title: Direktiva 2009/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o hrani za posebne prehrambene potrebe (preinačeno)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 029

               HR

               Službeni list Europske unije

               237

         32009L0039

               L 124/21

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.05.2009.

      DIREKTIVA 2009/39/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 6. svibnja 2009.
   o hrani za posebne prehrambene potrebe
   (preinačeno)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim člankom 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 89/398/EEZ od 3. svibnja 1989. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na hranu za posebne prehrambene potrebe (3) u više je navrata bila značajno izmijenjena (4). S obzirom da su nužne daljnje izmjene, potrebno ju je radi jasnoće preraditi.

               (2)

               Razlike između nacionalnih zakonodavstava koje se odnose na hranu za posebne prehrambene potrebe sprečavaju njezino slobodno kretanje, mogu stvoriti nejednake uvjete tržišnog natjecanja te na taj način imaju izravan utjecaj na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (3)

               Usklađivanje nacionalnih zakonodavstava pretpostavlja donošenje zajedničke definicije, određivanje mjera koje omogućavaju zaštitu potrošača od prijevara po pitanju svojstava tih proizvoda te usvajanje pravila koja je potrebno poštovati pri označivanju takvih proizvoda.

               (4)

               Hrana na koju se odnosi ova Direktiva je hrana čiji sastav i proizvodnja moraju biti posebno osmišljeni da bi udovoljili posebnim prehrambenim potrebama osoba kojima su načelno namijenjeni. Stoga bi bilo potrebno predvidjeti odstupanja od općih ili posebnih odredbi koje se primjenjuju na hranu da bi se postigao poseban nutricionistički cilj.

               (5)

               Iako se hranu za posebne prehrambene potrebe koja podliježe posebnim odredbama može učinkovito nadzirati na temelju općih pravila za nadzor svih vrsta hrane, to nije uvijek slučaj za onu hranu za koju ne postoje takve posebne odredbe.

               (6)

               U ovom drugom slučaju, uobičajena sredstva dostupna nadzornim tijelima u određenim slučajevima im onemogućavaju provjeriti ima li hrana zaista posebna prehrambena svojstva koja joj se pripisuju. Stoga je prema potrebi potrebno predvidjeti da osoba odgovorna za stavljanje hrane na tržište pomaže nadzornom tijelu u obavljanju njegovih dužnosti.

               (7)

               Posebne odredbe koje se primjenjuju na određene skupine hrane moraju se propisati putem posebnih direktiva.

               (8)

               Potrebno je propisati postupak koji omogućava da se hranu koja proizlazi iz tehničkih inovacija stavi na tržište na privremenoj osnovi da bi se do uvođenja izmijenjene predmetne posebne direktive odgovarajuće iskoristili plodovi industrijskog istraživanja. Međutim, zbog zaštite zdravlja potrošača, dozvola za stavljanje na tržište može se izdati samo nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane.

               (9)

               S obzirom da nije jasno postoje li odgovarajući razlozi za posebne odredbe za skupinu hrane namijenjene osobama koje pate od poremećaja metabolizma ugljikohidrata (dijabetes), Komisiji treba dozvoliti donošenje ili predlaganje relevantnih odredbi u kasnijoj fazi, nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane.

               (10)

               Još je moguće uskladiti na razini Zajednice pravila koja se odnose na druge skupine hrane za posebne prehrambene potrebe zbog interesa zaštite potrošača i slobodnog kretanja takve hrane.

               (11)

               Priprema posebnih direktiva o provedbi osnovnih načela pravila Zajednice te izmjene tih pravila predstavlja provedbene mjere tehničke naravi. Njihovo donošenje treba povjeriti Komisiji radi pojednostavljenja i ubrzanja postupka.

               (12)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (5).

               (13)

               Posebno je potrebno ovlastiti Komisiju za donošenje posebnih direktiva, popisa tvari s posebnim prehrambenim svojstvima i drugih tvari koje se dodaju hrani za posebne prehrambene namjene, zajedno s kriterijima o čistoći koji se odnose na njih i prema potrebi s uvjetima pod kojima se koriste, odredbi koje omogućavaju označivanje hrane za uobičajenu prehranu da ista odgovara posebnim prehrambenim potrebama, posebnih odredbi za hranu namijenjenu osobama koje pate od poremećaja metabolizma ugljikohidrata (dijabetes), pravila za korištenje izraza u pogledu smanjenog udjela ili neprisutnosti natrija ili soli ili neprisutnosti glutena, koji se mogu koristiti za opis proizvoda, kao i za donošenje uvjeta pod kojima je pri označivanju, predstavljanju ili oglašavanju moguće povezivanje s dijetom ili kategorijom ljudi. S obzirom da su te mjere općeg opsega i namijenjene su izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni, među ostalim, dopunjujući ih novim elementima koji nisu ključni, mora ih se donijeti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 5.a Odluke 1999/468/EZ.

               (14)

               Kad zbog hitnosti nije moguće poštovati uobičajene rokove za regulatorni postupak s kontrolom, Komisiji treba omogućiti primjenu hitnog postupka predviđenog člankom 5.a stavkom 6. Odluke 1999/468/EZ za usvajanje i izmjene popisa tvari s posebnim prehrambenim svojstvima i drugih tvari koje se dodaju hrani za posebne prehrambene potrebe, zajedno s kriterijima o čistoći koji se odnose na njih i kad je to potrebno s uvjetima pod kojima se koriste, kao i za donošenje izmjena ove Direktive ili posebnih direktiva kad se ustanovi da hrana za posebne prehrambene potrebe ugrožava zdravlje ljudi, iako je sukladna s relevantnom posebnom direktivom.

               (15)

               Novi elementi uvedeni u ovoj Direktivi odnose se samo na odborske postupke. Stoga ih države članice ne trebaju prenositi u nacionalno zakonodavstvo.

               (16)

               Ovom se Direktivom ne dovode u pitanje obveze država članica u pogledu vremenskih rokova za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu direktiva navedenih u Prilogu II. dijelu B,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   1.   Ova se Direktiva odnosi na hranu za posebne prehrambene potrebe.
   2.   Hrana za posebne prehrambene potrebe je hrana koja se zbog svog posebnog sastava ili posebnog načina proizvodnje jasno razlikuje od sve ostale hrane, koja je prikladna zbog svojih navedenih prehrambenih svojstava i koja se stavlja na tržište tako da je ta prikladnost naznačena.
   3.   Hrana za posebne prehrambene potrebe mora ispunjavati posebne prehrambene zahtjeve:

               (a)

               nekih kategorija ljudi kod kojih je poremećen proces probave ili metabolizma; ili

               (b)

               nekih kategorija ljudi koji se nalaze u posebnim fiziološkim stanjima i kod kojih je potrebno postići djelovanje kontroliranim unosom određenih sastojaka hrane; ili

               (c)

               zdrave dojenčadi i male djece.

         Članak 2.
   1.   Hrana na koju se odnose točke (a) i (b) članka 1. stavka 3. može se označiti kao „dijetetska” ili „dijetna”.
   2.   Pri označivanju, predstavljanju ili oglašavanju hrane za uobičajenu prehranu zabranjeno je:

               (a)

               upotrebljavati nazive „dijetetska” ili „dijetna” pojedinačno ili zajedno s drugim riječima za označivanje navedene hrane;

               (b)

               upotrebljavati sve druge oznake ili oglašavati na način koji bi mogao dati utisak da se radi o hrani iz članka 1.

         Međutim, u skladu s odredbama koje će donijeti Komisija, bit će moguće na hrani za uobičajenu prehranu koja je prikladna za posebne prehrambene potrebe označiti tu prikladnost.
   Takve odredbe mogu propisati zahtjeve za označivanje takve prikladnosti.
   Mjere iz drugog podstavka, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   Članak 3.
   1.   Hrana iz članka 1. mora biti takvog sastava ili svojstava da je primjerena za posebne prehrambene potrebe.
   2.   Hrana iz članka 1. mora također biti sukladna svim obveznim odredbama koje se primjenjuju na svu ostalu hranu, osim u pogledu promjena koje osiguravaju njihovu sukladnost definicijama iz članka 1.
   Članak 4.
   1.   Posebne odredbe koje se upotrebljavaju za skupine hrane za posebne prehrambene potrebe iz Priloga I. propisat će se putem posebnih direktiva.
   Takve posebne direktive mogu posebno uključivati:

               (a)

               posebne zahtjeve u pogledu sastava i svojstava hrane;

               (b)

               odredbe o kakvoći sirovina;

               (c)

               higijenske zahtjeve;

               (d)

               dozvoljene promjene u smislu članka 3. stavka 2.;

               (e)

               popis aditiva;

               (f)

               odredbe o označivanju, predstavljanju i oglašivanju;

               (g)

               postupke uzorkovanja i metode analiza potrebne za provjeru sukladnosti sa zahtjevima posebnih direktiva.

         Takve posebne direktive se donose:

               —

               u slučaju pod točkom (e), u skladu s postupkom iz članka 95. Ugovora,

               —

               u slučaju pod drugim točkama, od strane Komisije. Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.

         Odredbe koje mogu imati učinak na javno zdravlje donose se nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane.
   2.   Da bi hrana za posebne prehrambene potrebe i koja je rezultat znanstvenog i tehnološkog napretka brzo došla na tržište, Komisija može nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane dozvoliti razdoblje od dvije godine za stavljanje na tržište hrane koja ne udovoljava pravilima u pogledu sastava propisanim u posebnim direktivama za skupine hrane za posebne prehrambene potrebe iz Priloga I. Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   Ako je potrebno, Komisija može dodati u odluci o odobrenju pravila za označivanje koja se odnose na promjene u sastavu.
   3.   Komisija donosi popis tvari s posebnim prehrambenim svojstvima kao što su vitamini, mineralne soli, aminokiseline i druge tvari koje se dodaju hrani za posebne prehrambene potrebe zajedno s kriterijima o čistoći koji se odnose na njih i kad je potrebno s uvjetima pod kojima se koriste.
   Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   U slučaju hitnosti, Komisija može pribjeći hitnom postupku iz članka 15. stavka 4.
   Članak 5.
   Komisija usvaja pravila za korištenje izraza u pogledu smanjenog udjela ili neprisutnosti natrija ili soli (natrijev klorid, kuhinjska sol) ili neprisutnosti glutena, koji se mogu koristiti za opis proizvoda iz članka 1.
   Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   Članak 6.
   Prije 8. srpnja 2002. Komisija nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane predstavlja Europskom parlamentu i Vijeću izviješće o mogućnosti posebnih odredbi za hranu namijenjenu osobama koje pate od poremećaja metabolizma ugljikohidrata (dijabetes).
   U svjetlu zaključaka tog izvješća Komisija:

               (a)

               nastavlja s pripremom dotičnih posebnih odredbi; ili

               (b)

               predstavlja, u skladu s postupkom iz članka 95. Ugovora, sve primjerene prijedloge za izmjenu ove Direktive.

         Mjere iz točke (a) namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   Članak 7.
   Komisija može donijeti uvjete pod kojima je pri označivanju, predstavljanju ili oglašavanju moguće upućivanje na dijetu ili na kategoriju ljudi kojima je proizvod iz članka 1. namijenjen.
   Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3.
   Članak 8.
   1.   Označivanje i način označivanja, predstavljanje i oglašavanje hrane iz članka 1. ne smije hrani pripisivati svojstva prevencije, liječenja bolesti ljudi niti upućivati na takva svojstva.
   Odstupanja od prvog podstavka mogu se predvidjeti u iznimnim i jasno definiranim slučajevima. Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni tako da je dopunjuju, donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3. Odstupanja se mogu nastaviti do završetka postupka.
   2.   Stavak 1. ne sprečava širenje bilo kojih korisnih informacija ili preporuka isključivo namijenjenih osobama koje imaju odgovarajuće obrazovanje u nutricionizmu, medicini ili farmaciji.
   Članak 9.
   1.   Direktiva 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na označivanje, predstavljanje i oglašavanje hrane (6) primjenjuje se na proizvode iz članka 1. ove Direktive pod uvjetima iz stavaka 2., 3. i 4. ovog članka.
   2.   Uz naziv pod kojim se proizvod stavlja na tržište navode se njegova posebna prehrambena svojstva. Međutim, u slučaju proizvoda iz točke (c) članka 1. stavka 3. navodi se svrha tih proizvoda.
   3.   Označivanje proizvoda za koje nije donesena niti jedna direktiva u skladu s člankom 4. također uključuje:

               (a)

               pojedine sastojke izražene kvalitativno i kvantitativno ili posebni postupak prerade koji hrani daje posebna prehrambena svojstva;

               (b)

               iskoristivu energetsku vrijednost izraženu u kJ i kcal te sadržaj ugljikohidrata, bjelančevina i masti na 100 g ili 100 ml gotovog proizvoda i ako je potrebno na jedan obrok.

         Međutim, ako je energetska vrijednost manja od 50 kJ (12 kcal) na 100 g ili 100 ml gotovog proizvoda, navedeni se podaci mogu zamijeniti riječima „energetska vrijednost manja od 50 kJ (12 kcal) na 100 g” ili riječima „energetska vrijednost manja od 50 kJ (12 kcal) na 100 ml”.
   4.   Posebni zahtjevi za označivanje za onu hranu za koju je donesena posebna direktiva propisuju se u toj Direktivi.
   Članak 10.
   1.   Hrana iz članka 1. može se stavljati u maloprodaju samo kao pretpakirani proizvod, a pakiranje mora u cijelosti pokrivati hranu.
   2.   Države članice mogu predvidjeti odstupanja od stavka 1. za potrebe maloprodaje pod uvjetom da je proizvod popraćen detaljima iz članka 9. u trenutku stavljanja u prodaju.
   Članak 11.
   1.   Za učinkovito službeno praćenje hrane za posebne prehrambene potrebe koja ne spada u skupine iz Priloga I. primjenjuju se sljedeće posebne odredbe:

               (a)

               kad se gore navedena hrana prvi put stavlja na tržište, proizvođač ili, kad je hrana proizvedena u trećoj zemlji, uvoznik obavješćuje nadležno tijelo države članice u kojoj se hrana stavlja na tržište tako da mu pošalje primjer oznake koji se koristi na toj hrani;

               (b)

               kad se ista hrana stavlja na tržište u drugoj državi članici proizvođač ili kad je primjereno uvoznik, dostavlja nadležnome tijelu te države članice iste informacije, zajedno s navođenjem primatelja prve obavijesti;

               (c)

               kad je potrebno, nadležno tijelo ima ovlasti zahtijevati od proizvođača ili ako je primjereno uvoznika znanstvenu studiju i podatke koji dokazuju sukladnost hrane s člankom 1. stavcima 2. i 3. zajedno s informacijama predviđenim u točki (a) članka 9. stavka 3. Ako je takva studija u lako dostupnoj publikaciji, dovoljno je uputiti na tu publikaciju.

         2.   Države članice obavješćuju Komisiju o identitetu nadležnih tijela u smislu stavka 1. te dostavljaju druge korisne informacije o njima.
   Komisija objavljuje ove podatke u Službenom listu Europske unije.
   3.   Detaljna pravila za provedbu stavka 2. mogu se donijeti u skladu s regulatornim postupkom iz članka 15. stavka 2.
   4.   Svake tri godine, a prvi put prije 8. srpnja 2002., Komisija šalje Europskom parlamentu i Vijeću izviješće o provedbi ovog članka.
   Članak 12.
   1.   Države članice ne smiju zbog razloga vezanih za sastav, proizvodne specifikacije, predstavljanje ili označivanje zabraniti ili ograničiti trgovinu hranom iz članka 1. koji su sukladni s ovom Direktivom i kad je primjereno s direktivama donesenim za provođenje ove Direktive.
   2.   Stavak 1. nema utjecaja na nacionalne odredbe koje se primjenjuju u odsutnosti direktiva donesenih za provođenje ove Direktive.
   Članak 13.
   1.   Kad država članica utemeljeno utvrdi da hrana za posebne prehrambene potrebe, koja ne spada u skupine navedene u Prilogu I. nije sukladna s člankom 1. stavcima 2. i 3. ili ugrožava zdravlje ljudi, i usprkos tome slobodno cirkulira u jednoj ili više država članica, ta država članica može privremeno obustaviti ili ograničiti trgovinu tim proizvodom unutar svog područja. O tome odmah obavješćuje Komisiju i druge države članice te daje razloge za svoju odluku.
   2.   Komisija će što je prije moguće proučiti razloge koje je navela država članica o kojoj je riječ, posavjetovati se s državama članicama unutar odbora iz članka 15. stavka 1. te donijeti svoje mišljenje bez odgode i poduzeti odgovarajuće mjere.
   3.   Ako Komisija smatra da nacionalna mjera treba biti ukinuta ili izmijenjena, ona usvaja odgovarajuće mjere u skladu s regulatornim postupkom iz članka 15. stavka 2.
   Članak 14.
   1.   Kad država članica kao rezultat novih informacija ili nove procjene postojećih informacija, a nakon donošenja jedne od posebnih direktiva, ima utemeljene razloge za utvrditi da hrana za posebne prehrambene potrebe ugrožava zdravlje ljudi iako je sukladna s relevantnom posebnom direktivom, ta država članica može privremeno obustaviti ili ograničiti primjenu relevantnih odredbi unutar svog područja. Ona o tome odmah obavješćuje Komisiju i države članice i daje razloge za svoju odluku.
   2.   Komisija će što je prije moguće proučiti razloge koje je navela država članica o kojoj je riječ, posavjetovati se s državama članicama unutar odbora iz članka 15. stavka 1. te donijeti svoje mišljenje bez odgode i poduzeti odgovarajuće mjere.
   3.   Ako Komisija smatra da su potrebne izmjene ove Direktive ili posebnih direktiva kako bi riješila poteškoće iz stavka 1. i osigurala zaštitu zdravlja ljudi, ona usvaja te izmjene.
   Te mjere namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 15. stavka 3. U slučaju hitnosti, Komisija može pribjeći hitnom postupku iz članka 15. stavka 4.
   Država članica koja je donijela zaštitne mjere može ih u tom slučaju zadržati do donošenja izmjena.
   Članak 15.
   1.   Komisiji će pomagati Stalni odbor za lanac prehrane i zdravlje životinja, osnovan člankom 58. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
   2.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.
   Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ određen je na tri mjeseca.
   3.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a stavci od 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.
   4.   Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a stavci 1., 2., 4. i 6. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.
   Članak 16.
   Direktiva 89/398/EEZ, kako je izmijenjena aktima navedenim u Prilogu II. dijelu A, stavlja se izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu vremenskih rokova za prenošenje u nacionalno pravo i primjenu direktiva iz Priloga II. dijela B.
   Upućivanja na direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i tumače se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga III.
   Članak 17.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 18.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 6. svibnja 2009.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. KOHOUT

      (1)  SL C 211, 19.8.2008., str. 44.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 23. rujna 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 30. ožujka 2009.

      (3)  SL L 186, 30.6.1989., str. 27.

      (4)  Vidjeti Prilog II. dio A.

      (5)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (6)  SL L 109, 6.5.2000., str. 29.

      (7)  Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta propisa o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane i utvrđivanju postupaka o pitanjima sigurnosti hrane (SL L 31, 1.2.2002., str. 1.).
   PRILOG I.

               A.

               Skupine hrane za posebne prehrambene potrebe za koje će se posebnim direktivama donijeti posebne odredbe (1):

                           1.

                           početna i prijelazna hrana za dojenčad;

                           2.

                           prerađena hrana na bazi žitarica i dječja hrana za dojenčad i malu djecu;

                           3.

                           hrana namijenjena smanjenju tjelesne mase pri energetski ograničenim dijetama;

                           4.

                           hrana za posebne medicinske potrebe;

                           5.

                           hrana namijenjena osobama s povećanom tjelesnom aktivnošću, posebno za sportaše.

               B.

               Skupine hrane za posebne prehrambene potrebe za koje će se propisati posebne odredbe posebnom direktivom (1), ovisno o rezultatu postupka iz članka 6.:
               Hrana namijenjena osobama koje pate od poremećaja metabolizma ugljikohidrata (dijabetes).

      (1)  Podrazumijeva se da za proizvode koji su već na tržištu u trenutku donošenja posebne direktive, ta direktiva nema utjecaja.
   PRILOG II.
   DIO A

      Direktiva stavljena izvan snage s popisom njezinih uzastopnih izmjena

      (iz članka 16.)

               Direktiva Vijeća 89/398/EEZ
               (SL L 186, 30.6.1989., str. 27.)

               Direktiva 96/84/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 48, 19.2.1997., str. 20.)

               Direktiva 1999/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 172, 8.7.1999., str. 38.)

               Uredba (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća
               (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.)

               samo točka 15. Priloga III.

         DIO B

      Vremenski rokovi za prijenos u nacionalno pravo i primjena

      (iz članka 16.)

               Direktiva

               Vremenski rok za prijenos

               Dozvola za promet za proizvode koji su sukladni s ovom Direktivom

               Zabrana prometa za proizvode koji nisu sukladni s ovom Direktivom

               89/398/EEZ

               —

               16. svibnja 1990. (1),

               16. svibnja 1991. (1),

               96/84/EZ

               30. rujna 1997.

               —

               —

               1999/41/EZ

               8. srpnja 2000.

               8. srpnja 2000. (2),

               8. siječnja 2001. (2),

      (1)  U skladu s člankom 15. Direktive 89/398/EEZ:

               „1.

               Države članice mijenjaju svoje zakone i druge propise tako da:

                           —

                           dozvoljavaju promet proizvodima koji su sukladni s ovom Direktivom najkasnije do 16. svibnja 1990.,

                           —

                           zabranjuju trgovinu proizvodima koji nisu sukladni s ovom Direktivom počevši od 16. svibnja 1991.

                     One o tome odmah obavješćuju Komisiju.

               2.

               Stavak 1. nema utjecaja na one nacionalne odredbe koje se u odsutnosti direktiva iz članka 4. primjenjuju na određene skupine hrane za posebne prehrambene potrebe.”

      (2)  U skladu s člankom 2. Direktive 1999/41/EZ:
   „Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive najkasnije do 8. srpnja 2000. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Ove mjere se primjenjuju tako da:

               —

               dozvoljavaju promet proizvodima koji su sukladni s ovom Direktivom do 8. srpnja 2000.

               —

               zabranjuju trgovinu proizvodima koji nisu sukladni s ovom Direktivom do 8. siječnja 2001.

         Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.”
   PRILOG III.

      KORELACIJSKA TABLICA

               Direktiva 89/398/EEZ

               Ova Direktiva

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 1.

               Članak 1. stavak 2. točka (a)

               Članak 1. stavak 2.

               Članak 1. stavak 2. točka (b)

               Članak 1. stavak 3.

               Članak 1. stavak 2. točka (b) podtočke i., ii. i iii.

               Članak 1. stavak 3. točke (a), (b) i (c)

               Članak 2. stavak 1.

               Članak 2. stavak 1.

               Članak 2. stavak 2.

               Članak 2. stavak 2. prvi podstavak

               Članak 2. stavak 3.

               Članak 2. stavak 2. drugi i treći podstavak

               —

               Članak 2. stavak 2. četvrti podstavak

               Članak 3.

               Članak 3.

               Članak 4. stavak 1.

               Članak 4. stavak 1.

               Članak 4. stavak 1(a)

               Članak 4. stavak 2.

               Članak 4. stavak 2.

               Članak 4. stavak 3.

               Članak 4.a

               Članak 5.

               Članak 4.b

               Članak 6.

               Članak 5.

               Članak 7.

               Članak 6.

               Članak 8.

               Članak 7.

               Članak 9.

               Članak 8.

               Članak 10.

               Članak 9. uvodne riječi

               Članak 11. stavak 1., uvodne riječi

               Članak 9. točke 1. 2. i 3.

               Članak 11. stavak 1. točke (a), (b) i (c)

               Članak 9. točka 4. prva i druga rečenica

               Članak 11. stavak 2.

               Članak 9. točka 4. treća rečenica

               Članak 11. stavak 3.

               Članak 9. točka 5.

               Članak 11. stavak 4.

               Članak 10.

               Članak 12.

               Članak 11.

               Članak 13.

               Članak 12.

               Članak 14.

               Članak 13. stavci 1. i 2.

               Članak 15. stavci 1. i 2.

               Članak 13. stavak 3.

               —

               —

               Članak 15. stavci 3. i 4.

               Članci 14. i 15.

               —

               —

               Članci 16. i 17.

               Članak 16.

               Članak 18.

               Prilog I.

               Prilog I.

               Prilog II.

               —

               —

               Prilozi II. i III.


title: Direktiva 2014/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Direktive Vijeća 64/432/EEZ u pogledu računalnih baza podataka koje su dio nadzornih mreža u državama članicama

text:
               27.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 189/161

         DIREKTIVA 2014/64/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 15. svibnja 2014.
   o izmjeni Direktive Vijeća 64/432/EEZ u pogledu računalnih baza podataka koje su dio nadzornih mreža u državama članicama
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 64/432/EEZ (3) primjenjuje se na trgovinu govedima i svinjama unutar Unije. Njome je predviđeno da nadležno tijelo u državi članici može uvesti sustav nadzornih mreža. Te mreže uključuju računalne baze podataka koje trebaju sadržavati najmanje određeni broj elemenata utvrđenih u Direktivi 64/432/EEZ, uključujući identifikacijski broj svake životinje.

               (2)

               Uredbom (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća (4) uspostavlja se sustav za označivanje i registraciju goveda. Njome je kao opće pravilo utvrđeno da dva službena sredstva označivanja dodijeljena određenoj životinji nose isti identifikacijski broj. Međutim, tijekom početne faze prilagodbe korištenju elektroničkih oznaka kao službenih sredstava označivanja ne bi se moglo isključiti da bi u određenim slučajevima tehnička ograničenja povezana s konfiguracijom izvornog identifikacijskog broja životinje mogla spriječiti reprodukciju tog broja na elektroničku oznaku. Do toga bi moglo doći ako znakovi koji sačinjavaju postojeći identifikacijski broj životinje sprečavaju pretvaranje tog broja u elektronički format. Stoga su Uredbom (EZ) br. 1760/2000 predviđena posebna prijelazna odstupanja radi omogućavanja primjene elektroničke oznake i na te životinje, pod uvjetom da je osigurana potpuna sljedivost i da je životinje moguće identificirati pojedinačno, uključujući gospodarstvo na kojem su rođene. Mogućnost korištenja tih elektroničkih oznaka trebala bi biti uvrštena na popis elemenata računalnih baza podataka koji je utvrđen u Direktivi 64/432/EEZ.

               (3)

               U interesu dosljednosti zakonodavstva Unije vrstu elektroničke oznake bi trebalo, ako se ista primjenjuje na životinjama, također dodati na popis elemenata koje treba uključiti u računalne baze podataka utvrđene u Direktivi 64/432/EEZ.

               (4)

               Direktivu 64/432/EEZ bi stoga trebalo u skladu s time izmijeniti,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   U članku 14. stavku 3. dijelu C točka 1. Direktive 64/432/EEZ zamjenjuje se sljedećim:

               „1.

               za svaku životinju:

                           —

                           jedinstveni identifikacijski broj ili brojeve u pogledu slučajeva navedenih u članku 4. stavku 1., članku 4.b, članku 4.c stavku 1. i članku 4.d Uredbe (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća (5),

                           —

                           datum rođenja,

                           —

                           spol,

                           —

                           pasminu ili boju dlake,

                           —

                           identifikacijski broj majke ili, u slučaju da je životinja uvezena iz treće zemlje, jedinstveni identifikacijski broj pojedinačnog sredstva označivanja koje je životinji dodijelila država članica odredišta u skladu s Uredbom (EZ) br. 1760/2000,

                           —

                           identifikacijski broj gospodarstva na kojem je rođena,

                           —

                           identifikacijske brojeve svih gospodarstava na kojima je životinja držana i datume svake promjene gospodarstva,

                           —

                           datum uginuća ili klanja,

                           —

                           vrstu elektroničke oznake, ako se ista primjenjuje na životinji.

         Članak 2.
   1.   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 18. siječnja 2016. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   One primjenjuju te mjere od 18. srpnja 2019.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave na nju upućuje. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   2.   Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
   Članak 3.
   Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  SL C 43, 15.2.2012., str. 64.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 2. travnja 2014. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 6. svibnja 2014.

      (3)  Direktiva Vijeća 64/432/EEZ od 26. lipnja 1964. o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice (SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.).

      (4)  Uredba (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o uvođenju sustava označivanja i registracije životinja vrste goveda, označavanju goveđeg mesa i proizvoda od goveđeg mesa i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 820/97 (SL L 204, 11.8.2000., str. 1.).


title: Direktiva 2003/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. travnja 2003. o posebnim zahtjevima stabiliteta za ro-ro putničke brodove  Tekst značajan za EGP

text:
               07/Sv. 20

               HR

               Službeni list Europske unije

               51

         32003L0025

               L 123/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         DIREKTIVA 2003/25/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 14. travnja 2003.
   o posebnim zahtjevima stabiliteta za ro-ro putničke brodove
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnoga odbora (2),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (3),
   budući da:

               (1)

               U okviru zajedničke prometne politike trebalo bi poduzeti daljnje mjere za unapređenje sigurnosti u pomorskom prijevozu putnika.

               (2)

               Zajednica svim odgovarajućim sredstvima želi izbjeći pomorske nesreće koje uključuju ro-ro putničke brodove i imaju za posljedicu gubitak ljudskog života.

               (3)

               Mogućnost preživljavanja ro-ro putničkih brodova nakon oštećenja od sudara, kako je utvrđeno zahtjevima stabiliteta u oštećenom stanju, presudan je čimbenik za sigurnost putnika i posade, te je posebno značajna za postupke traganja i spašavanja; najopasniji problem za stabilitet ro-ro putničkog broda sa zatvorenom ro-ro palubom nakon oštećenja od sudara je nakupljanje velike količine vode na toj palubi.

               (4)

               Osobe koje koriste ro-ro putničke brodove i posada zaposlena na takvim brodovima u Zajednici trebali bi imati pravo zahtijevati jednaki visoki stupanj sigurnosti bez obzira na područje u kojem brodovi plove.

               (5)

               S obzirom na veličinu unutarnjeg tržišta pomorskog prijevoza putnika, akcija na razini Zajednice je najučinkovitiji način uspostavljanja zajedničke minimalne razine sigurnosti za brodove u cijeloj Zajednici.

               (6)

               Mjere na razini Zajednice najbolji su način osiguravanja usklađene provedbe načela dogovorenih pri Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO), izbjegavajući tako narušavanje tržišnog natjecanja između operatora ro-ro putničkih brodova koji plove u Zajednici.

               (7)

               Opći zahtjevi stabiliteta za ro-ro putničke brodove u oštećenom stanju utvrđeni su na međunarodnoj razini Konferencijom o zaštiti ljudskog života na moru (SOLAS 90) iz 1990. i uključeni su u Pravilo II-1/B/8 Konvencije SOLAS (norma SOLAS 90). Ovi se zahtjevi primjenjuju u cijeloj Zajednici zbog izravne primjene Konvencije SOLAS na međunarodna putovanja i primjene Direktive Vijeća 98/18/EZ od 17. ožujka 1998. o sigurnosnim pravilima i normama za putničke brodove (4) na domaća putovanja.

               (8)

               Norma SOLAS 90 o stabilitetu u oštećenom stanju implicitno uključuje učinak prodora vode na palubu ro-ro broda kod stanja mora za koje je značajna visina vala 1,5 m.

               (9)

               Rezolucija IMO-a 14. donesena na Konferenciji SOLAS iz 1995. godine dozvoljava članicama IMO-a zaključivanje regionalnih sporazuma ako smatraju da prevladavajuća stanja mora i drugi lokalni uvjeti zahtijevaju posebne zahtjeve stabilnosti u određenom području.

               (10)

               Osam sjevernoeuropskih zemalja, uključujući sedam država članica, dogovorilo se 28. veljače 1996. u Stockholmu o uvođenju strožih normi stabiliteta za ro-ro putničke brodove u oštećenom stanju, kako bi se uzeo u obzir učinak nakupljanja vode na ro-ro palubi i omogućilo preživljavanje broda u težim uvjetima nego što propisuje norma SOLAS 90, sve do 4 m značajne visine vala.

               (11)

               Prema ovom sporazumu, poznatom kao Sporazum iz Stockholma, posebna norma o stabilitetu odnosi se izravno na područje mora u kojem brod plovi i posebno na značajnu visinu vala zabilježenu za područje plovidbe; značajna visina vala za područje u kojem brod plovi određuje visinu vode na palubi za automobile koja bi mogla nastati nakon slučajnog oštećenja.

               (12)

               Po završetku Konferencije, na kojoj je donesen Sporazum iz Stockholma, Komisija je utvrdila da Sporazum nije primjenjiv u drugim dijelovima Zajednice i najavila svoju namjeru ispitivanja prevladavajućih lokalnih uvjeta u kojima plove ro-ro putnički brodovi u svim europskim vodama i poduzimanja odgovarajuće inicijative.

               (13)

               U zapisnik sa 2 074. zasjedanja Vijeća od 17. ožujka 1998. Vijeće je unijelo izjavu kojom se naglašava potreba osiguravanja iste razine sigurnosti za sve putničke trajekte koji plove u sličnim uvjetima na međunarodnim ili domaćim putovanjima.

               (14)

               U svojoj Rezoluciji od 5. listopada 2000. o potonuću grčkoga trajekta „Samina” (5), Europski parlament je izričito naglasio da očekuje ocjenu Komisije o učinkovitosti Sporazuma iz Stockholma i drugih mjera za poboljšanje stabiliteta i sigurnosti putničkih brodova.

               (15)

               Prema stručnoj studiji Komisije utvrđeno je da su uvjeti visina valova u južnim europskim vodama slični onima na sjeveru. Dok meteorološki uvjeti mogu općenito biti povoljniji na jugu, zahtjevi stabiliteta se prema Sporazumu iz Stockholma zasnivaju isključivo na parametru značajne visine vala i načinu na koji ona utječe na nakupljanje vode na palubi ro-ro broda.

               (16)

               Primjena sigurnosnih normi Zajednice u vezi sa zahtjevima stabiliteta za ro-ro putničke brodove bitna je za sigurnost ovih brodova i mora biti dio okvira zajedničke pomorske sigurnosti.

               (17)

               U interesu poboljšanja sigurnosti i izbjegavanja narušavanja tržišnog natjecanja, zajedničke sigurnosne norme u pogledu stabiliteta trebalo bi se primjenjivati na sve ro-ro putničke brodove na međunarodnim putovanjima, koji obavljaju redovite linijske prijevoze u luku države članice ili iz nje, bez obzira na zastavu pod kojom plove.

               (18)

               Sigurnost brodova je prvenstveno u nadležnosti država zastava, te bi stoga svaka država članica trebala osigurati usklađenost sa sigurnosnim zahtjevima primjenjivim na ro-ro putničke brodove koji plove pod zastavom te države članice.

               (19)

               Države članice trebalo bi također tretirati kao države domaćine. Nadležnosti koje imaju u tom svojstvu, zasnivaju se na posebnim nadležnostima države luke koje su u potpunosti usklađene s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982. (Unclos).

               (20)

               Posebni zahtjevi stabiliteta koji se uvode ovom Direktivom, trebali bi se zasnivati na metodi navedenoj u prilozima Sporazumu iz Stockholma, kojom se izračunava visina vode na palubi ro-ro broda nakon oštećenja od sudara, u odnosu na dva osnovna parametra: preostalo nadvođe broda i značajnu visinu vala na području mora kojim brod plovi.

               (21)

               Države članice trebale bi utvrditi i objaviti značajne visine vala u područjima mora, kojima prolaze ro-ro putnički brodovi u redovitom linijskom prijevozu u njihove luke ili iz njih. Za međunarodne plovidbene puteve bi se, kad god je to primjenjivo i moguće, značajne visine vala morale utvrditi sporazumom između država na krajnjim točkama plovidbenog puta. Mogu se također utvrditi značajne visine vala za sezonski rad u istim područjima.

               (22)

               Svaki ro-ro putnički brod na putovanjima obuhvaćenim ovom Direktivom, trebao bi ispunjavati zahtjeve stabiliteta u odnosu na značajne visine vala utvrđene za njegovo područje djelovanja. Trebao bi imati svjedodžbu o usklađenosti izdanu od strane uprave države zastave koju bi trebale prihvatiti sve ostale države članice.

               (23)

               Norma SOLAS 90 pruža razinu sigurnosti jednakovrijednu posebnim zahtjevima stabiliteta utvrđenima ovom Direktivom za brodove koji plove u područjima mora u kojima je značajna visina vala jednaka ili manja od 1,5 m.

               (24)

               S obzirom na strukturne preinake kojima će se možda morati podvrgnuti putnički brodovi kako bi se uskladili s posebnim zahtjevima stabiliteta, te zahtjeve bi trebalo uvesti tijekom razdoblja od više godina, kako bi se dijelu industrije na koji to ima utjecaja dalo dovoljno vremena za usklađivanje: u tu svrhu, trebalo bi predvidjeti vremenski raspored postupnog uvođenja za postojeće brodove. Ovaj vremenski raspored postupnog uvođenja ne bi trebao utjecati na provedbu posebnih zahtjeva stabiliteta u područjima mora obuhvaćenima prilozima Sporazumu iz Stockholma.

               (25)

               Člankom 4. stavkom 1. točkom (e) Direktive Vijeća 1999/35/EZ od 29. travnja 1999. o sustavu obveznih pregleda radi sigurnog obavljanja linijske plovidbe ro-ro putničkih brodova i brzih putničkih plovila (6) predviđa se da države domaćini moraju provjeriti ispunjavaju li posebni putnički brodovi i brza putnička plovila posebne zahtjeve stabiliteta donesene na regionalnoj razini i prenesene u njihovo nacionalno zakonodavstvo, kada ovi brodovi obavljaju prijevoz obuhvaćen tim nacionalnim zakonodavstvom u dotičnoj regiji.

               (26)

               Brzo putničko plovilo, kako je definirano u Pravilu 1. Poglavlja X. Konvencije SOLAS kako je izmijenjena, ne mora ispunjavati odredbe ove Direktive pod uvjetom da u cijelosti ispunjava odredbe IMO-vog „Međunarodnoga kodeksa o sigurnosti brzih plovila” kako je izmijenjen.

               (27)

               Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999., o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7).

               (28)

               Budući da cilj predloženih aktivnosti, točnije zaštitu ljudskog života na moru povećanjem mogućnosti preživljavanja ro-ro putničkih brodova u slučaju oštećenja, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ga se zbog razmjera i učinaka aktivnosti može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je određeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,

         DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
   Članak 1.
   Svrha
   Svrha je ove Direktive utvrditi jednoznačnu razinu posebnih zahtjeva stabiliteta za ro-ro putničke brodove, koja će unaprijediti mogućnost preživljavanja ove vrste broda u slučaju oštećenja od sudara i pružiti visoku razinu sigurnosti za putnike i posadu.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „ro-ro putnički brod” znači brod koji prevozi više od 12 putnika i ima teretne ro-ro prostore ili prostore posebne kategorije, kako je određeno u Pravilu II-2/3 Konvencije SOLAS kako je izmijenjena;

               (b)

               „novi brod” znači brod čija je kobilica položena ili koji je u sličnom stanju izgradnje 1. listopada 2004. ili nakon tog datuma, pri čemu se slično stanje izgradnje odnosi na:

                           i.

                           početak gradnje određenog broda; i

                           ii.

                           početak montaže tog broda, koji uključuje najmanje 50 tona ili 1 % procijenjene mase materijala strukture, ovisno o tome što je manje;

               (c)

               „postojeći brod” znači brod koji nije novi brod;

               (d)

               „putnik” znači svaka osoba osim zapovjednika i članova posade ili drugih osoba zaposlenih ili zaduženih na brodu u bilo kojem svojstvu i osim djeteta mlađeg od jedne godine;

               (e)

               „međunarodne konvencije” znači Međunarodna konvencija o zaštiti ljudskog života na moru iz 1974. (Konvencija SOLAS) i Međunarodna konvencija o teretnim linijama iz 1966., zajedno s njima pripadajućim protokolima i izmjenama koje su na snazi;

               (f)

               „redoviti linijski prijevoz” znači niz uzastopnih vožnji ro-ro putničkog broda koji prometuje između dviju ili više istih luka na jedan od načina:

                           i.

                           u skladu s objavljenim plovidbenim redom; ili

                           ii.

                           u tako čestim i redovitim vožnjama koje čine prepoznatljiv i sistematičan niz;

               (g)

               „Sporazum iz Stockholma” znači Sporazum zaključen u Stockholmu 28. veljače 1996. u skladu s Rezolucijom 14. Konferencije SOLAS 95 „Regionalni sporazumi o posebnim zahtjevima stabilnosti za ro-ro putničke brodove”, donesenom 29. studenoga 1995.;

               (h)

               „pomorska uprava države zastave” znači nadležna tijela države pod čijom zastavom plovi ro-ro putnički brod;

               (i)

               „država domaćin” znači država članica u čije luke ili iz čijih luka ro-ro putnički brod obavlja redoviti linijski prijevoz;

               (j)

               „međunarodno putovanje” znači putovanje morem iz luke u državi članici u luku izvan države članice ili obratno;

               (k)

               „posebni zahtjevi stabiliteta” znači zahtjevi stabiliteta određeni u Prilogu I.;

               (l)

               „značajna visina vala” („hs”) znači prosječna visina jedne trećine najvećih zamijećenih valnih visina opaženih u danom razdoblju;

               (m)

               „preostalo nadvođe” („fr”) znači najmanja udaljenost između oštećene ro-ro palube i konačne vodne linije na mjestu oštećenja, ne uzimajući u obzir dodatni učinak morske vode nakupljene na oštećenoj ro-ro palubi.

         Članak 3.
   Područje primjene
   1.   Ova se Direktiva primjenjuje na sve ro-ro putničke brodove koji obavljaju redoviti linijski prijevoz u luku države članice ili iz nje, kada su na međunarodnim putovanjima, bez obzira na njihovu zastavu.
   2.   U skladu s člankom 4. Direktive 1999/35/EZ, svaka država članica u ulozi države domaćina osigurava da ro-ro putnički brodovi koji plove pod zastavom države koja nije država članica u potpunosti ispune zahtjeve ove Direktive prije nego što započnu s putovanjima iz luka ili u luke te države članice.
   Članak 4.
   Značajne visine vala
   Značajne visine vala (hs) koriste se za određivanje visine vode na palubi za automobile, kada se primjenjuju posebni zahtjevi stabiliteta sadržani u Prilogu I. Vrijednosti značajnih visina vala su one vrijednosti koje u razdoblju od jedne godine neće biti premašene s vjerojatnošću većom od 10 %.
   Članak 5.
   Morsko područje
   1.   Države domaćini najkasnije do 17. svibnja 2004. utvrđuju klasifikaciju morskog prostora kojima prolaze ro-ro putnički brodovi koji obavljaju redoviti linijski prijevoz u njihove luke ili iz njih, kao i odgovarajuće značajne visine vala za ta područja.
   2.   Morsko područje i primjenjive vrijednosti značajne visine vala za ta područja definiraju se sporazumom između država članica ili, kad god je to primjenjivo i moguće, između država članica i trećih zemalja na oba kraja plovidbenog puta. Kada područje plovidbe broda prelazi više od jednog morskog područja, brod mora ispunjavati posebne zahtjeve stabiliteta za najveću vrijednost značajne visine vala utvrđene za ova područja.
   3.   Popis se dostavlja Komisiji i objavljuje u javnoj bazi podataka raspoloživoj na internetskoj stranici nadležnoga tijela za pomorstvo. Mjesto takvih podataka kao i sva ažuriranja popisa i razlozi tih ažuriranja također se dostavljaju Komisiji.
   Članak 6.
   Posebni zahtjevi stabiliteta
   1.   Ne dovodeći u pitanje zahtjeve Pravila II-1/B/8 Konvencije SOLAS (norma SOLAS 90), koji se odnose na vodonepropusno pregrađivanje i stabilitet u oštećenom stanju, svi ro-ro putnički brodovi iz članka 3. stavka 1. moraju ispunjavati posebne zahtjeve stabiliteta određene u Prilogu I. ovoj Direktivi.
   2.   Za ro-ro putničke brodove koji plove isključivo u morskim područjima u kojima je značajna visina vala jednaka ili manja od 1,5 metara, ispunjavanje zahtjeva iz pravila navedenog u stavku 1. smatra se jednakovrijednim ispunjavanju posebnih zahtjeva stabiliteta određenih u Prilogu I.
   3.   Primjenjujući zahtjeve određene u Prilogu I., države članice koriste smjernice navedene u Prilogu II., u mjeri u kojoj je to izvedivo i u skladu s izvedbom dotičnog broda.
   Članak 7.
   Uvođenje posebnih zahtjeva stabiliteta
   1.   Novi ro-ro putnički brodovi moraju ispunjavati posebne zahtjeve stabiliteta navedene u Prilogu I.
   2.   Postojeći ro-ro putnički brodovi, uz izuzetak onih brodova na koje se primjenjuje članak 6. stavak 2., moraju se uskladiti s posebnim zahtjevima stabiliteta određenim u Prilogu I. najkasnije do 1. listopada 2010.
   Postojeći ro-ro putnički brodovi, koji su na dan 17. svibnja 2003. usklađeni sa zahtjevima pravila iz članka 6. stavka 1., moraju se najkasnije do 1. listopada 2015. uskladiti s posebnim zahtjevima stabiliteta navedenima u Prilogu I.
   3.   Ovim se člankom ne dovodi u pitanje članak 4. stavak 1. točka (e) Direktive 1999/35/EZ.
   Članak 8.
   Svjedodžbe
   1.   Svi novi i postojeći ro-ro putnički brodovi koji plove pod zastavom države članice, moraju imati svjedodžbu kojom se potvrđuje usklađenost s posebnim zahtjevima stabiliteta utvrđenima u članku 6. i Prilogu I.
   U ovoj svjedodžbi, koju izdaje uprava države zastave i koja se može koristiti zajedno s drugim srodnim svjedodžbama, navodi se značajna visina vala do koje brod ispunjava posebne zahtjeve stabiliteta.
   Svjedodžba ostaje važeća sve dok brod plovi u području jednake ili manje vrijednosti značajne visine vala.
   2.   Svaka država članica, djelujući u ulozi države domaćina, priznaje svjedodžbe koje je izdala druga država članica u skladu s ovom Direktivom.
   3.   Svaka država članica, djelujući u ulozi države domaćina, prihvaća svjedodžbe koje je izdala treća zemlja, kojima se potvrđuju da je brod u skladu s utvrđenim posebnim zahtjevima stabiliteta.
   Članak 9.
   Sezonska djelatnost i djelatnost u kraćem vremenskom razdoblju
   1.   Ako prijevoznik, koji obavlja djelatnost redovitog linijskog prijevoza tijekom cijele godine, želi uvesti dodatne ro-ro putničke brodove za djelatnost u kraćem vremenskom razdoblju na toj liniji, on o tome mora obavijestiti nadležno tijelo države ili država domaćina, najkasnije mjesec dana prije nego što navedeni brodovi započnu s radom na toj liniji. Međutim, u slučajevima kada zbog nepredviđenih okolnosti treba hitno uvesti zamjenski ro-ro putnički brod da bi se osiguralo neprekinuto odvijanje linijskoga prijevoza, primjenjuje se Direktiva 1999/35/EZ.
   2.   Ako prijevoznik želi sezonski obavljati djelatnost redovitog linijskog prijevoza u kraćem vremenskom razdoblju koje nije dulje od šest mjeseci godišnje, on o tome mora obavijestiti nadležno tijelo države ili država domaćina najkasnije tri mjeseca prije nego što takva djelatnost započne.
   3.   Kada se takve djelatnosti odvijaju u uvjetima značajne visine vala manje od utvrđene za isto morsko područje za djelatnost tijekom cijele godine, nadležno tijelo može za određivanje visine vode na palubi pri primjeni posebnih zahtjeva stabiliteta sadržanih u Prilogu I. upotrebljavati vrijednost značajne visine vala primjenjivu za ovo kraće vremensko razdoblje. Vrijednost značajne visine vala primjenjiva na ovo kraće vremensko razdoblje dogovara se između država članica ili, kada je to primjenjivo i moguće, između država članica i trećih zemalja na oba kraja plovidbenog puta.
   4.   Nakon što nadležno tijelo države ili država domaćina da pristanak za djelatnosti u smislu stavaka 1. i 2., ro-ro putnički brod koji obavlja takve djelatnosti mora imati svjedodžbu kojom se potvrđuje usklađenost s odredbama ove Direktive, kako je predviđeno u članku 8. stavku 1.
   Članak 10.
   Prilagodbe
   Da bi se uzeo u obzir razvoj na međunarodnoj razini, posebice u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO), te radi poboljšanja učinkovitosti ove Direktive s obzirom na iskustvo i tehnički napredak, prilozi se mogu mijenjati u skladu s postupkom iz članka 11. stavka 2.
   Članak 11.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova, osnovan u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 2099/2002 (8).
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinoga članka 8.
   Razdoblje utvrđeno u članku 5. stavku 6. Odluke 1999/468/EZ utvrđuje se na osam tjedana.
   3.   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Članak 12.
   Sankcije
   Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju za kršenja nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i poduzimaju sve mjere potrebne kako bi se osigurala njihova provedba. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
   Članak 13.
   Provedba
   Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom prije 17. studenoga 2004. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
   Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
   Članak 14.
   Stupanje na snagu
   Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 15.
   Adresati
   Ova je Direktiva upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luksemburgu 14. travnja 2003.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         P. COX

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. GIANNITSIS

      (1)  SL C 20 E, 28.1.2003., str. 21.

      (2)  Mišljenje od 11. prosinca 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  Mišljenje Europskog parlamenta od 7. studenoga 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 17. ožujka 2003.

      (4)  SL L 144, 15.5.1998., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2002/84/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 324., 29.11.2002., str. 53.).

      (5)  SL C 178, 22.6.2001., str. 288.

      (6)  SL L 138, 1.6.1999., str. 1. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2002/84/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

      (7)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

      (8)  SL L 324, 29.11.2002., str. 1.

      PRILOG I.
      POSEBNI ZAHTJEVI ZA STABILITET RO-RO PUTNIČKIH BRODOVA
      kako je navedeno u članku 6.
      1.   Uz zahtjeve Pravila II-1/B/8 Konvencije SOLAS, koji se odnose na vodonepropusno pregrađivanje i stabilitet u oštećenom stanju, svi ro-ro putnički brodovi iz članka 3. stavka 1. moraju ispunjavati zahtjeve ovog Priloga.
      1.1.   Odredbe Pravila II-1/B/8.2.3 moraju se ispuniti kod uzimanja u obzir učinka pretpostavljene količine morske vode za koju se pretpostavlja da se nakupila na prvoj palubi iznad projektne vodne linije teretnog prostora ili posebnoga teretnog ro-ro prostora, kako je određeno u Pravilu II-2/3, za koji se pretpostavlja da je oštećen (dalje u tekstu „oštećena ro-ro paluba”). Ostali zahtjevi Pravila II-1/B/8 ne moraju biti ispunjeni prilikom primjene zahtjeva stabiliteta sadržanih u ovom Prilogu. Količina pretpostavljene nakupljene morske vode izračunava se na temelju vodene površine sa stalnom visinom iznad:

                  (a)

                  najniže točke ruba palube oštećenog odjeljka ro-ro palube; ili

                  (b)

                  kada je rub palube oštećenog odjeljka uronjen, tada se proračun zasniva na stalnoj visini iznad mirne vodene površine kod svih kuteva nagiba i trima:

            kako slijedi:

                  0,5 m ako je preostalo nadvođe (fr) 0,3 m ili manje,

                  0,0 m ako je preostalo nadvođe (fr) 2,0 m ili više, i

                  međuvrijednosti se određuju linearnom interpolacijom, ako je preostalo nadvođe (fr) 0,3 m ili više, ali manje od 2,0 m,

            pri čemu je preostalo nadvođe (fr) najmanja udaljenost između oštećene ro-ro palube i konačne vodne linije na mjestu oštećenja u slučaju oštećenja koje se razmatra, ne uzimajući u obzir učinak pretpostavljene količine nakupljene vode na oštećenoj ro-ro palubi.
      1.2.   Kada je postavljen visoko učinkoviti sustav drenaže, pomorska uprava države zastave može dozvoliti smanjenje visine vodene površine.
      1.3.   Za brodove u geografski definiranim ograničenim područjima plovidbe, pomorska uprava države zastave može smanjiti visinu vodene površine propisanu u skladu s točkom 1.1., tako da zamijene takvu visinu vodene površine sljedećim:

                  1.3.1.

                  0,0 m ako je značajna visina vala (hs) koja određuje dotično područje 1,5 m ili manje;

                  1.3.2.

                  vrijednošću određenom u skladu s točkom 1.1., ako je značajna visina vala (hs) koja određuje dotično područje 4,0 m ili više;

                  1.3.3.

                  međuvrijednostima koje se određuju linearnom interpolacijom, ako je značajna visina vala (hs) koja određuje dotično područje 1,5 m ili više, ali manje od 4,0 m,
                  pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:

                  1.3.4.

                  pomorska uprava države zastave se uvjerila da je definirano područje predstavljeno značajnom visinom vala (hs), za koju je vjerojatnost da neće biti premašena veća od 10 %; i

                  1.3.5.

                  u svjedodžbama su navedeni područje rada i, ako je primjenjivo, razdoblje u godini, za koje je utvrđena određena vrijednost značajne visine vala (hs).

            1.4.   Umjesto zahtjeva iz točaka 1.1. ili 1.3., pomorska uprava države zastave može kao drugu mogućnost izuzeti primjenu zahtjeva točaka 1.1. ili 1.3. i prihvatiti dokaz dobiven na temelju modelskih ispitivanja koja se provode za pojedinačni brod u skladu s metodom modelskog ispitivanja navedenome u Dodatku, kojim se dokazuje da se brod neće prevrnuti kod pretpostavljene veličine oštećenja, kako je predviđeno u Pravilu II-1/B/8.4., na najgorem mjestu koje se razmatra prema točki 1.1., u plovidbi na nepravilnim valovima, i
      1.5.   napomena o prihvaćanju rezultata modelskog ispitivanja kao jednakovrijednoga ispunjavanju zahtjeva iz točaka 1.1. ili 1.3. i vrijednost značajne visine vala (hs), koja se koristi u modelskim ispitivanjima, upisuju se u brodske svjedodžbe.
      1.6.   Za ro-ro putničke brodove odobrene u skladu s ovim zahtjevima, primjenjuju se neizmijenjeni podaci, koji se dostavljaju zapovjedniku broda u skladu s Pravilima II-1/B/8.7.1. i II-1/B/8.7.2., sastavljenima radi usklađivanja s Pravilima II-1/B/8.2.3. do II-1/B/8.2.3.4.
      2.   Za procjenu učinka pretpostavljene količine nakupljene morske vode na oštećenoj ro-ro palubi iz točke 1., važeće su sljedeće odredbe:
      2.1.   poprečna ili uzdužna pregrada se smatra neoštećenom ako svi njezini dijelovi leže unutar vertikalnih površina s obje strane broda, koje su smještene na udaljenosti od vanjske oplate jednakoj jednoj petini širine broda, kako je utvrđeno Pravilom II-1/2 i mjereno pod pravim kutevima na simetralu broda na razini najniže pregradne teretne linije;
      2.2.   u slučajevima kada je trup broda strukturalno djelomično proširen radi usklađivanja s odredbama ovog Priloga, povećanje vrijednosti jedne petine njegove širine, koje iz toga proizlazi, koristi se kroz sve proračune, ali ne utječe na položaj postojećih prodora kroz pregrade, cijevnih sustava itd., koji su bili prihvaćeni prije proširenja;
      2.3.   nepropusnost poprečnih ili uzdužnih pregrada koje se uzimaju u obzir kao učinkovite za zadržavanje pretpostavljene nakupljene morske vode u dotičnom odjeljku na oštećenoj ro-ro palubi mora biti razmjerna sustavu drenaže i mora izdržati hidrostatski tlak u skladu s rezultatima proračuna stabiliteta u oštećenom stanju. Takve pregrade moraju biti visoke najmanje 2,2 m. Međutim, u slučaju broda s visećim palubama automobila, minimalna visina pregrade ne smije biti manja od visine pod visećom palubom kada je u spuštenom položaju;
      2.4.   za posebna rješenja, kao što su viseće palube pune širine i široki bočni pregradci, mogu se prihvatiti druge visine pregrada na temelju detaljnih modelskih ispitivanja;
      2.5.   učinak pretpostavljene količine nakupljene morske vode ne mora se uzeti u obzir ni za jedan odjeljak oštećene ro-ro palube, pod uvjetom da takav odjeljak na svakoj strani palube ima otvore za otjecanje vode, ravnomjerno raspoređene duž bočnih stranica odjeljka, koji ispunjavaju sljedeće zahtjeve:
      2.5.1.   A ≥ 0,3 l
      pri čemu je A ukupna površina otvora za otjecanje vode na svakom boku palube u m2; l je duljina odjeljka u m;
      2.5.2.   brod mora zadržati preostalo nadvođe od najmanje 1,0 m u slučaju najgoreg oštećenja, ne uzimajući u obzir učinak pretpostavljene količine vode na oštećenoj ro-ro palubi; i
      2.5.3.   takvi otvori za otjecanje vode moraju biti smješteni unutar visine od 0,6 m iznad oštećene ro-ro palube, dok donji kraj otvora mora biti unutar 2 cm iznad oštećene ro-ro palube; i
      2.5.4.   takvi otvori za otjecanje vode moraju imati uređaje za zatvaranje ili zaklopke, koji sprečavaju prodor vode na ro-ro palubu i istodobno dozvoljavaju odvod vode, koja se može nakupiti na ro-ro palubi.
      2.6.   Kada se smatra da je pregrada iznad ro-ro palube oštećena, oba odjeljka koja graniče s pregradom smatraju se naplavljenima do iste visine vodene površine, kako je izračunata u točki 1.1. ili 1.3.
      3.   Prilikom određivanja značajne visine vala, upotrebljavaju se visine valova navedene na kartama ili u klasifikaciji morskog područja koju sastavljaju države članice u skladu s člankom 5. ove Direktive.
      3.1.   Za brodove koji obavljaju djelatnost samo u kraćem razdoblju, uprava države domaćina mora, u dogovoru s drugim zemljama čija je luka uključena u plovidbeni put broda, odrediti značajnu visinu vala koja će se koristiti.
      4.   Modelska se ispitivanja provode u skladu s Dodatkom.

         Dodatak
         Metoda modelskog ispitivanja
         1.   Ciljevi

         U ispitivanjima predviđenima u točki 1.4. zahtjeva stabiliteta uključenih u Prilog I., brod mora biti sposoban izdržati plovidbu morem u najgorem mogućem pretpostavljenom slučaju oštećenja, kako je definirano niže u točki 3.
         2.   Model broda

         2.1.   Model mora predstavljati kopiju stvarnog broda kako vanjskim oblikom tako i unutarnjim razmještajem, a posebno svih oštećenih prostora koji utječu na postupak naplavljivanja i prelijevanja vode. Oštećenje mora predstavljati najgori slučaj oštećenja, definiran radi usklađivanja s Pravilom II-1/B/8.2.3.2 Konvencije SOLAS. Dodatno ispitivanje se zahtijeva kod oštećenja na sredini broda uz ravnu kobilicu, ako je mjesto najgoreg oštećenja prema normi SOLAS 90 izvan raspona od ± 10 % Lpp od sredine broda. Ovo dodatno ispitivanje zahtijeva se samo kada se pretpostavlja da su oštećeni ro-ro prostori.
         2.2.   Model mora ispunjavati sljedeće zahtjeve:
         2.2.1.   duljina između okomica (Lpp) mora biti najmanje 3 m;
         2.2.2.   debljina stjenki trupa mora biti dovoljno tanka u područjima u kojima ovo svojstvo ima utjecaj na rezultate;
         2.2.3.   svojstva gibanja moraju ispravno prikazivati gibanja stvarnog broda, uz posebnu pažnju koju treba posvetiti određivanju mjerila za radijus okretanja kod ljuljanja i posrtanja. Gaz, trim, nagib i težište trebaju predstavljati najgori slučaj oštećenja;
         2.2.4.   glavna projektna svojstva, kao što su vodonepropusne pregrade, zračnici itd., iznad i ispod pregradne palube, koji mogu dovesti do nesimetričnog naplavljivanja moraju se, koliko je to izvedivo, ispravno prikazati na modelu kako bi predstavljali stvarnu situaciju;
         2.2.5.   oblik otvora oštećenja mora biti kako slijedi:
         2.2.5.1.   pravokutnik širine u skladu s Pravilom II-1/B/8.4.1 Konvencije SOLAS i neograničenog vertikalnog pružanja;
         2.2.5.2.   jednakokračni trokut u horizontalnoj ravnini visine koja odgovara B/5 u skladu s Pravilom II-1/B/8.4.2 Konvencije SOLAS.
         3.   Postupak pokusa

         3.1.   Model se mora izložiti dugobregovitim nepravilnim valovima, definiranim prema Jonswapovom spektru sa značajnom visinom vala hs, utvrđenom u točki 1.3. zahtjeva stabiliteta, koji ima vršni faktor y, i vršno razdoblje Tp kako slijedi:
         3.1.1.   Tp = 4√hs, uz y = 3,3; i
         3.1.2.   Tp jednak razdoblju rezonancije ljuljanja za oštećeni brod bez vode na palubi kod navedenog stanja krcanja, ali ne veći od 6√hs, uz y = 1.
         3.2.   Model mora imati slobodu kretanja i mora se postaviti na bočne valove (90° u odnosu na smjer napredovanja) s otvorom od oštećenja položenim tako da je smješten okomito na smjer dolazećih valova. Model se ne smije kontrolirati na način da se odupire prevrtanju. Ako je brod u naplavljenom stanju uspravan, treba ga nagnuti za 1° u smjeru oštećenja.
         3.3.   Treba provesti najmanje pet pokusa za svako vršno razdoblje. Vrijeme trajanja ispitivanja za svaku vožnju mora biti takvo da se postigne stanje ravnoteže, ali vožnja treba trajati najmanje 30 minuta u stvarnom vremenu. Za svako ispitivanje treba koristiti drugi način stvaranja niza valova.
         3.4.   Ako niti jedan od pokusa ne rezultira konačnim nagibom u smjeru oštećenja, pokuse treba ponoviti s po pet vožnji za svako od dva navedena stanja valova ili, alternativno, model treba dodatno nagnuti u smjeru oštećenja i pokus ponoviti s dvije vožnje za svako od dva navedena stanja valova. Svrha ovih dodatnih pokusa je na najbolji mogući način pokazati sposobnost odupiranja prevrtanju u oba smjera.
         3.5.   Ispitivanja treba provesti za sljedeće slučajeve oštećenja:
         3.5.1.   najgori slučaj oštećenja s obzirom na područje ispod kraka poluge prema Konvenciji SOLAS; i
         3.5.2.   najgori slučaj oštećenja na sredini broda s obzirom na preostalo nadvođe u području sredine broda, ako se to zahtijeva točkom 2.1.
         4.   Kriterij preživljavanja broda

         Smatra se da će brod preživjeti ako se stanje ravnoteže postigne u uzastopnim ispitnim vožnjama, kako se zahtijeva točkom 3.3., pod uvjetom da se kutevi ljuljanja veći od 30° u odnosu na vertikalnu os, koji se pojavljaju u više od 20 % ciklusa ljuljanja, ili nagib u stanju ravnoteže veći od 20°, uzimaju kao prevrtanja čak i kada se postigne stanje ravnoteže.
         5.   Odobrenje ispitivanja

         5.1.   Prijedlozi za programe modelskog ispitivanja unaprijed se dostavljaju upravi države domaćina na odobrenje. Također treba imati na umu da manji slučajevi oštećenja mogu prouzročiti najgori mogući tijek događaja.
         5.2.   Ispitivanje treba dokumentirati pomoću izvješća i video snimke ili drugih oblika slikovnih zapisa koji sadrže sve potrebne podatke o brodu i rezultate ispitivanja.

      PRILOG II.
      OKVIRNE SMJERNICE ZA NACIONALNE UPRAVE
      kako je navedeno u članku 6. stavku 3.
      DIO I.

         PRIMJENA

      U skladu s odredbama članka 6. stavka 3. ove Direktive, ove smjernice koriste nacionalne uprave država članica pri primjeni posebnih zahtjeva stabiliteta navedenih u Prilogu I., u mjeri u kojoj je to izvedivo i u skladu s konstrukcijom dotičnoga broda. Brojevi točaka koji se niže pojavljuju odgovaraju onima iz Priloga I.

         Točka 1.

      Kao prvi korak, svi ro-ro putnički brodovi iz članka 3. stavka 1. ove Direktive, moraju ispunjavati normu o preostalom stabilitetu SOLAS 90, budući da se ista primjenjuje na sve putničke brodove izgrađene 29. travnja 1990. ili nakon tog datuma. Primjenom ovog zahtjeva definira se preostalo nadvođe fr potrebno za proračune, koji se zahtijevaju u točki 1.1.

         Točka 1.1.

                  1.

                  Ovaj se stavak odnosi na primjenu pretpostavljene količine vode nakupljene na pregradnoj (ro-ro) palubi. Pretpostavlja se da je voda prodrla na palubu kroz otvor od oštećenja. Ovim se stavkom zahtijeva da brod, pored ispunjavanja punih zahtjeva norme SOLAS 90, nadalje ispunjava dio kriterija SOLAS 90, koji su sadržani u točkama 2.3. do 2.3.4. Pravila II-1/B/8 s utvrđenom količinom vode na palubi. Za ovaj proračun nije potrebno uzeti u obzir druge zahtjeve Pravila II-1/B/8. Na primjer, brod za potrebe ovog proračuna ne mora ispunjavati zahtjeve u pogledu kutova ravnoteže ili ne-uranjanja granice urona.

                  2.

                  Nakupljena voda dodaje se kao tekući teret s jednom zajedničkom površinom unutar svih odjeljaka, za koje se pretpostavlja da su naplavljeni na palubi za automobile. Visina (hw) vode na palubi ovisi o preostalom nadvođu (fr) nakon oštećenja i mjeri se u smjeru oštećenja (vidjeti sliku 1.). Preostalo nadvođe je minimalna udaljenost između oštećene ro-ro palube i konačne vodne linije (nakon mjera izravnavanja, ako su provedene) na mjestu pretpostavljenog oštećenja nakon ispitivanja svih mogućih scenarija pri utvrđivanju usklađenosti s normom SOLAS 90, kako se zahtijeva u točki 1. Priloga I. Kod izračunavanja fr ne treba voditi računa o utjecaju pretpostavljene količine vode za koju se pretpostavlja da se nakupila na oštećenoj ro-ro palubi.

                  3.

                  Ako je fr 2,0 m ili više, pretpostavlja se da se voda neće nakupljati na ro-ro palubi. Ako je fr 0,3 m ili manje, tada se pretpostavlja da je visina hw 0,5 m. Međuvrijednosti visina vode dobivaju se linearnom interpolacijom (vidjeti sliku 2.).

         Točka 1.2.

      Sredstva drenaže vode mogu se smatrati učinkovitima samo ako su takvog kapaciteta da sprečavaju nakupljanje velike količine vode na palubi, tj. više tisuća tona na sat, što je znatno izvan kapaciteta određenih u vrijeme donošenja ovih pravila. Takvi drenažni sustavi visoke učinkovitosti mogu se razvijati i odobravati u budućnosti (na temelju smjernica koje izrađuje Međunarodna pomorska organizacija).

         Točka 1.3.

                  1.

                  Pretpostavljena količina nakupljene vode na palubi može se, uz bilo koje ograničenje u skladu s točkom 1.1., ograničiti za plovidbe u područjima koja se definiraju kao geografski ograničena područja. Ova su područja određena u skladu sa značajnom visinom vala (hs), koja definira područje u skladu s odredbama članka 5. ove Direktive.

                  2.

                  Ako značajna visina vala (hs) u području o kojem je riječ iznosi 1,5 m ili manje, pretpostavlja se da se na oštećenoj ro-ro palubi neće nakupljati dodatna voda. Ako je značajna visina vala u području o kojem je riječ 4,0 m ili više, tada se vrijednost visine pretpostavljene nakupljene vode izračunava u skladu s točkom 1.1. Međuvrijednosti treba utvrditi linearnom interpolacijom (vidjeti sliku 3.).

                  3.

                  Visina hw je konstantna, stoga je količina dodane vode promjenjiva budući da ovisi o kutu nagibanja i o tome je li kod bilo kojeg određenog kuta nagibanja rub palube uronjen ili ne (vidjeti sliku 4.). Treba naglasiti da se pretpostavlja da je naplavljivost prostora na palubi za automobile 90 % (MSC/Circ. 649), dok su naplavljivosti drugih prostora, za koje se pretpostavlja da su naplavljeni, one propisane Konvencijom SOLAS.

                  4.

                  Ako se proračuni kojima se prikazuje usklađenost s ovom Direktivom odnose na značajnu visinu vala manju od 4,0 m, ta se ograničavajuća vrijednost značajne visine vala mora zabilježiti u brodskoj svjedodžbi o sigurnosti putničkog broda.

         Točke 1.4 i 1.5.

      Kao alternativa ispunjavanju novih zahtjeva stabiliteta iz točke 1.1. ili 1.3., vlasti mogu prihvatiti dokaz o usklađenosti putem modelskih ispitivanja. Zahtjevi za modelska ispitivanja su detaljno navedeni u Dodatku Prilogu I. Smjernice u vezi s modelskim ispitivanjima sadržane su u dijelu II. ovog Priloga.

         Točka 1.6.

      Uobičajeno izvedene standardne ograničavajuće operativne krivulje prema normi SOLAS 90 (KG ili GM) ne moraju ostati primjenjive u slučajevima u kojima se pretpostavlja „nakupljanje vode na palubi” prema uvjetima iz ove Direktive, te se može pojaviti potreba za određivanjem revidiranih graničnih krivulja koje uzimaju u obzir učinke ove dodatne vode. U tu svrhu treba izvesti dostatne proračune koji odgovaraju primjerenom broju radnih gazova i trimova.

         Napomena: Revidirane granične krivulje dozvoljenih vrijednosti KG/GM mogu se dobiti postupkom iteracije, pri čemu se minimalni višak GM vrijednosti koji proizlazi iz proračuna stabiliteta u oštećenom stanju s vodom na palubi dodaje ulaznom KG-u (ili se oduzima od GM-a) koji se koristi za određivanje nadvođa u oštećenom stanju (fr), na kojem se zasnivaju količine vode na palubi, s time da se ovaj postupak ponavlja sve dok višak GM-a ne postane zanemariv.
      Za očekivati je da će izvođači započeti takav postupak iteracije s omjerom maksimalni KG/minimalni GM koji je razumno moguć u službi, te da bi mogli zatražiti izmjenu razmještaja pregrada i paluba, kako bi se višak GM-a koji proizlazi iz proračuna stabiliteta u oštećenom stanju s vodom na palubi sveo na minimum.

         Točka 2.1.

      Za potrebe zahtjeva Konvencije SOLAS za oštećeno stanje, pregrade unutar linije B/5 se smatraju neoštećenima u slučaju bočnog oštećenja od sudara.

         Točka 2.2.

      Ako su postavljeni bočni blisteri da bi se omogućila usklađenost s Pravilom II-1/B/8, i kao posljedica postoji povećanje širine (B) broda a time i udaljenosti B/5 od boka broda za taj brod, takva promjena neće prouzročiti premještanje bilo kojih postojećih dijelova strukture ili bilo kojih postojećih prodora glavne poprečne vodonepropusne pregrade ispod pregradne palube (vidjeti sliku 5.).

         Točka 2.3.

                  1.

                  Poprečne ili uzdužne pregrade/stijene, koje su postavljene i uzimaju se u obzir radi zadržavanja gibanja pretpostavljene nakupljene vode na oštećenoj ro-ro palubi, ne moraju biti strogo „vodonepropusne”. Mogu se dozvoliti male količine propuštanja pod uvjetom da postoji rješenje drenaže, kojim se uspješno sprečava nakupljanje vode na „drugoj strani” pregrade/stijene. U takvim slučajevima, kada izljevi postaju neučinkoviti kao posljedica gubitka razlike u razinama vode, treba osigurati druge načine pasivne drenaže.

                  2.

                  Visina (Bh) poprečnih i uzdužnih pregrada/stijena ne smije biti manja od (8 × hw) metara, gdje je hw visina nakupljene vode, kako se izračunava primjenom preostalog nadvođa i značajne visine vala (kako je navedeno u točkama 1.1. i 1.3.). Međutim, ni u jednom slučaju visina pregrade/stijene ne smije biti manja od veće od sljedećih vrijednosti:

                              (a)

                              2,2 metra; ili

                              (b)

                              visine između pregradne palube i najniže točke podstrukture s donje strane međupalube ili viseće palube za automobile, kada su u spuštenom položaju. Treba naglasiti da svaki razmak između gornjeg ruba pregrade i donje strane lima mora biti primjereno „zatvoren limom” u poprečnom ili uzdužnom smjeru (vidjeti sliku 6.).
                              Pregrade/stijene, čija je visina manja od gore navedene, mogu se prihvatiti ako su provedena modelska ispitivanja u skladu s dijelom II. ovog Priloga, kojima se potvrđuje da drukčiji dizajn osigurava primjereni standard preživljavanja broda. Kod određivanja visine pregrade/stijene treba voditi računa i o tome da visina bude dostatna za sprečavanje progresivnog naplavljivanja u okviru zahtijevanog opsega stabiliteta. Ovaj se opseg ne smije dovesti u pitanje u modelskim ispitivanjima.

                                 Napomena: Opseg se može smanjiti na 10 stupnjeva pod uvjetom da se odgovarajuća površina ispod krivulje poveća (kako je navedeno u MSC 64/22).

         Točka 2.5.1.

      Površina „A” se odnosi na trajne otvore. Treba naglasiti da „otvori za otjecanje vode” nisu prikladni za brodove za koje se zahtijeva uzgon cijelog ili dijela nadgrađa, kako bi se ispunili kriteriji. Postoji zahtjev da se otvori za otjecanje vode opreme zatvarajućim zaklopkama koje sprečavaju ulazak vode, ali omogućavaju njezino otjecanje.
      Ove zaklopke ne smiju raditi uz pomoć uređaja. Moraju biti samodjelujuće i mora se pokazati da ne ograničavaju otjecanje u značajnoj mjeri. Svako veće smanjenje učinkovitosti mora se nadomjestiti postavljanjem dodatnih otvora kako bi se održala zahtijevana površina.

         Točka 2.5.2.

      Za otvore za otjecanje vode koji se smatraju učinkovitima, minimalna udaljenost od donjeg ruba otvora za otjecanje do vodne linije oštećenja mora biti najmanje 1,0 m. Prilikom izračuna minimalne udaljenosti ne uzima se u obzir utjecaj bilo koje dodatne količine vode na palubi (vidjeti sliku 7.).

         Točka 2.5.3.

      Otvori za otjecanje vode moraju se smjestiti što je niže moguće u bočnoj linici ili vanjskoj oplati. Donji rub otvora za otjecanje vode mora biti najviše 2 cm iznad pregradne palube a gornji rub otvora najviše 0,6 m (vidjeti sliku 8.).

         Napomena: Prostori na koje se primjenjuje točka 2.5, tj. oni prostori opremljeni otvorima za otjecanje vode ili sličnim otvorima, ne uključuju se kao neoštećeni prostori u izračunavanju krivulje stabiliteta u neoštećenom i oštećenom stanju.

         Točka 2.6.

                  1.

                  Propisano pružanje oštećenja primjenjuje se duž cijele duljine broda. Ovisno o standardu pregrađivanja, oštećenje ne mora utjecati niti na jednu pregradu ili može utjecati samo na pregradu ispod pregradne palube ili samo na pregradu iznad pregradne palube ili su moguće različite kombinacije.

                  2.

                  Sve poprečne i uzdužne pregrade/stijene koje zadržavaju pretpostavljenu nakupljenu količinu vode moraju biti pričvršćene na svojim mjestima u svakom trenutku kad se brod nalazi u plovidbi.

                  3.

                  U slučajevima kada je poprečna pregrada/stijena oštećena, razina nakupljene vode na palubi je ista s obje strane oštećene pregrade/stijene i odgovara visini hw (vidjeti sliku 9.).

            DIO II.

         MODELSKA ISPITIVANJA

      Svrha je ovih smjernica osigurati jednoznačnost u načinima izgradnje i provjere modela kao i u provođenju i analiziranju modelskih ispitivanja imajući na umu da raspoloživa sredstva i troškovi na neki način utječu na ovu jednoznačnost.
      Sadržaj točke 1. Dodatka Prilogu I. sam je po sebi jasan.

         Točka 2. – Model broda

      2.1.   Materijal od kojeg je model izrađen nije važan sam po sebi, pod uvjetom da je model u neoštećenom i oštećenom stanju dovoljno čvrst da bi se osiguralo da su hidrostatska svojstva ista kao ona stvarnog broda, te da je savijanje kao odziv trupa na valovima zanemarivo.
      Također je važno osigurati da se oštećeni odjeljci na modelu izrade što je točnije moguće, kako bi se osiguralo da se prikaže ispravna količina naplavljene vode.
      Budući da ulazak vode (čak i u malim količinama) u neoštećene dijelove modela utječe na njegovo ponašanje, treba poduzeti mjere da bi se osiguralo da do takvog ulaska vode ne dođe.
      2.2.   Značajke modela

      2.2.1.   Imajući u vidu da utjecaji mjerila imaju značajnu ulogu u ponašanju modela za vrijeme ispitivanja, važno je osigurati da se ovi utjecaji svedu na najmanju moguću mjeru, koliko je to praktično izvedivo. Model mora biti čim veći, budući da se pojedinosti oštećenih odjeljaka mogu lakše izvesti na većim modelima i utjecaji mjerila se smanjuju. Stoga se preporučuje da duljina modela ne bude manja od one koja odgovara mjerilu 1: 40. Međutim, zahtijeva se da duljina modela ne bude manja od 3 metra na pregradnoj teretnoj liniji.
      2.2.2. (a)   Na mjestu pretpostavljenih oštećenja, model mora biti što je moguće tanji, kako bi se osiguralo da su količina naplavljene vode i njezino težište ispravno prikazani. Razumije se da možda neće biti moguće model trupa i elemente primarnog i sekundarnog pregrađivanja u području oštećenja izraditi sa svim pojedinostima, te da zbog ovih ograničenja u izradi možda neće biti moguće točno proračunati pretpostavljenu naplavljivost prostora.
      2.2.2. (b)   Tijekom ispitivanja utvrđeno je da pružanje modela u vertikalnom smjeru može utjecati na rezultate kada se ispitivanje provodi dinamički. Stoga se zahtijeva da se model broda izradi do visine od najmanje tri standardne visine nadgrađa iznad pregradne palube (nadvođe), tako da se veliki valovi nastali od uređaja za stvaranje niza valova ne prelamaju preko modela.
      2.2.2. (c)   Važno je ne samo da se provjere gazovi u neoštećenom stanju, nego i da se točno izmjere gazovi oštećenog modela radi usporedbe s onima koji proizlaze iz proračuna stabiliteta u oštećenom stanju. Nakon mjerenja gazova u oštećenom stanju, može se pokazati potreba za podešavanjem naplavljivosti oštećenog odjeljka uvođenjem neoštećenih prostora ili dodavanjem težina. Međutim, također je važno osigurati da je težište naplavljene vode točno prikazano. U ovom se slučaju sva učinjena podešavanja moraju provoditi uz mjere sigurnosti.
      2.2.2. (d)   Ako se zahtijeva da model ima stijene na palubi, čija je visina manja od one koja se zahtijeva prema točki 2.3. Priloga I., na model se mora postaviti CCTV uređaj, tako da se svako „zapljuskivanje” i nakupljanje vode na neoštećenom dijelu palube može nadgledati. U ovom slučaju, video snimka događaja čini dio dokumentacije o ispitivanju.
      2.2.3.   Kako bi se osiguralo da svojstva gibanja modela predstavljaju ona stvarnog broda, važno je provesti i pokus nagibanja i pokus ljuljanja modela u neoštećenom stanju, tako da se provjere položaj GM-a i raspodjela masa neoštećenog broda.
      Poprečni radijus okretanja stvarnog broda ne smije biti veći od 0,4B a uzdužni radijus okretanja ne smije biti veći od 0,25L.
      Razdoblje poprečnog ljuljanja modela izračunava se kako slijedi:

      pri čemu je:

                  GM

                  :

                  metacentarska visina stvarnog broda (u neoštećenom stanju)

                  g

                  :

                  ubrzanje zbog sile teže

                  λ

                  :

                  mjerilo modela

                  B

                  :

                  širina stvarnog broda

         Napomena:

      Iako se pokusi nagiba i ljuljanja modela u oštećenom stanju mogu prihvatiti kao kontrola za potrebe provjere krivulje preostalog stabiliteta, takva se ispitivanja ne prihvaćaju kao zamjena za ispitivanja u neoštećenom stanju.
      Model se u oštećenom stanju ipak mora podvrgnuti pokusu ljuljanja, kako bi se dobilo razdoblje ljuljanja koje se zahtijeva radi provođenja ispitivanja prema točki 3.1.2.
      2.2.4.   Sadržaj ove točke je sam po sebi razumljiv. Pretpostavlja se da su zračnici oštećenih odjeljaka stvarnog broda odgovarajući za neometano naplavljivanje i gibanje naplavljene vode. Međutim, nastojanje da se u mjerilu izrade zračni kanali stvarnog broda može dovesti do neželjenih utjecaja mjerila. Kako bi se osiguralo da do toga ne dođe, preporučuje se da se zračni kanali izrade u većem mjerilu nego što je mjerilo modela, pazeći da to ne utječe na protok vode na palubi za automobile.
      2.2.5.   Jednakokračni trokutni profil oštećenja u obliku prizme je onaj koji odgovara teretnoj vodenoj liniji.
      Dodatno, u slučajevima kada postoje bočni odjeljci širine manje od B/5 i kako bi se izbjegao svaki mogući utjecaj mjerila, duljina oštećenja na mjestu bočnih grotala ne smije biti manja od 2 metra.

         Točka 3. Postupak pokusa

      3.1.   Spektar valova

      Koristi se Jonswapov spektar, budući da on opisuje mora ograničenog prostiranja i trajanja koji odgovara većini stanja na svjetskim morima. S tim u vezi je važno da se provjeri ne samo vršno razdoblje niza valova, nego da se i nulto razdoblje predstavi što točnije.
      3.1.1.   Uzimajući u obzir da je vršno razdoblje 4√hs, te da je faktor pojačanja y = 3,3, razdoblje presijecanja nulte točke ne smije biti veće od:

                  {Tp/(1,20 do 1,28)}+/- 5 %

            3.1.2.   Razdoblje presijecanja nulte točke koje odgovara vršnom razdoblju jednakom razdoblju ljuljanja oštećenog modela i pod uvjetom da faktor y iznosi 1, ne treba biti veće od:

                  {Tp/(1,3 do 1,4)}+/- 5 %

            s napomenom da se, ako je razdoblje ljuljanja oštećenog modela veće od 6√hs, vršno se razdoblje mora ograničiti na 6√hs.

         Napomena:

      Utvrđeno je da nije praktično odrediti granice za razdoblja presijecanja nulte točke za spektar valova modela u skladu s nominalnim vrijednostima matematičke formule. Stoga se dozvoljava tolerancija pogreške od 5 %.
      Zahtijeva se da se za svaku vožnju ispitivanja snimi i dokumentira spektar valova. Mjerenja za ovakvo snimanje obavljaju se u neposrednoj blizini modela (premda ne u zavjetrini) – vidjeti sliku (a) dolje, i također u blizini uređaja za proizvodnju valova. Također se zahtijeva da se model opremi mjernim instrumentima tako da se njegova gibanja (ljuljanje, poniranje i posrtanje) kao i njegovo držanje (nagib, uron i trim) nadgledaju i bilježe tijekom ispitivanja.

      Sonda za mjerenje vala „u blizini modela” mora se smjestiti ili na luku A ili na luku B (slika (a)).

         Točke 3.2., 3.3., 3.4.

      Sadržaj ovih točaka smatra se sam po sebi jasnim.
      Točka 3.5.   Simulirana oštećenja

      Opsežno istraživanje, provedeno u svrhu razvijanja odgovarajućih kriterija za nove brodove, jasno je pokazalo da je, osim GM-a i nadvođa kao važnih parametara za sposobnost preživljavanja putničkih brodova, površina ispod krivulje preostalog stabiliteta do kuta maksimalnog GZ-a također drugi važan faktor. Posljedično se pri odabiru najgoreg oštećenja po SOLAS-u radi usklađivanja sa zahtjevima točke 3.5.1. kao najgore oštećenje uzima ono koje daje najmanju površinu ispod krivulje preostalog stabiliteta do kuta maksimalnog GZ-a.

         Točka 4. – Kriteriji preživljavanja

      Sadržaj ove točke smatra se sam po sebi jasnim.

         Točka 5. Odobrenje ispitivanja

      Sljedeća dokumentacija mora biti dio izvješća koji se podnosi upravi:

                  (a)

                  proračuni stabiliteta u oštećenom stanju za najgore oštećenje po SOLAS-u i na sredini broda (ako se razlikuju);

                  (b)

                  nacrt općeg plana modela zajedno s pojedinostima o konstrukciji i instrumentima;

                  (c)

                  izvješća o pokusima nagiba i ljuljanja;

                  (d)

                  proračuni razdoblja ljuljanja stvarnog broda i modela; i

                  (e)

                  spektar nominalnih i izmjerenih valova (u blizini stroja za proizvodnju valova odnosno u blizini modela);

                  (f)

                  reprezentativna snimka gibanja, držanja i zanašanja modela;

                  (g)

                  odgovarajuće video snimke.

         Napomena:

      Uprava mora biti nazočna svim ispitivanjima.

         Slike

         (Okvirne smjernice za nacionalne uprave)

         Slika 1.

         Slika 2.

                  1.

                  Ako je fr ≥ 2,0 metra, visina vode na palubi (hw) = 0,0 metara.

                  2.

                  Ako je fr < 0,3 metra, visina vode na palubi (hw) = 0,5 metara.

         Slika 3.

                  1.

                  Ako je hs ≥ 4,0 metra, visina vode na palubi se izračunava prema slici 3.

                  2.

                  Ako je hs < 1,5 metara, visina vode na palubi (hw) = 0,0 metara.

            Na primjer:

                  Ako je fr = 1,15 metara i hs = 2,75 metara, visina hw = 0,125 metara.

         Slika 4.

         Slika 5.

         Slika 6.

      Brod bez visećih paluba za automobile
      Primjer 1.:

                  Visina vode na palubi = 0,25 metara

                  Minimalna zahtijevana visina pregrade = 2,2 metra

            Brod s visećom palubom (u smjeru barijere)
      Primjer 2.:

                  Visina vode na palubi (hw) = 0,25 metara

                  Minimalna zahtijevana visina pregrade = x

         Slika 7.

      Minimalno zahtijevano nadvođe do otvora za otjecanje vode = 1,0 m

         Slika 8.

         Slika 9.

      Rub palube nije uronjen