri u kojoj obvezuje države članice da utemelje neovisna tijela koja će izvršavati zadatke navedene u tom članku.”

         Članak 2.
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 15. ožujka 2003. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 26. veljače 2001.

            Za Europski parlament

            Predsjednica

         N. FONTAINE

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. LINDH

      (1)  SL C 321, 20.10.1998., str. 6. i SL C 116 E, 26.4.2000., str. 21.

      (2)  SL C 209, 22.7.1999., str. 22.

      (3)  SL C 57, 29.2.2000., str. 40.

      (4)  Mišljenje Europskog parlamenta od 10. ožujka 1999. (SL C 175, 21.6.1999., str. 115.), potvrđeno 16. rujna 1999. (SL C 54, 25.2.2000., str. 56.), Zajedničko stajalište Vijeća od 28. ožujka 2000. (SL C 288, 11.10.2000., str. 1.) i Odluka Europskog parlamenta od 5. srpnja 2000. (još nije objavljeno u Službenom listu). Odluka Europskog parlamenta od 1. veljače 2001. i Odluka Vijeća od 20. prosinca 2000.

      (5)  SL L 237, 24.8.1991., str. 25.

      (6)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (7)  Vidjeti stranicu 29 SL L 75, 15.3.2001.
   PRILOG I.
   LUKE
   BELGIE/BELGIQUE
   Antwerpen/Anvers
   Gent/Gand
   Zeebrugge/Zeebruges
   DANMARK
   Ålborg
   Århus
   Esbjerg
   Fredericia
   København
   Nyborg
   Odense
   DEUTSCHLAND
   Brake
   Bremen/Bremerhaven
   Brunsbüttel
   Cuxhaven
   Emden
   Hamburg
   Kiel
   Lübeck
   Nordenham
   Puttgarden
   Rostock
   Sassnitz
   Wilhelmshaven
   Wismar
   ΕΛΛΑΣ
   Αλεξανδρούπολις
   Ελευσίνα
   Πάτρα
   Πειραιάς
   Θεσσαλονίκη
   Βόλος
   ΕSPAÑA
   Algeciras
   Almería
   Barcelona
   Bilbao
   Cartagena - Escombreras
   Gijón
   Huelva
   Tarragona
   Valencia
   Vigo
   FRANCE
   Bayonne
   Bordeaux
   Boulogne
   Calais
   Cherbourg
   Dunkerque
   Fos-Marseille
   La Rochelle
   Le Havre
   Nantes
   Port-la-Nouvelle
   Rouen
   Sète
   St-Nazaire
   IRELAND
   Cork
   Dublin
   ITALIA
   Ancona
   Bari
   Brindisi
   C. Vecchia
   Genova
   Gioia Tauro
   La Spezia
   Livorno
   Napoli
   Piombino
   Ravenna
   Salerno
   Savona
   Taranto
   Trieste
   Venezia
   LUXEMBOURG
   NEDERLAND
   Amsterdam Zeehaven
   Delfzijl/Eemshaven
   Vlissingen
   Rotterdam Zeehaven
   Terneuzen
   ÖSTERREICH
   PORTUGAL
   Leixões
   Lisboa
   Setúbal
   Sines
   SUOMI/FINLAND
   Hamina
   Hanko
   Helsinki
   Kemi
   Kokkola
   Kotka
   Oulu
   Pori
   Rauma
   Tornio
   Turku
   SVERIGE
   Göteborg-Varberg
   Helsingborg
   Luleå
   Malmö
   Norrköping
   Oxelösund
   Stockholm
   Trelleborg-Ystad
   Umeå
   UNITED KINGDOM
   Sve luke povezane sa željezničkom mrežom

   PRILOG II.
   Popis osnovnih funkcija navedenih u članku 6. stavku 3.:

               —

               priprema i donošenje odluka koji se odnose na izdavanje dozvola željezničkim prijevoznicima uključujući odobravanje pojedinačnih dozvola,

               —

               donošenje odluka koje se odnose na dodjelu trasa uključujući određivanje i procjenu raspoloživosti i dodjelu pojedinačnih trasa za vlakove,

               —

               donošenje odluka koje se odnose na ubiranje pristojbi za korištenje infrastrukture,

               —

               praćenje obveza obavljanja javnih usluga potrebnih u obavljanju određenih usluga.