title: Direktiva (EU) 2016/802 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima

text:
               21.5.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 132/58

         DIREKTIVA (EU) 2016/802 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 11. svibnja 2016.
   o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima
   (kodificirani tekst)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 1999/32/EZ (3) značajno je izmijenjena nekoliko puta (4). Radi jasnoće i racionalnosti tu bi Direktivu trebalo kodificirati.

               (2)

               Politika Unije u području okoliša, kako je utvrđena u programima djelovanja za okoliš, a posebno u Šestom programu djelovanja za okoliš donesenom Odlukom br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) i Sedmom programu djelovanja za okoliš donesenom Odlukom br. 1386/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (6), kao jedan od svojih ciljeva ima postizanje razine kvalitete zraka koja ne dovodi do značajnih negativnih učinaka i rizika za ljudsko zdravlje i okoliš.

               (3)

               U članku 191. stavku 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) utvrđuje se da je politika Unije u području okoliša usmjerena prema postizanju visokog stupnja zaštite, uzimajući u obzir raznolike prilike u različitim regijama Unije.

               (4)

               Ovom Direktivom utvrđuje se maksimalni dopušteni sadržaj sumpora u teškom loživom ulju, plinskom ulju, brodskom plinskom ulju i brodskom dizelskom gorivu koja se koriste u Uniji.

               (5)

               Emisije koje proizvode brodovi izgaranjem brodskih goriva s visokim sadržajem sumpora pridonose onečišćenju zraka u obliku sumporovog dioksida i lebdećih čestica koje štete zdravlju ljudi i okolišu te doprinose taloženju kiselina. Bez provođenja mjera utvrđenih u ovoj Direktivi, emisije koje proizvode brodovi bi uskoro bile više od emisija iz svih kopnenih izvora.

               (6)

               Zakiseljavanje i prisutnost sumporovog dioksida u atmosferi štetno djeluju na osjetljive ekosustave, smanjuju raznolikost biološkog života i rekreacijsku vrijednost te štete proizvodnji usjeva i rastu šuma. Kisele kiše u gradovima mogu prouzročiti znatnu štetu građevinama i arhitektonskom nasljeđu. Onečišćenje sumporovim dioksidom može također znatno utjecati na zdravlje ljudi, posebno onih dijelova stanovništva koji boluju od bolesti dišnih organa.

               (7)

               Zakiseljavanje je prekogranična pojava koja zahtijeva rješenja i na razini Unije i na nacionalnoj ili lokalnoj razini.

               (8)

               Emisije sumporovog dioksida doprinose stvaranju lebdećih čestica u atmosferi.

               (9)

               Onečišćenje zraka koje uzrokuju brodovi na vezu je velik izazov za mnoge lučke gradove u njihovim naporima za postizanje Unijinih graničnih vrijednosti kvalitete zraka.

               (10)

               Države članice trebale bi poticati uporabu električne energije s obale jer se električna energija na današnjim brodovima obično dobiva radom pomoćnih motora.

               (11)

               Unija i pojedine države članice ugovorne su stranke Konvencije Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu od 13. studenoga 1979. o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka. Drugi protokol Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o prekograničnom onečišćenju sumporovim dioksidom predviđa da bi ugovorne stranke trebale smanjiti emisije sumporovog dioksida u skladu sa smanjenjem od 30 % navedenim u prvom protokolu ili više od toga te se drugi protokol Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu temelji na pretpostavci da će se prekoračenje kritičnih opterećenja i razina u nekim osjetljivim područjima nastaviti. Daljnje mjere u pogledu smanjenja emisija sumporovog dioksida i dalje će biti potrebne. Stoga bi ugovorne stranke trebale učiniti daljnje znatne pomake u smislu smanjenja emisija sumporovog dioksida.

               (12)

               Već desetljećima se zna kako je sumpor, koji je u malim količinama prirodno prisutan u nafti i ugljenu, glavni izvor emisija sumporovog dioksida, koje su jedan od glavnih uzroka „kiselih kiša” i onečišćenja zraka u mnogim urbanim i industrijskim područjima.

               (13)

               Studije su pokazale kako će koristi od smanjenja emisija sumporovog dioksida koje se postižu smanjenjem sadržaja sumpora u gorivima često biti znatno veće od procijenjenih troškova industrije u ovoj Direktivi. Postoji dobro utemeljena tehnologija smanjenja razine sumpora u tekućim gorivima.

               (14)

               U skladu s člankom 193. UFEU-a, ova Direktiva ne bi smjela sprječavati ni jednu državu članicu da zadrži ili uvede strože zaštitne mjere radi poticanja rane provedbe povezane s maksimalnim sadržajem sumpora u brodskim gorivima, primjerice uporabom metoda smanjenja emisija izvan kontrolnih područja emisija SOx. Takve mjere moraju biti u skladu s Ugovorima te se o njima obavješćuje Komisiju.

               (15)

               Prije uvođenja novih, strožih zaštitnih mjera, država članica trebala bi izvijestiti Komisiju o nacrtu mjera u skladu s Direktivom (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća (7).

               (16)

               UFEU-om se zahtijeva uzimanje u obzir posebnih svojstava najudaljenijih regija Unije, to jest francuskih prekomorskih departmana, Azorskih otoka, Madeire i Kanarskih otoka.

               (17)

               U pogledu ograničenja sadržaja sumpora u teškom loživom ulju primjereno je predvidjeti odstupanja u državama članicama i regijama u kojima to dopuštaju uvjeti okoliša.

               (18)

               U pogledu ograničenja sadržaja sumpora u teškom loživom ulju, također je primjereno predvidjeti odstupanja u pogledu njegove uporabe u uređajima za loženje koji udovoljavaju graničnim vrijednostima utvrđenima u Direktivi 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) ili u Prilogu V. Direktivi 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća (9).

               (19)

               U rafinerijskim uređajima za loženje koji nisu obuhvaćeni odredbama članka 3. stavka 2. točke (d) ili članka 3. stavka 3. točke (c) ove Direktive, prosječna emisija sumporovog dioksida za takve uređaje ne bi trebala prelaziti granične vrijednosti postavljene Direktivom 2001/80/EZ ili Prilogom V. Direktivi 2010/75/EU ili nekom budućom revizijom tih direktiva. U primjeni tih direktiva države članice trebale bi imati na umu da zamjena gorivima različitima od onih navedenih u članku 2. ne bi trebala uzrokovati povećanje emisija onečišćujućih tvari koje stvaraju kiselost.

               (20)

               Međunarodna pomorska organizacija (IMO) 2008. je usvojila rezoluciju o izmjeni Priloga VI. Protokolu iz 1997. u svrhu izmjene Međunarodne konvencije o sprečavanju onečišćenja s brodova iz 1973., kako je izmijenjena pripadajućim Protokolom iz 1978. (MARPOL), koja sadrži pravila za sprečavanje onečišćenja zraka s brodova. Revidirani Prilog VI. MARPOL-u stupio je na snagu 1. srpnja 2010.

               (21)

               Revidirani Prilog VI. MARPOL-u uvodi, između ostalog, strože granične vrijednosti sumpora za brodska goriva u kontrolnim područjima emisija SOx (1,00 % od 1. srpnja 2010. i 0,10 % od 1. siječnja 2015.) kao i u morskim područjima izvan kontrolnih područja emisija SOx (3,50 % od 1. siječnja 2012. te, načelno, 0,50 % od 1. siječnja 2020.). Većina država članica obvezna je, u skladu sa svojim međunarodnim obvezama, zahtijevati da brodovi koriste gorivo s maksimalnim sadržajem sumpora od 1,00 % u kontrolnim područjima emisija SOx od 1. srpnja 2010. Kako bi se osigurala dosljednost s međunarodnim pravom kao i pravilno izvršavanje novih globalno utvrđenih standarda u pogledu sumpora u Uniji, ovu bi Direktivu trebalo uskladiti s revidiranim Prilogom VI. MARPOL-u. Radi osiguranja minimalne kakvoće goriva koje koriste brodovi za postizanje sukladnosti goriva ili tehnološke sukladnosti, u Uniji ne bi trebalo dopustiti uporabu brodskih goriva čiji sadržaj sumpora prelazi opći standard od 3,50 % mase, osim za goriva na brodovima koji koriste metode smanjenja emisija u zatvorenim sustavima.

               (22)

               U skladu s postupcima IMO-a, moguće su izmjene Priloga VI. MARPOL-u u pogledu kontrolnih područja emisija SOx. U slučaju uvođenja dodatnih promjena, uključujući izuzećâ, u vezi s primjenom graničnih vrijednosti kontrolnih područja emisija SOx u Prilogu VI. MARPOL-u, Komisija bi trebala razmotriti sve takve promjene i, prema potrebi, bez odgode podnijeti potreban prijedlog u skladu s UFEU-om za potpuno usklađivanje ove Direktive s pravilima IMO-a u pogledu kontrolnih područja emisija SOx.

               (23)

               Uvođenje svih novih kontrolnih područja emisija trebalo bi podlijegati procesu IMO-a u skladu s Prilogom VI. MARPOL-u i trebalo bi biti zasnovano na dobro utemeljenim okolišnim i gospodarskim razlozima te potkrijepljeno znanstvenim podacima.

               (24)

               U skladu s pravilom 18. revidiranog Priloga VI. MARPOL-u, države bi članice trebale nastojati osigurati dostupnost brodskih goriva koja su u skladu s ovom Direktivom.

               (25)

               S obzirom na globalnu dimenziju politika u području okoliša i emisija s brodova, trebalo bi postaviti ambiciozne emisijske standarde na globalnoj razini.

               (26)

               Unija će nastaviti zagovarati efikasniju zaštitu područja osjetljivih na emisije SOx, kao i smanjenje normalne granične vrijednosti za vrlo laka brodska goriva u IMO-u.

               (27)

               Putnički brodovi djeluju ponajprije u lukama ili blizu obalnih područja te su njihovi utjecaji na zdravlje ljudi i okoliš značajni. Kako bi se poboljšala kvaliteta zraka oko luka i obala, ti brodovi moraju koristiti brodsko gorivo s maksimalnim sadržajem sumpora od 1,50 %, do primjene strožih standarda u pogledu sumpora za sve brodove u teritorijalnim morima, isključivim gospodarskim pojasevima i zonama kontrole onečišćenja država članica.

               (28)

               U svrhu olakšavanja prelaska na nove tehnologije motora s potencijalom za značajna daljnja smanjenja emisija u pomorskom sektoru, Komisija bi trebala ispitati i druge mogućnosti kako bi omogućila i potaknula korištenje plinskih motora u brodovima.

               (29)

               Za postizanje ciljeva ove Direktive potrebno je pravilno izvršavanje obveza u vezi sa sadržajem sumpora u brodskim gorivima. Iskustva iz provedbe Direktive 1999/32/EZ pokazala su da postoji potreba za jačim režimom praćenja i izvršavanja kako bi se osigurala pravilna provedba ove Direktive. Zbog toga je potrebno da države članice osiguraju dovoljno često i točno uzorkovanje brodskoga goriva stavljenog na tržište ili korištenog na brodovima kao i redovne provjere brodskih dnevnika i dostavnica o opskrbi broda gorivom. Također je potrebno da države članice uspostave sustav učinkovitih, proporcionalnih i odvraćajućih sankcija za nesukladnost s odredbama ove Direktive. Kako bi se osigurale transparentnije informacije, također je prikladno predvidjeti objavu registra lokalnih dobavljača brodskih goriva.

               (30)

               Usklađivanje s niskim graničnim vrijednostima sumpora u brodskim gorivima, posebno u kontrolnim područjima emisija SOx, može prouzročiti barem kratkoročno značajno povećanje cijene takvih goriva i negativno utjecati na konkurentnost kratke pomorske plovidbe u usporedbi s drugim načinima prijevoza kao i na konkurentnost industrija u zemljama koje graniče s kontrolnim područjima emisija SOx. Potrebna su odgovarajuća rješenja za smanjenje troškova usklađivanja za pogođene industrije, kao što je dopuštanje alternativnih, troškovno učinkovitijih metoda postizanja sukladnosti od one zasnovane na gorivu i pružanje potpore kada je to potrebno. Komisija bi trebala, između ostalog na temelju izvješća država članica, pažljivo pratiti učinke usklađenosti brodarskog sektora s novim standardima kakvoće goriva, posebno u pogledu mogućeg prelaska s pomorskog na kopneni prijevoz te bi, prema potrebi, trebala predložiti primjerene mjere za suzbijanje takvog trenda.

               (31)

               Važno je ograničiti prelazak s pomorskog na kopneni prijevoz s obzirom na to da bi porast udjela robe koja se prevozi cestom u mnogim slučajevima bio suprotan ciljevima Unije u pogledu klimatskih promjena te povećao prometno zagušenje.

               (32)

               Troškovi novih zahtjeva za smanjenjem emisija sumporovog dioksida mogli bi prouzročiti prelazak s pomorskog na kopneni prijevoz i mogli bi negativno utjecati na konkurentnost industrija. Komisija bi trebala što bolje iskoristiti instrumente poput programa Marco Polo i transeuropske prometne mreže kako bi pružila ciljanu pomoć i time rizik promjene vrste prijevoza svela na najmanju mjeru. Države članice mogu smatrati potrebnim pružiti potporu gospodarskim subjektima koji su pogođeni ovom Direktivom u skladu s primjenljivim pravilima o državnim potporama.

               (33)

               U skladu s postojećim smjernicama o državnim potporama za zaštitu okoliša i ne dovodeći u pitanje buduće promjene istih, države članice mogu pružati državne potpore gospodarskim subjektima koji su pogođeni ovom Direktivom, uključujući pomoć za naknadno opremanje postojećih plovila, ako se takve mjere državne potpore smatraju spojivima s unutarnjim tržištem u skladu s člancima 107. i 108. UFEU-a, posebno u odnosu na primjenljive smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša. U tom smislu, Komisija može uzeti u obzir da uporaba nekih metoda smanjenja emisija nadilazi zahtjeve ove Direktive jer se smanjuju ne samo emisije sumporovog dioksida već i druge emisije.

               (34)

               Trebalo bi olakšati pristup metodama smanjenja emisija. Te metode mogu omogućiti smanjenja emisija koja su barem jednaka ili čak veća od onih koja se mogu postići uporabom goriva s niskim sadržajem sumpora, pod uvjetom da nemaju značajne negativne učinke na okoliš, poput morskih ekosustava, i da se razvijaju na temelju odgovarajućih mehanizama odobravanja i kontrole. U Uniji bi trebalo priznati već poznate alternativne metode, poput korištenja sustava čišćenja ispušnih plinova na brodovima ili mješavine goriva i ukapljenog prirodnog plina ili korištenja biogoriva. Važno je promicati ispitivanje i razvoj novih metoda smanjenja emisija s ciljem, između ostalog, ograničavanja prelaska s pomorskog na kopneni prijevoz.

               (35)

               Metode smanjenja emisija imaju potencijal za značajna smanjenja emisija. Stoga bi Komisija trebala promicati ispitivanje i razvoj takvih tehnologija, između ostalog i tako da razmotri uspostavu zajedničkog programa sufinanciranja s industrijom zasnovanog na načelima sličnih programa poput programa Clean Sky.

               (36)

               U suradnji s državama članicama i dionicima, Komisija bi trebala nastaviti razvoj mjera utvrđenih u radnom dokumentu osoblja Komisije od 16. rujna 2011. pod naslovom „Smanjivanje emisija onečišćujućih tvari iz pomorskog prometa i zbirka alata za održivi vodni promet”.

               (37)

               U slučaju prekida u isporuci sirove nafte, naftnih derivata ili drugih ugljikovodika Komisija može odobriti primjenu više granične vrijednosti na državnom području određene države članice.

               (38)

               Države članice trebale bi utvrditi odgovarajuće mehanizme praćenja usklađenosti s odredbama ove Direktive. Komisiji bi se trebala podnositi izvješća o sadržaju sumpora u tekućim gorivima.

               (39)

               Ova Direktiva trebala bi sadržavati detaljne upute o sadržaju i obliku izvješća kako bi se osiguralo usklađeno izvješćivanje.

               (40)

               Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s izmjenom istovrijednih vrijednosti emisija za metode smanjenja emisija i kriterija za korištenje metoda smanjenja emisija utvrđenih u prilozima I. i II. ovoj Direktivi kako bi se prilagodili znanstvenom i tehničkom napretku na način koji osigurava strogu dosljednost s relevantnim instrumentima IMO-a te u vezi s izmjenom članka 2. točaka od (a) do (e) i (p), članka 13. stavka 2. točke (b) podtočke i. i članka 13. stavka 3. ove Direktive radi prilagodbe tih odredaba znanstvenom i tehničkom napretku. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.

               (41)

               Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Direktive, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (10).

               (42)

               Prikladno je da Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) koji je osnovan Uredbom (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (11) pomaže Komisiji u odobrenju metoda smanjenja emisija koje nisu obuhvaćene Direktivom Vijeća 96/98/EZ (12).

               (43)

               Za provedbu ove Direktive važne su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće sankcije. Države članice trebale bi u te sankcije uključiti novčane kazne koje su izračunane tako da te kazne odgovornima oduzmu najmanje imovinsku korist stečenu njihovim kršenjem i da se te novčane kazne postupno povećavaju za ponovljena kršenja. Države članice o odredbama u vezi s novčanim kaznama trebale bi obavijestiti Komisiju.

               (44)

               Ovom Direktivom ne bi trebalo dovoditi u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za prenošenje u nacionalno pravo direktiva navedenih u Prilogu III. dijelu B.,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha i područje primjene
   1.   Svrha je ove Direktive smanjiti emisije sumporovog dioksida koje nastaju spaljivanjem određenih vrsta tekućih goriva i time smanjiti štetne posljedice takvih emisija za čovjeka i okoliš.
   2.   Smanjenja emisija sumporovog dioksida nastalih izgaranjem određenih tekućih naftnih goriva postižu se uvođenjem graničnih vrijednosti za sadržaj sumpora u tim gorivima kao uvjet za njihovu uporabu na državnim područjima, u teritorijalnim morima i isključivim gospodarskim pojasevima ili zonama kontrole onečišćenja država članica.
   Međutim, ograničenja sadržaja sumpora u određenim tekućim naftnim gorivima utvrđena ovom Direktivom ne primjenjuju se na:

               (a)

               goriva namijenjena za istraživanje i ispitivanje;

               (b)

               goriva namijenjena za preradu prije konačnog izgaranja;

               (c)

               goriva za preradu u rafinerijama;

               (d)

               goriva koja se uporabljuju i stavljaju na tržište u najudaljenijim regijama Unije ako dotične države članice osiguraju da se u tim regijama:

                           i.

                           poštuju norme kvalitete zraka;

                           ii.

                           ne uporabljuju teška loživa ulja ako njihov sadržaj sumpora prelazi 3 % mase;

               (e)

               goriva koja rabe ratni brodovi i druga plovila u vojnoj uporabi. Svaka država članica, međutim, nastoji donošenjem primjerenih mjera koje ne dovode u pitanje rad ili radne sposobnosti tih brodova, osigurati da, koliko je primjereno i izvedivo, brodovi rade u skladu s ovom Direktivom;

               (f)

               bilo koju uporabu goriva na plovilu potrebnu radi osiguranja sigurnosti broda ili spašavanja života na moru;

               (g)

               bilo koju uporabu goriva na brodu potrebnu zbog štete nanesene brodu ili njegovoj opremi ako su nakon nastanka štete poduzete sve primjerene mjere za sprečavanje ili svođenje prekomjerne emisije na najmanju mjeru i ako su mjere za otklanjanje štete poduzete što je prije moguće. To se ne primjenjuje ako su vlasnik ili zapovjednik prouzročili štetu namjerno ili iz nemara;

               (h)

               ne dovodeći u pitanje članak 5., goriva koja se koriste na plovilima na kojima se primjenjuju metode smanjenja emisija u skladu s člancima 8. i 10.

         Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „teško loživo ulje” znači:

                           i.

                           svako tekuće naftno gorivo, isključujući brodska goriva, obuhvaćeno oznakama KN od 2710 19 51 do 2710 19 68, 2710 20 31, 2710 20 35 ili 2710 20 39; ili

                           ii.

                           svako tekuće naftno gorivo, osim plinskog ulja kako je definirano u točki (b) i osim brodskih goriva kako su definirana u točkama (c), (d) i (e), koje zbog svojih ograničenja u pogledu destiliranja pripada kategoriji teških ulja koja su namijenjena uporabi kao gorivo i čijih se manje od 65 % volumena (uključujući gubitke) destilira na temperaturi od 250 °C metodom ASTM D86. Ako je postupak destiliranja nemoguće odrediti metodom ASTM D86, naftni proizvod se također svrstava u kategoriju teških loživih ulja;

               (b)

               „plinsko ulje” znači:

                           i.

                           svako tekuće naftno gorivo, isključujući brodska goriva, obuhvaćeno oznakama KN 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 47, 2710 19 48, 2710 20 17 ili 2710 20 19; ili

                           ii.

                           svako tekuće naftno gorivo, isključujući brodska goriva, čijih se manje od 65 % volumena (uključujući gubitke) destilira na temperaturi od 250 °C i čijih se najmanje 85 % volumena (uključujući gubitke) destilira na temperaturi od 350 °C metodom ASTM D86.

                     Ova definicija ne obuhvaća dizelska goriva kako su definirana u članku 2. točki 2. Direktive 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13). Goriva koja se koriste u izvancestovnim pokretnim strojevima i traktorima za poljoprivredu također nisu obuhvaćena ovom definicijom;

               (c)

               „brodsko gorivo” znači svako tekuće naftno gorivo namijenjeno za uporabu ili koje je u uporabi na plovilu, uključujući ta goriva definirana u normi ISO 8217. Obuhvaća svako tekuće naftno gorivo koje je u uporabi na plovilima unutarnje riječne plovidbe ili rekreacijskim plovilima, kako su definirana u članku 2. Direktive 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14) odnosno članku 1. stavku 3. Direktive 94/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (15), kada ta plovila plove morem;

               (d)

               „brodsko dizelsko gorivo” znači svako brodsko gorivo kako je definirano za kategoriju goriva DMB iz tablice 1. ISO 8217, osim upute na sadržaj sumpora;

               (e)

               „brodsko plinsko ulje” znači svako brodsko gorivo kako je definirano za kategorije goriva DMX, DMA i DMZ iz tablice 1. ISO 8217, osim upute na sadržaj sumpora;

               (f)

               „MARPOL” znači Međunarodna konvencija o sprečavanju onečišćenja s brodova iz 1973., kako je izmijenjena pripadajućim Protokolom iz 1978.;

               (g)

               „Prilog VI. MARPOL-u” znači prilog s naslovom „Pravila za sprečavanje onečišćenja zraka s brodova”, koji je Protokolom iz 1997. dodan MARPOL-u;

               (h)

               „kontrolna područja emisija SOx” znači morska područja koja je Međunarodna pomorska organizacija (IMO) definirala kao takva u skladu s Prilogom VI. MARPOL-u;

               (i)

               „putnički brodovi” znači brodovi koji prevoze više od 12 putnika, pri čemu je putnik svaka osoba osim:

                           i.

                           zapovjednika i članova posade ili drugih osoba zaposlenih ili angažiranih na brodu u bilo kojem svojstvu u vezi s aktivnosti toga broda; i

                           ii.

                           djeteta mlađeg od jedne godine;

               (j)

               „linijski prijevoz” znači niz plovidaba putničkim brodom radi održavanja prometne veze između istih dviju ili više luka ili niz plovidaba iz iste luke i prema njoj bez pristajanja u međuvremenu:

                           i.

                           prema objavljenom voznom redu; ili

                           ii.

                           ako su plovidbe tako pravilne ili česte da se može prepoznati vozni red;

               (k)

               „ratni brod” znači brod koji pripada oružanim snagama države, obilježen vanjskim oznakama prema kojima se može prepoznati njegova državna pripadnost, pod zapovjedništvom časnika, kojega je vlada te države valjano ovlastila i čije je ime na odgovarajućem popisu časnika ili jednakovrijednom dokumentu, i s posadom za koju vrijedi uobičajena vojna stega;

               (l)

               „brodovi na vezu” znači brodovi koji su sigurno privezani ili usidreni u luci u Uniji za vrijeme utovara, istovara ili boravka u luci, uključujući vrijeme kada nema pretovara;

               (m)

               „stavljanje na tržište” znači dobava ili stavljanje na raspolaganje trećim osobama brodskih goriva za izgaranje na brodu bilo gdje unutar jurisdikcija država članica, uz plaćanje ili besplatno. Ono isključuje dobavu ili stavljanje na raspolaganje brodskih goriva za izvoz u brodskim spremnicima za teret;

               (n)

               „najudaljenije regije” znači francuski prekomorski departmani, Azori, Madeira i Kanarski otoci, kako je navedeno u članku 349. UFEU-a;

               (o)

               „metoda smanjenja emisija” znači svaka oprema, materijal, uređaj ili aparat koji se ugradi u brod ili drugi postupak, alternativno gorivo ili metoda postizanja sukladnosti koja se koristi kao alternativa brodskom gorivu s niskim sadržajem sumpora koja ispunjava zahtjeve navedene u ovoj Direktivi i koja se može potvrditi, kvantificirati i izvršiti;

               (p)

               „metoda ASTM” znači metode koje je Američko udruženje za ispitivanje i materijale utvrdilo u standardnim definicijama i specifikacijama za naftu i sredstva za podmazivanje u izdanju iz 1976.;

               (q)

               „uređaj za loženje” znači svaki tehnički uređaj u kojem goriva izgaraju radi korištenja topline koja tim spaljivanjem nastaje.

         Članak 3.
   Maksimalni sadržaj sumpora u teškom loživom ulju
   1.   Države članice osiguravaju da se na njihovom državnom području ne koriste teška loživa ulja ako njihov sadržaj sumpora prelazi 1,00 % mase.
   2.   Do 31. prosinca 2015., pod uvjetom odgovarajućeg praćenja emisija od strane nadležnih tijela, stavak 1. ne primjenjuje se na teška loživa ulja koja se koriste:

               (a)

               u uređajima za loženje iz područja primjene Direktive 2001/80/EZ, a koji su podložni članku 4. stavku 1. ili 2. ili članku 4. stavku 3. točki (a) te Direktive te koji su u skladu s graničnim vrijednostima emisija sumporovog dioksida za takve uređaje utvrđenima u toj Direktivi;

               (b)

               u uređajima za loženje iz područja primjene Direktive 2001/80/EZ, a koji su podložni članku 4. stavku 3. točki (b) i članku 4. stavku 6. te Direktive i čije prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu;

               (c)

               u uređajima za loženje koji nisu obuhvaćeni točkama (a) i (b) i čije prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu;

               (d)

               za loženje u rafinerijama, ako prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida utvrđene kao prosjek svih uređaja za loženje u rafineriji, bez obzira na vrstu korištenoga goriva ili kombinacije goriva, ali isključujući uređaje koji su obuhvaćeni točkama (a) i (b), plinske turbine i plinske motore, ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu.

         3.   Od 1. siječnja 2016., pod uvjetom odgovarajućeg praćenja emisija od strane nadležnih tijela, stavak 1. ne primjenjuje se na teška loživa ulja koja se koriste:

               (a)

               u uređajima za loženje iz područja primjene poglavlja III. Direktive 2010/75/EU, a koji su u skladu s graničnim vrijednostima emisija sumporovog dioksida za takve uređaje utvrđenima u Prilogu V. toj Direktivi ili, kada se u skladu s tom Direktivom te granične vrijednosti emisija ne primjenjuju, čije prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu;

               (b)

               u uređajima za loženje koji nisu obuhvaćeni točkom (a) i čije prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu;

               (c)

               za loženje u rafinerijama, ako prosječne mjesečne emisije sumporovog dioksida utvrđene kao prosjek svih uređaja za loženje u rafineriji, bez obzira na vrstu korištenoga goriva ili kombinacije goriva, ali isključujući uređaje koji su obuhvaćeni točkom (a), plinske turbine i plinske motore, ne prelaze 1 700 mg/Nm3 pri volumnom udjelu kisika od 3 % u suhom dimnom plinu.

         Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da nijedan uređaj za loženje koji koristi teško loživo ulje s koncentracijom sumpora iznad one navedene u stavku 1. ne bude u pogonu bez dozvole koju izdaje nadležno tijelo, a kojom se određuju granične vrijednosti emisija.
   Članak 4.
   Maksimalni sadržaj sumpora u plinskom ulju
   Države članice osiguravaju da se na njihovom državnom području ne koriste plinska ulja ako njihov sadržaj sumpora prelazi 0,10 % mase.
   Članak 5.
   Maksimalni sadržaj sumpora u brodskim gorivima
   Države članice osiguravaju da se na njihovom državnom području ne koriste brodska goriva ako njihov sadržaj sumpora prelazi 3,50 % mase, osim za goriva na brodovima koji koriste metode smanjenja emisija podložno članku 8. u zatvorenim sustavima.
   Članak 6.
   Maksimalni sadržaj sumpora u brodskim gorivima koja se koriste u teritorijalnim morima, isključivim gospodarskim pojasevima i zonama kontrole onečišćenja država članica, uključujući kontrolna područja emisija SOx, i od strane putničkih brodova u linijskom prijevozu koji putuju u luke Unije ili iz njih
   1.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se u područjima njihovih teritorijalnih mora, isključivih gospodarskih pojaseva i zona kontrole onečišćenja ne koriste brodska goriva ako njihov sadržaj sumpora prelazi:

               (a)

               3,50 % mase od 18. lipnja 2014.;

               (b)

               0,50 % mase od 1. siječnja 2020.

         Ovaj stavak primjenjuje se na sva plovila bez obzira na to pod kojom zastavom plove, uključujući plovila čije je putovanje započelo izvan Unije, ne dovodeći u pitanje stavke 2. i 5. ovog članka i članak 7.
   2.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se u područjima njihovih teritorijalnih mora, isključivih gospodarskih pojaseva i zona kontrole onečišćenja koja pripadaju kontrolnim područjima emisija SOx ne koriste brodska goriva ako njihov sadržaj sumpora prelazi:

               (a)

               1,00 % mase do 31. prosinca 2014.;

               (b)

               0,10 % mase od 1. siječnja 2015.

         Ovaj stavak primjenjuje se na sva plovila bez obzira na to pod kojom zastavom plove, uključujući plovila čije je putovanje započelo izvan Unije.
   Komisija uzima u obzir sve buduće promjene zahtjevâ na temelju Priloga VI. MARPOL-u koji se primjenjuju u kontrolnim područjima emisija SOx i, prema potrebi, bez neopravdane odgode podnosi sve relevantne prijedloge s ciljem izmjene ove Direktive na odgovarajući način.
   3.   Datum početka primjene stavka 2. za sva nova morska područja, uključujući luke, koja IMO naknadno proglasi kontrolnim područjima emisija SOx u skladu s pravilom 14. stavkom 3. točkom (b) Priloga VI. MARPOL-u je 12 mjeseci od stupanja proglašenja na snagu.
   4.   Države članice odgovorne su za izvršavanje stavka 2. najmanje u odnosu na:

               —

               plovila koja plove pod njihovom zastavom, i

               —

               u slučaju država članica koje graniče s kontrolnim područjima emisija SOx, plovila koja plove pod bilo kojom zastavom dok su u njihovim lukama.

         Države članice mogu također poduzeti dodatne mjere izvršavanja u odnosu na druga plovila u skladu s međunarodnim pomorskim pravom.
   5.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da u područjima njihovih teritorijalnih mora, isključivih gospodarskih pojaseva i zona kontrole onečišćenja koja ne pripadaju kontrolnim područjima emisija SOx putnički brodovi u linijskom prijevozu koji putuju u luke Unije ili iz njih ne koriste brodska goriva ako njihov sadržaj sumpora prelazi 1,50 % mase do 1. siječnja 2020.
   Države članice odgovorne su za izvršenje ovog zahtjeva barem u odnosu na plovila koja plove pod njihovom zastavom i na plovila koja plove pod bilo kojom zastavom dok su u njihovim lukama.
   6.   Države članice zahtijevaju pravilno ispunjavanje brodskih dnevnika, uključujući po pitanju zamjene goriva.
   7.   Države članice nastoje osigurati dostupnost brodskih goriva koja su u skladu s ovom Direktivom te obavješćuju Komisiju o dostupnosti takvih brodskih goriva u svojim lukama i terminalima.
   8.   Ako država članica utvrdi da brod ne ispunjava standarde za brodska goriva koji su u skladu s ovom Direktivom, nadležno tijelo države članice ima pravo od tog broda zahtijevati:

               (a)

               predočenje evidencije postupaka koji su poduzeti u pokušaju postizanja sukladnosti; i

               (b)

               predočenje dokaza da je brod pokušao kupiti brodsko gorivo koje je sukladno ovoj Direktivi u skladu sa svojim planom plovidbe i, ako gorivo nije bilo dostupno tamo gdje je to planirano, da je pokušao locirati alternativne izvore takvih brodskih goriva te da, unatoč najvećim naporima da se nabavi brodsko gorivo koje je sukladno ovoj Direktivi, takvo brodsko gorivo nije bilo moguće kupiti.

         Od broda se ne zahtijeva da u svrhu postizanja sukladnosti odstupi od predviđene plovidbe ili neopravdano odgodi plovidbu.
   Ako brod dostavi informacije iz prvog podstavka, država članica uzima u obzir sve relevantne okolnosti i dostavljene dokaze kako bi utvrdila odgovarajuće postupke koje treba poduzeti, uključujući nepoduzimanje mjera kontrole.
   Ako brod ne može kupiti brodsko gorivo koje je sukladno ovoj Direktivi, o tome obavješćuje svoju državu zastave i nadležno tijelo u relevantnoj luci odredišta.
   Kada brod predoči dokaze o nedostupnosti brodskih goriva koja su u skladu s ovom Direktivom, država luke o tome obavješćuje Komisiju.
   9.   Države članice, u skladu s pravilom 18. Priloga VI. MARPOL-u:

               (a)

               vode javni registar lokalnih dobavljača brodskih goriva;

               (b)

               osiguravaju da sadržaj sumpora u svim brodskim gorivima koja se prodaju na njihovom državnom području dobavljač dokumentira na dostavnici o opskrbi broda gorivom uz koju je priložen zapečaćeni uzorak s potpisom predstavnika broda primatelja;

               (c)

               poduzimaju mjere protiv dobavljača brodskih goriva za koje je utvrđeno da dostavljaju gorivo koje nije sukladno specifikaciji navedenoj na dostavnici o opskrbi broda gorivom;

               (d)

               osiguravaju poduzimanje mjera kojima se usklađuju sva otkrivena nesukladna brodska goriva.

         10.   Države članice osiguravaju da se na njihovom državnom području na tržište ne stavljaju brodska dizelska goriva ako njihov sadržaj sumpora prelazi 1,50 % mase.
   Članak 7.
   Maksimalni sadržaj sumpora u brodskim gorivima koje koriste brodovi na vezu u lukama Unije
   1.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da brodovi na vezu u lukama Unije ne koriste brodska goriva čiji sadržaj sumpora prelazi 0,10 % mase, omogućujući pri tom dovoljno vremena posadi da izvrši potrebnu zamjenu goriva što je prije moguće nakon pristajanja i što je kasnije moguće prije isplovljavanja.
   Države članice zahtijevaju da se vrijeme svake zamjene goriva zabilježi u brodskim dnevnicima.
   2.   Stavak 1. ne primjenjuje se:

               (a)

               na brodove koji prema objavljenom redu plovidbe ostaju na vezu manje od dva sata;

               (b)

               na brodove koji tijekom boravka na vezu u luci isključe sve motore i koriste električnu energiju s kopna.

         3.   Države članice osiguravaju da se na njihovom državnom području na tržište ne stavljaju brodska plinska ulja ako njihov sadržaj sumpora prelazi 0,10 % mase.
   Članak 8.
   Metode smanjenja emisija
   1.   Države članice u svojim lukama, teritorijalnim morima, isključivim gospodarskim pojasevima i zonama kontrole onečišćenja omogućuju uporabu metoda smanjenja emisija brodovima koji plove pod bilo kojom zastavom kao alternativu korištenju brodskih goriva koja ispunjavaju zahtjeve iz članaka 6. i 7., podložno stavcima 2. i 4. ovog članka.
   2.   Brodovi koji koriste metode smanjenja emisija iz stavka 1. moraju kontinuirano postizati smanjenja emisija sumporovog dioksida koja su barem jednaka smanjenjima koja bi bila ostvarena korištenjem brodskih goriva koja ispunjavaju zahtjeve iz članaka 6. i 7. Istovrijedne vrijednosti emisija utvrđuju se u skladu s Prilogom I.
   3.   Kao alternativno rješenje za smanjenje emisija, države članice potiču plovila na vezu da koriste sustave napajanja električnom energijom s kopna.
   4.   Metode smanjenja emisija iz stavka 1. moraju biti u skladu s kriterijima koji su utvrđeni u instrumentima iz Priloga II.
   5.   Kada je to opravdano s obzirom na znanstveni i tehnički napredak u području alternativnih metoda smanjenja emisija i na način koji osigurava strogu sukladnost s relevantnim instrumentima i standardima IMO-a, Komisija:

               (a)

               je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 16. kojima se mijenjaju prilozi I. i II.;

               (b)

               donosi provedbene akte kojima se, prema potrebi, utvrđuju detaljni zahtjevi za praćenje emisija. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 17. stavka 2.

         Članak 9.
   Odobravanje metoda smanjenja emisija za korištenje na brodovima koji plove pod zastavom države članice
   1.   Metode smanjenja emisija iz područja primjene Direktive 96/98/EZ odobravaju se u skladu s tom Direktivom.
   2.   Metode smanjenja emisija koje nisu obuhvaćene stavkom 1. ovog članka odobravaju se u skladu s postupkom iz članka 3. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 2099/2002, vodeći računa o:

               (a)

               smjernicama koje je razvio IMO;

               (b)

               rezultatima svih pokusa provedenih na temelju članka 10.;

               (c)

               učincima na okoliš, uključujući ostvariva smanjenja emisija, i utjecajima na ekosustave u zatvorenim lukama, pristaništima i estuarijima; i

               (d)

               izvedivosti praćenja i provjere.

         Članak 10.
   Pokusi novih metoda smanjenja emisija
   Države članice mogu, prema potrebi u suradnji s drugim državama članicama, odobriti pokuse metoda smanjenja emisija na plovilima koja plove pod njihovom zastavom ili u morskim područjima pod njihovom jurisdikcijom. Tijekom tih pokusa nije obvezno korištenje brodskih goriva koja ispunjavaju zahtjeve iz članaka 6. i 7. pod uvjetom da su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

               (a)

               Komisija i svaka dotična država luke pismeno su obaviještene o tim pokusima najmanje šest mjeseci prije njihovog početka;

               (b)

               dozvole za pokuse ne vrijede dulje od 18 mjeseci;

               (c)

               svi uključeni brodovi imaju ugrađenu opremu za kontinuirano praćenje emisija ispušnih plinova koja je zaštićena od neovlaštenih zahvata te je koriste tijekom cjelokupnog trajanja pokusa;

               (d)

               svi uključeni brodovi postižu smanjenja emisija koja su barem jednaka smanjenjima koja bi bila ostvarena poštovanjem graničnih vrijednosti sumpora u gorivima koje su utvrđene u ovoj Direktivi;

               (e)

               postoje pravilni sustavi gospodarenja otpadom za sav otpad koji nastaje uporabom metoda smanjenja emisija tijekom cjelokupnog trajanja pokusa;

               (f)

               provodi se ocjena utjecaja na morski okoliš, posebno na ekosustave u zatvorenim lukama, pristaništima i estuarijima tijekom cjelokupnog trajanja pokusa; i

               (g)

               svi rezultati dostavljeni su Komisiji i objavljeni su u razdoblju od šest mjeseci nakon završetka pokusa.

         Članak 11.
   Financijske mjere
   Države članice mogu donijeti financijske mjere u korist gospodarskih subjekata koji su pogođeni ovom Direktivom ako su takve financijske mjere u skladu s pravilima o državnim potporama koja se primjenjuju ili se trebaju donijeti u tom području.
   Članak 12.
   Promjena u opskrbi gorivima
   Ako zbog nagle promjene u opskrbi sirovom naftom, naftnim derivatima ili drugim ugljikovodicima, pojedinoj državi članici postane otežano udovoljavati graničnim vrijednostima za maksimalni sadržaj sumpora navedenima u člancima 3. i 4., ta država članica o tome obavješćuje Komisiju. Komisija može odobriti primjenu više granične vrijednosti na državnom području te države članice tijekom razdoblja od najviše šest mjeseci. Ona o svojoj odluci obavješćuje Vijeće i države članice. Svaka država članica može tu odluku uputiti Vijeću u roku od mjesec dana. Vijeće može, odlučujući kvalificiranom većinom, donijeti drukčiju odluku u roku od dva mjeseca.
   Članak 13.
   Uzorkovanje i analiza
   1.   Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi uzorkovanjem provjerile je li sadržaj sumpora u korištenim gorivima u skladu s člancima od 3. do 7. Uzorkovanje počinje na dan stupanja na snagu relevantne granične vrijednosti za maksimalni sadržaj sumpora u gorivu. Ono se obavlja periodično, dovoljno često i u dostatnim količinama tako da su uzorci reprezentativni za pregledano gorivo i, u slučaju brodskih goriva, za gorivo koje koriste plovila dok su u relevantnim morskim područjima ili lukama. Uzorci se analiziraju bez neopravdane odgode.
   2.   Koriste se sljedeći načini uzorkovanja, analize i nadzora brodskih goriva:

               (a)

               nadzor brodskih dnevnika i dostavnica o opskrbi broda gorivom; i

               (b)

               prema potrebi, sljedeći načini uzorkovanja i analize:

                           i.

                           uzorkovanje brodskoga goriva za izgaranje na brodu dok se doprema na brodove, u skladu sa Smjernicama za uzorkovanje brodskih goriva u svrhu utvrđivanja sukladnosti s revidiranim Prilogom VI. MARPOL-u, donesenima 17. srpnja 2009. Rezolucijom 182(59) Odbora za zaštitu pomorskog okoliša (MEPC) IMO-a, i analiza sadržaja sumpora u tom gorivu; ili

                           ii.

                           uzorkovanje i analiza sadržaja sumpora brodskoga goriva za izgaranje na brodu u spremnicima, kada je to tehnički i ekonomski izvedivo, i u zapečaćenim uzorcima goriva na brodovima.

         3.   Usvojena referentna metoda za utvrđivanje sadržaja sumpora je metoda ISO 8754 (2003) ili EN ISO 14596:2007.
   S ciljem utvrđivanja je li brodsko gorivo koje je dostavljeno i koje se koristi na brodovima u skladu s graničnim vrijednostima sumpora koji se zahtijevaju člancima od 4. do 7. koristi se postupak provjere goriva iz Dodatka VI. Prilogu VI. MARPOL-u.
   4.   Komisija je ovlaštena donijeti provedbene akte koji se odnose na:

               (a)

               učestalost uzorkovanja;

               (b)

               metode uzorkovanja;

               (c)

               definiciju reprezentativnog uzorka pregledanoga goriva.

         Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 17. stavka 2.
   Članak 14.
   Izvješćivanje i preispitivanje
   1.   Na osnovi rezultata uzorkovanja, analize i nadzora izvršenih u skladu s člankom 13., države članice svake godine do 30. lipnja podnose Komisiji izvješće o sukladnosti sa standardima u pogledu sumpora koji su utvrđeni u ovoj Direktivi za prethodnu godinu.
   Na osnovi izvješća zaprimljenih u skladu s prvim podstavkom ovog stavka i obavijesti o nedostupnosti brodskoga goriva koje je sukladno ovoj Direktivi koje su dostavile države članice u skladu s člankom 6. stavkom 8. petim podstavkom, Komisija unutar 12 mjeseci od datuma iz prvog podstavka ovog stavka priprema i objavljuje izvješće o provedbi ove Direktive. Pri tome Komisija ocjenjuje potrebu daljnjeg jačanja relevantnih odredaba ove Direktive i u tu svrhu podnosi sve odgovarajuće zakonodavne prijedloge.
   2.   Komisija do 31. prosinca 2013. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, kojemu prema potrebi prilaže zakonodavne prijedloge. Komisija u svojem izvješću razmatra potencijal za smanjenje onečišćenja zraka vodeći računa, između ostalog o sljedećem: godišnjim izvješćima podnesenima u skladu sa stavcima 1. i 3.; uočenoj kvaliteti zraka i zakiseljavanju; troškovima goriva; mogućim gospodarskim utjecajima i uočenoj promjeni vrste prijevoza; te napretku u smanjenju emisija s brodova.
   3.   Komisija može donijeti provedbene akte o informacijama koje je potrebno navesti u izvješću i o obliku izvješća iz stavka 1. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 17. stavka 2.
   Članak 15.
   Prilagodba znanstvenom i tehničkom napretku
   Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 16. u vezi s prilagodbom znanstvenom i tehničkom napretku članka 2. točaka od (a) do (e) i točke (p), članka 13. stavka 2. točke (b) podtočke i. i članka 13. stavka 3. Takve prilagodbe ne smiju dovesti do izravne promjene područja primjene ove Direktive niti graničnih vrijednosti sumpora za goriva utvrđenih u ovoj Direktivi.
   Članak 16.
   Izvršavanje delegiranja ovlasti
   1.   Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
   2.   Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 5. i članka 15. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 17. prosinca 2012. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
   3.   Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8. stavka 5. i članka 15. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
   4.   Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
   5.   Delegirani akt donesen na temelju članka 8. stavka 5. i članka 15. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od tri mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnesu nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produljuje za tri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
   Članak 17.
   Postupak odbora
   1.   Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
   Ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
   Članak 18.
   Sankcije
   Države članice utvrđuju sankcije za kršenje nacionalnih odredaba donesenih na temelju ove Direktive.
   Utvrđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće te mogu uključivati novčane kazne koje su izračunane tako da te kazne odgovornima oduzmu najmanje imovinsku korist stečenu kršenjem nacionalnih odredaba iz prvog stavka i da se te novčane kazne postupno povećavaju za ponovljena kršenja.
   Članak 19.
   Stavljanje izvan snage
   Direktiva 1999/32/EZ, kako je izmijenjena aktima navedenima u Prilogu III. dijelu A., stavlja se izvan snage, ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prenošenje u nacionalno pravo direktiva navedenih u Prilogu III. dijelu B.
   Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga IV.
   Članak 20.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 21.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. svibnja 2016.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednica

         J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

      (1)  SL C 12, 15.1.2015., str. 117.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 9. ožujka 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 11. travnja 2016.

      (3)  Direktiva Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ (SL L 121, 11.5.1999., str. 13.).

      (4)  Vidjeti Prilog III., dio A.

      (5)  Odluka br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (SL L 242, 10.9.2002., str. 1.).

      (6)  Odluka br. 1386/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013. o Općem programu djelovanja Unije za okoliš do 2020. „Živjeti dobro unutar granica našeg planeta” (SL L 354, 28.12.2013., str. 171.).

      (7)  Direktiva (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih propisa i pravila o uslugama informacijskog društva (SL L 241, 17.9.2015., str. 1.).

      (8)  Direktiva 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje (SL L 309, 27.11.2001., str. 1.).

      (9)  Direktiva 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja) (SL L 334, 17.12.2010., str. 17.).

      (10)  Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).

      (11)  Uredba (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o osnivanju Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova (COSS) i o izmjeni uredaba o pomorskoj sigurnosti i sprečavanju onečišćenja s brodova (SL L 324, 29.11.2002., str. 1.).

      (12)  Direktiva Vijeća 96/98/EZ od 20. prosinca 1996. o pomorskoj opremi (SL L 46, 17.2.1997., str. 25.).

      (13)  Direktiva 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ (SL L 350, 28.12.1998., str. 58.).

      (14)  Direktiva 97/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1997. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora s unutarnjim izgaranjem koji se ugrađuju u izvancestovne pokretne strojeve (SL L 59, 27.2.1998., str. 1.).

      (15)  Direktiva 94/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 1994. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica u vezi s rekreacijskim plovilima (SL L 164, 30.6.1994., str. 15.).

      PRILOG I.

         ISTOVRIJEDNE VRIJEDNOSTI EMISIJA ZA METODE SMANJENJA EMISIJA, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 8. STAVKU 2.

      Granične vrijednosti sumpora u brodskim gorivima iz članaka 6. i 7. ove Direktive i pravila 14.1 i 14.4 Priloga VI. MARPOL-u i odgovarajuće vrijednosti emisija iz članka 8. stavka 2.:

                  Sadržaj sumpora u brodskim gorivima (% m/m)

                  Omjer emisija SO2 (ppm)/CO2(% v/v)

                  3,50

                  151,7

                  1,50

                  65,0

                  1,00

                  43,3

                  0,50

                  21,7

                  0,10

                  4,3

            Napomena:

                  —

                  Granične vrijednosti omjera emisija vrijede samo pri korištenju destilata ili mazuta na osnovi nafte.

                  —

                  U opravdanim slučajevima kada je koncentracija CO2 smanjena uređajem za čišćenje ispušnih plinova (EGC), koncentracija CO2 može se izmjeriti na ulazu u uređaj, pod uvjetom da je ispravnost takve metodologije moguće jasno dokazati.

      PRILOG II.

         KRITERIJI ZA KORIŠTENJE METODA SMANJENJA EMISIJA, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 8. STAVKU 4.

      Metode smanjenja emisija iz članka 8. moraju biti sukladne barem kriterijima utvrđenima u sljedećim instrumentima, kada je to primjenljivo:

                  Metoda smanjenja emisija

                  Kriteriji za korištenje

                  Mješavina brodskoga goriva i isparenog plina

                  Odluka Komisije 2010/769/EU (1).

                  Sustavi za čišćenje ispušnih plinova

                  Rezolucija MEPC.184(59) donesena 17. srpnja 2009.
                  „Voda za ispiranje iz sustava za čišćenje ispušnih plinova koji koriste kemikalije, aditive, preparate i kemikalije pripremljene in situ”, iz točke 10.1.6.1 Rezolucije MEPC.184(59), ne ispušta se u more, uključujući zatvorene luke, pristaništa i estuarije, osim ako brodar dokaže da ispuštanje takve vode za ispiranje nema značajnih negativnih učinaka na, i ne predstavlja rizik za, zdravlje ljudi i okoliš. Ako je korištena kemikalija natrijev hidroksid, dovoljno je da voda za ispiranje ispunjava kriterije utvrđene u Rezoluciji MEPC.184(59) te da njezin pH ne prelazi 8,0.

                  Biogoriva

                  Korištenje biogoriva, kako su definirana u Direktivi 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2), koja su sukladna relevantnim standardima CEN i ISO.
                  Mješavine biogoriva i brodskih goriva moraju biti u skladu sa standardima u pogledu sumpora određenima u članku 5., članku 6. stavcima 1., 2. i 5. i članku 7. ove Direktive.

         (1)  Odluka Komisije 2010/769/EU od 13. prosinca 2010. o uspostavi kriterija za prijevoznike ukapljenog prirodnog plina u vezi s uporabom tehnoloških metoda umjesto brodskih goriva s niskim udjelom sumpora u skladu sa zahtjevima iz članka 4.b Direktive Vijeća 1999/32/EZ o smanjenju sadržaja sumpora u određenim tekućim gorivima, kako je izmijenjena Direktivom 2005/33/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sadržaju sumpora u brodskim gorivima (SL L 328, 14.12.2010., str. 15.).

         (2)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).

      PRILOG III.

         DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage i popis njezinih naknadnih izmjena
      (iz članka 19.)

                  Direktiva Vijeća 1999/32/EZ
                  (SL L 121, 11.5.1999., str. 13.)

                  Uredba (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća
                  (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.)

                  Samo točka 19. Priloga I.

                  Direktiva 2005/33 EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  (SL L 191, 22.7.2005., str. 59.)

                  Uredba (EZ) br. 219/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
                  (SL L 87, 31.3.2009., str. 109.)

                  Samo točka 3.4 Priloga

                  Direktiva 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  (SL L 140, 5.6.2009., str. 88.)

                  Samo članak 2.

                  Direktiva 2012/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  (SL L 327, 27.11.2012., str. 1.)

         DIO B.

      Rokovi za prenošenje u nacionalno pravo
      (iz članka 19.)

                  Direktiva

                  Rok za prenošenje

                  1999/32/EZ

                  1. srpnja 2000.

                  2005/33/EZ

                  11. kolovoza 2006.

                  2009/30/EZ

                  31. prosinca 2010.

                  2012/33/EU

                  18. lipnja 2014.

      PRILOG IV.

         KORELACIJSKA TABLICA

                  Direktiva 1999/32/EZ

                  Ova Direktiva

                  Članak 1. stavak 1.

                  Članak 1. stavak 1.

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak, uvodni dio

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak uvodni dio

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točke (a), (b) i (c)

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točke (a), (b) i (c)

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) uvodni dio

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) uvodni dio

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) prva alineja

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) podtočka i.

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) druga alineja

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točka (d) podtočka ii.

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točke od (e) do (h)

                  Članak 1. stavak 2. drugi podstavak točke od (e) do (h)

                  Članak 2. uvodni dio

                  Članak 2. uvodni dio

                  Članak 2. točka 1.

                  Članak 2. točka (a)

                  Članak 2. točka 1. prva alineja

                  Članak 2. točka (a) podtočka i.

                  Članak 2. točka 1. druga alineja

                  Članak 2. točka (a) podtočka ii.

                  Članak 2. točka 2.

                  Članak 2. točka (b)

                  Članak 2. točka 2. prva alineja

                  Članak 2. točka (b) podtočka i.

                  Članak 2. točka 2. druga alineja

                  Članak 2. točka (b) podtočka ii.

                  Članak 2. točka 2. završni dio

                  Članak 2. točka (b) završni dio

                  Članak 2. točka 3.

                  Članak 2. točka (c)

                  Članak 2. točka 3.a

                  Članak 2. točka (d)

                  Članak 2. točka 3.b

                  Članak 2. točka (e)

                  Članak 2. točka 3.c

                  Članak 2. točka (f)

                  Članak 2. točka 3.d

                  Članak 2. točka (g)

                  Članak 2. točka 3.e

                  Članak 2. točka (h)

                  Članak 2. točka 3.f

                  Članak 2. točka (i)

                  Članak 2. točka 3.g

                  Članak 2. točka (j)

                  Članak 2. točka 3.h

                  Članak 2. točka (k)

                  Članak 2. točka 3.i

                  Članak 2. točka (l)

                  Članak 2. točka 3.k

                  Članak 2. točka (m)

                  Članak 2. točka 3.l

                  Članak 2. točka (n)

                  Članak 2. točka 3.m

                  Članak 2. točka (o)

                  Članak 2. točka 4.

                  Članak 2. točka (p)

                  Članak 2. točka 5.

                  Članak 2. točka (q)

                  Članak 3.

                  Članak 3.

                  Članak 3.a

                  Članak 5.

                  Članak 4.

                  Članak 4.

                  Članak 4.a stavak 1.

                  Članak 6. stavak 2.

                  Članak 4.a stavak 1.a

                  Članak 6. stavak 1.

                  Članak 4.a stavak 2.

                  Članak 6. stavak 3.

                  Članak 4.a stavak 3.

                  Članak 6. stavak 4.

                  Članak 4.a stavak 4.

                  Članak 6. stavak 5.

                  Članak 4.a stavak 5.

                  Članak 6. stavak 6.

                  Članak 4.a stavak 5.a

                  Članak 6. stavak 7.

                  Članak 4.a stavak 5.b

                  Članak 6. stavak 8.

                  Članak 4.a stavak 6.

                  Članak 6. stavak 9.

                  Članak 4.a stavak 7.

                  Članak 6. stavak 10.

                  Članak 4.b

                  Članak 7.

                  Članak 4.c stavci 1. i 2.

                  Članak 8. stavci 1. i 2.

                  Članak 4.c stavak 2.a

                  Članak 8. stavak 3.

                  Članak 4.c stavak 3.

                  Članak 8. stavak 4.

                  Članak 4.c stavak 4.

                  Članak 8. stavak 5.

                  Članak 4.d

                  Članak 9.

                  Članak 4.e

                  Članak 10.

                  Članak 4.f

                  Članak 11.

                  Članak 5.

                  Članak 12.

                  Članak 6. stavak 1.

                  Članak 13. stavak 1.

                  Članak 6. stavak 1.a

                  Članak 13. stavak 2.

                  Članak 6. stavak 2.

                  Članak 13. stavak 3.

                  Članak 6. stavak 1.b

                  Članak 13. stavak 4.

                  Članak 7. stavci 1. i 2.

                  Članak 14. stavci 1. i 2.

                  Članak 7. stavak 1.a

                  Članak 14. stavak 3.

                  Članak 7. stavak 3.

                  —

                  Članak 7. stavak 4.

                  Članak 15.

                  Članak 9.

                  Članak 17.

                  Članak 9.a

                  Članak 16.

                  Članak 10.

                  —

                  Članak 11. stavak 1.

                  Članak 18. prvi stavak

                  Članak 11. stavak 2.

                  Članak 18. drugi stavak

                  —

                  Članak 19.

                  Članak 12.

                  Članak 20.

                  Članak 13.

                  Članak 21.

                  Prilozi I. i II.

                  Prilozi I. i II.

                  —

                  Prilog III.

                  —

                  Prilog IV.


title: Direktiva Komisije 92/90/EEZ od 3. studenoga 1992. o utvrđivanju obveza proizvođača i uvoznika bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta i o pojedinostima njihove registracije

text:
               03/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               30

         31992L0090

               L 344/38

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               03.11.1992.

      DIREKTIVA KOMISIJE 92/90/EEZ
   od 3. studenoga 1992.
   o utvrđivanju obveza proizvođača i uvoznika bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta i o pojedinostima njihove registracije
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 77/93/EEZ od 21. prosinca 1976. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja unutar Zajednice (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 92/10/EEZ (2), a posebno članak 6. stavak 7. četvrtu alineju i članak 6. stavak 8.,
   budući da primjena sustava biljnog zdravstva na Zajednicu kao područje bez unutarnjih granica zahtijeva provjeru zdravstvenog stanja proizvoda podrijetlom iz Zajednice za koje je zdravstveno stanje bilja bitno prije njihovog kretanja unutar Zajednice; budući da je najprikladnije mjesto za obavljanje takvih provjera mjesto proizvodnje proizvođača upisanih u službeni registar;
   budući da je u pogledu proizvodnje bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji nisu zaraženi štetnim organizmima iz Direktive Vijeća 77/93/EEZ i odgovarajućeg praćenja te proizvodnje od strane država članica, neophodno utvrditi detaljnija pravila o upisu proizvođača ili drugih osoba od kojih se zahtijeva da se upišu u službeni registar, kao i neke pojedinačne i što ujednačenije obveze za proizvođače bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta;
   budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za biljno zdravstvo,
   DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Države članice osiguravaju da svaki proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik prema članku 6. stavku 4. trećem podstavku, odnosno članku 6. stavku 5., odnosno članku 10. stavku 3. drugoj alineji, odnosno članku 12. stavku 6. drugom podstavku Direktive 77/93/EEZ podnose zahtjev za upis u službeni registar u odgovarajućem postupku za upis u registar nadležnim službenim tijelima iz Direktive 77/93/EEZ.
   2.   Države članice osiguravaju da po prijemu zahtjeva iz stavka 1. navedena nadležna službena tijela upisuju taj zahtjev u službeni registar zahtjeva i provjeravaju podatke iskazane na obrascu zahtjeva.
   3.   Navedena nadležna službena tijela upisuju svakog proizvođača, zbirno skladište, distribucijski centar, drugu osobu ili uvoznika iz stavka 1. u službeni registar iz istog stavka pod posebnim upisnim brojem koji omogućava njihovo pojedinačno prepoznavanje u trenutku kada navedena nadležna službena tijela utvrde da je proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik sposoban i voljan udovoljiti obvezama propisanim u članku 2. stavku 2. i onima iz članka 2. stavka 3. i članku 3.
   4.   U slučajevima kada se nakon provedene provjere iz stavka 2. smatra da obveze iz članka 2. stavka 2. neće biti ispunjene, navedena nadležna službena tijela ne upisuju proizvođača, zbirno skladište, distribucijski centar, drugu osobu ili uvoznika u službeni registar iz stavka 1. sve dok se ne primjenjuje stavak 3.
   5.   Države članice dužne su osigurati da se popis izmjenjuje ili obnavlja, prema potrebi, ako proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik iz stavka 1. odluči obavljati dodatne ili drugačije djelatnosti od onih za koje je prvotno upisan.
   6.   Države članice dužne su osigurati da navedena nadležna službena tijela poduzmu potrebne mjere ako obveze iz članka 2. stavka 2. i po potrebi članka 2. stavka 3. i članka 3. nisu ispunjene.
   7.   Svaka mjera poduzeta sukladno stavku 6. prestaje se primjenjivati, čim se utvrdi da je vjerojatno da će u budućnosti proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik ispuniti zahtjeve i uvjete ove Direktive.
   Članak 2.
   1.   Države članice dužne su osigurati u okviru postupka upisa u registar iz članka 1. da svaki proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik mora ispuniti obveze iz stavka 2. ne dovodeći u pitanje stavak 3. i članak 3.
   2.   Obveze iz stavka 1. su, ne dovodeći u pitanje one koje su propisane u Direktivi 77/93/EEZ, kako slijedi:

               (a)

               voditi ažuriran nacrt zemljišta na kojima se bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti uzgajaju, proizvode, skladište, drže ili se koriste od strane proizvođača ili zbirnog skladišta ili distribucijskog centra, osobe ili uvoznika iz članka 1. stavka 1. ili su na drugi način prisutni;

               (b)

               voditi evidenciju kako bi navedenim nadležnim službenim tijelima bili raspoloživi cjeloviti podaci o bilju, biljnim proizvodima ili drugim predmetima,

                           —

                           kupljenim za skladištenje ili sadnju na posjedima,

                           —

                           u proizvodnji, ili

                           —

                           otpremljenim trećima,

                     i čuvati potrebnu dokumentaciju najmanje godinu dana;

               (c)

               biti dostupan osobno ili odrediti drugu osobu s praktičnim iskustvom u proizvodnji bilja i odgovarajućoj problematici zdravstvene zaštite bilja, surađivati s navedenim nadležnim službenim tijelima;

               (d)

               provoditi vizualna opažanja prema potrebi i u odgovarajuće vrijeme i na način propisan u priručniku s uputama koji daju navedena odgovorna službena tijela;

               (e)

               osigurati pristup osobama ovlaštenim za postupanje u ime odgovornih službenih tijela, osobito za inspekcijski nadzor i/ili uzorkovanje i evidencijama iz točke (b) i pripadajućoj dokumentaciji;

               (f)

               na drugi način surađivati s navedenim odgovornim službenim tijelima.

         3.   Mogu se uvoditi dodatne obveze opće naravi za olakšavanje procjene fitosanitarnog stanja na posjedu; iste su u granicama nacionalnog prava i mogu uzimati u obzir pojedinosti proizvodnih i, prema potrebi uvoznih uvjeta, posebno vrstu usjeva, mjesto, veličinu, upravljanje, osoblje i opremu.
   Članak 3.
   Registrirani proizvođač, zbirno skladište, distribucijski centar, druga osoba ili uvoznik dužni su na zahtjev navedenih nadležnih službenih tijela ispuniti posebne obveze u pogledu procjene ili poboljšanja fitosanitarnog stanja u prostorijama i očuvanja identiteta materijala, sve dok mu se ne priloži biljna putovnica sukladno članku 10. stavku 2. Direktive 77/93/EEZ; ove posebne obveze mogu obuhvaćati aktivnosti kao što su posebno ispitivanje, uzorkovanje, izolacija, plijevljenje, tretiranje, uništenje i označivanje (stavljanje etiketa) i svaka druga mjera koja se posebno zahtijeva sukladno Dodatku IV., dijelu A, odjeljku II. ili, prema potrebi, Dodatku IV., dijelu B Direktivi 77/93/EEZ.
   Članak 4.
   Države članice osiguravaju ispunjavanje obveza iz članka 2. stavka 2. tako da se evidencije i potrebna dokumentacija iz članka 2. stavka 2. točke (b) pregledava redovito, a najmanje jednom godišnje.
   Članak 5.
   1.   Države članice donose potrebne zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do dana iz članka 3. stavka 1. Direktive Vijeća 91/683/EEZ (3). One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   2.   Kada države članice donesu ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   3.   Države članice Komisiji bez odgode dostavljaju sve odredbe domaćeg prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Komisija o tome obavješćuje druge države članice.
   Članak 6.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 3. studenoga 1992.

            Za Komisiju

         Ray MAC SHARRY

            Član Komisije

      (1)  SL L 26, 31.1.1977., str. 20.

      (2)  SL L 70, 17.3.1992., str. 27.

      (3)  SL L 376, 31.12.1991., str. 29.