title: 2008/748/EZ: Odluka Komisije od 18. rujna 2008. o neuvrštenju triflumizola u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ i o povlačenju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže tu tvar (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 5075)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 58

               HR

               Službeni list Europske unije

               307

         32008D0748

               L 252/37

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 18. rujna 2008.
   o neuvrštenju triflumizola u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ i o povlačenju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže tu tvar
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 5075)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/748/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske Zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište (1), a posebno četvrti podstavak njezinog članka 8. stavka 2.,
   budući da:

               (1)

               Člankom 8. stavkom 2. Direktive 91/414/EEZ predviđeno je da država članica, tijekom razdoblja od 12 godina nakon obavijesti o toj Direktivi, može odobriti stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja koja sadrže aktivne tvari koje nisu navedene u Prilogu I. toj Direktivi, ali koje se već nalaze na tržištu dvije godine nakon datuma prijave, pri čemu se navedene tvari postupno pregledavaju u okviru programa rada.

               (2)

               Uredbama Komisije (EZ) br. 451/2000 (2) i (EZ) br. 1490/2002 (3) utvrđena su detaljna pravila za provedbu treće faze programa rada iz članka 8. stavka 2. Direktive 91/414/EEZ i utvrđuje se popis aktivnih tvari koje se moraju ocijeniti s ciljem njihovog mogućeg uvrštenja u Prilog I. Direktivi 91/414/EZ. Taj popis uključuje triflumizol.

               (3)

               Učinci triflumizola na zdravlje ljudi i okoliš ocijenjeni su u skladu s odredbama utvrđenima u uredbama (EZ) br. 451/2000 i (EZ) br. 1490/2002 za niz uporaba koje je predložio podnositelj zahtjeva. Osim toga, tim se uredbama imenuju države članice izvjestiteljice koje Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA) moraju podnijeti odgovarajuća izvješća o ocjeni i preporuke u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 451/2000. Država članica izvjestiteljica za triflumizol bila je Nizozemska, a sve odgovarajuće informacije podnesene su 4. siječnja 2006.

               (4)

               Komisija je u skladu s člankom 11.a Uredbe (EZ) br. 1490/2002 pregledala triflumizol. Države članice i Komisija su u okviru Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja pregledale prijedlog izvješća o ponovnoj ocjeni za tu tvar i dovršile ga 20. svibnja 2008. u obliku izvješća Komisije o ponovnoj ocjeni.

               (5)

               Odbor je tijekom pregleda te aktivne tvari i uzimajući u obzir primjedbe zaprimljene od država članica zaključio da postoje jasne naznake na temelju kojih se može očekivati da ta aktivna tvar ima štetne učinke na zdravlje ljudi, a posebno da je izloženost korisnika i radnika veća od 100 % AOEL-a (dopuštena razina izloženosti korisnika).

               (6)

               Komisija je pozvala podnositelja zahtjeva da podnese svoje primjedbe o rezultatima razmatranja triflumizola i da se izjasni hoće li ustrajati na uvrštenju tvari ili ne. Podnositelj zahtjeva podnio je svoje primjedbe, koje su bile detaljno razmotrene. Međutim, unatoč argumentima koje je izložio podnositelj zahtjeva, ustanovljeni razlozi za zabrinutost nisu mogli biti uklonjeni, a ocjene izrađene na temelju dostavljenih informacija nisu dokazale da je moguće očekivati da sredstva za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol pod predloženim uvjetima uporabe općenito udovoljavaju zahtjevima utvrđenima u članku 5. stavku 1. točkama (a) i (b) Direktive 91/414/EEZ.

               (7)

               Stoga triflumizol ne bi trebalo uvrstiti u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.

               (8)

               Trebalo bi poduzeti mjere kojima će se osigurati povlačenje odobrenja izdanih za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol u utvrđenom roku te da se ona neće obnavljati niti da će se za takva sredstva izdavati nova odobrenja.

               (9)

               Svako produljenje roka koje je država članica odobrila za odlaganje, skladištenje, stavljanje na tržište i uporabu postojećih zaliha sredstava za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol trebalo bi ograničiti na 12 mjeseci, čime bi se omogućila uporaba postojećih zaliha u jednoj sljedećoj sezoni uzgoja i osigurala raspoloživost sredstava za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol u razdoblju od 18 mjeseci nakon donošenja ove Odluke.

               (10)

               Ova Odluka ne dovodi u pitanje podnošenje zahtjeva za triflumizol u skladu s člankom 6. stavkom 2. Direktive 91/414/EEZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 33/2008 od 17. siječnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Direktive Vijeća 91/414/EEZ u pogledu redovnog i ubrzanog postupka za ocjenu aktivnih tvari koje su bile dio programa rada iz članka 8. stavka 2. te Direktive, ali nisu bile uvrštene u njezin Prilog I. (4) s ciljem njihovog mogućeg uvrštenja u njezin Prilog I.

               (11)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Triflumizol se kao aktivno sredstvo ne uvrštava u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.
   Članak 2.
   Države članice osiguravaju da se:

               (a)

               odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol povuku do 18. ožujka 2009.;

               (b)

               od datuma objave ove Odluke ne izdaju niti ne obnavljaju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže triflumizol.

         Članak 3.
   Svako produljenje roka koje države članice odobravaju u skladu s člankom 4. stavkom 6. Direktive 91/414/EEZ mora biti što je kraće moguće i prestaje vrijediti najkasnije 18. ožujka 2010.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. rujna 2008.

            Za Komisiju

         Androulla VASSILIOU

            Članica Komisije

      (1)  SL L 230, 19.8.1991., str. 1.

      (2)  SL L 55, 29.2.2000., str. 25.

      (3)  SL L 224, 21.8.2002., str. 23.

      (4)  SL L 15, 18.1.2008., str. 5.


Odluka Komisije od 10/12/2015 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7848 - ATP / AXA / CLUB QUARTERS / CLEAVON) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2007/699/EZ: Odluka Komisije od 29. listopada 2007. o izmjenama Direktive Vijeća 92/33/EEZ s ciljem produljenja odstupanja koje se odnosi na uvjete za uvoz reprodukcijskog sadnog materijala povrća iz trećih zemalja (priopćena pod brojem dokumenta C(2007) 5218)

text:
               03/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               307

         32007D0699

               L 284/33

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.10.2007.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 29. listopada 2007.
   o izmjenama Direktive Vijeća 92/33/EEZ s ciljem produljenja odstupanja koje se odnosi na uvjete za uvoz reprodukcijskog sadnog materijala povrća iz trećih zemalja
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2007) 5218)
   (2007/699/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/33/EEZ od 28. travnja 1992. o stavljanju na tržište reprodukcijskog sadnog materijala povrća osim sjemena (1), a posebno njezin članak 16. stavak 2. drugi podstavak,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 16. stavkom 1. Direktive 92/33/EEZ, Komisija mora odlučiti je li reprodukcijski sadni materijal povrća, osim sjemena, proizveden u trećoj zemlji i osigurava li jednaka jamstva koja se odnose na obveze dobavljača, identitet, svojstva, zdravstveno stanje bilja, mjere za uzgoj, pakiranje, provođenje nadzora, označivanje i pečaćenje, je li istovrijedan, u pogledu svega navedenog, reprodukcijskom sadnom materijalu povrća, osim sjemena, proizvedenog u Zajednici i usklađen sa zahtjevima i uvjetima te Direktive.

               (2)

               Međutim, trenutačno raspoloživi podaci o uvjetima koji se primjenjuju u trećim zemljama još su uvijek nedostatni da bi Komisiji, u ovoj fazi, omogućili donošenje takve odluke koja se odnosi na bilo koju treću zemlju.

               (3)

               Kako bi se spriječilo narušavanje tokova trgovinske razmjene, državama članicama koje uvoze reprodukcijski sadni materijal povrća, osim sjemena, iz trećih zemalja, potrebno je dopustiti da za takve proizvode nastave primjenjivati uvjete istovrijedne uvjetima koji se primjenjuju za slične proizvode u Zajednici u skladu s člankom 16. stavkom 2. Direktive 92/33/EEZ. Stoga je razdoblje primjene za odstupanje predviđeno Direktivom 92/33/EEZ za takav uvoz potrebno produljiti i nakon 31. prosinca 2007.

               (4)

               Direktivu 92/33/EEZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (5)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za sjeme i reprodukcijski materijal za poljoprivredu, hortikulturu i šumarstvo,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U članku 16. stavku 2. prvom podstavku Direktive 92/33/EEZ datum „31. prosinca 2007.” zamjenjuje se s „31. prosinca 2012.”.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. listopada 2007.

            Za Komisiju

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 157, 10.6.1992., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2006/124/EZ (SL L 339, 6.12.2006., str. 12.).


title: 2003/859/EZ: Odluka Komisije od 5. prosinca 2003. o izmjeni Odluke 2002/106/EZ u pogledu uspostave razlikovnog testa za klasičnu svinjsku kugu (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 4522)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               173

         32003D0859

               L 324/55

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 5. prosinca 2003.
   o izmjeni Odluke 2002/106/EZ u pogledu uspostave razlikovnog testa za klasičnu svinjsku kugu
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 4522)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2003/859/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2001/89/EZ od 23. listopada 2001. o mjerama Zajednice za kontrolu klasične svinjske kuge (1), a posebno njezin članak 17. stavak 5.,
   budući da:

               (1)

               Pravila za korištenje cjepiva protiv klasične svinjske kuge i srodnih razlikovnih testova utvrđena su u Direktivi 2001/89/EZ i Odluci Komisije 2002/106/EZ od 1. veljače 2002. o odobravanju Dijagnostičkog priručnika u kojem se utvrđuju dijagnostički postupci, metode uzorkovanja i mjerila za ocjenjivanje laboratorijskih testova za potvrdu prisutnosti klasične svinjske kuge (2).

               (2)

               Korištenje cjepiva markera otežano je nedostatkom pouzdanih razlikovnih testova koji bi mogli prepoznati cijepljene svinje od onih koje su virusom klasične svinjske kuge zaražene prirodnim putem. Odlukom 2002/106/EZ zbog toga nije uspostavljen nijedan razlikovni test za klasičnu svinjsku kugu.

               (3)

               Referentni laboratorij Zajednice za dijagnosticiranje klasične svinjske kuge tijekom 2003., u suradnji s nacionalnim laboratorijima za dijagnosticiranje klasične svinjske kuge, slijedom Odluke Komisije 2003/265/EZ od 10. travnja 2003. o financijskoj pomoći Referentnom laboratoriju Zajednice za dijagnosticiranje klasične svinjske kuge za ocjenu novog razlikovnog testa za klasičnu svinjsku kugu (3), proveo navedeno ocjenjivanje.

               (4)

               Rezultati tog postupka ocjene pokazuju da su osjetljivost i specifičnost novog razlikovnog testa dovoljni da omoguće njegovu upotrebu u sklopu žurno provedenog cijepljenja cjepivom markerom.

               (5)

               U skladu s Direktivom 2001/89/EZ, treba uspostaviti novi razlikovni test za razlikovanje cijepljenih svinja od onih prirodno zaraženih virusom klasične svinjske kuge utvrđivanjem smjernica o njegovom korištenju. Ta pravila trebaju osigurati da korištenje cjepiva markera zajedno s tim testom ne predstavlja neprihvatljiv rizik za kretanja ili trgovinu cijepljenim svinjama, njihovim potomstvom ili proizvodima.

               (6)

               Odluku Komisije 2002//106/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (7)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Poglavlje VIII. Priloga Odluci 2002/106/EZ zamjenjuje se Prilogom ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 5. prosinca 2003.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 316, 1.12.2001., str. 5.

      (2)  SL L 39, 9.2.2002., str. 71.

      (3)  SL L 97, 15.4.2003., str. 81.

      PRILOG
      Poglavlje VIII. Priloga Odluci 2002/106/EZ zamjenjuje se sljedećim:

         „POGLAVLJE VIII.

            Razlikovni testovi u slučaju potrebe za žurnim postupkom cijepljenja

         A.   Osnovna načela

         1.   Razlikovni serološki test ELISA (razlikovni test) dostupan je i može uspješno razlikovati svinje cijepljene cjepivom markerom koje potiče protutijela samo na glikoprotein E2 virusa klasične svinjske kuge, od svinja zaraženih divljom vrstom virusa klasične svinjske kuge. Ovaj test smišljen je tako da otkrije protutijela na Erns glikoprotein virusa klasične svinjske kuge. Temelji se na načelu da nezaražene životinje cijepljene cjepivima markerima proizvode samo protutijela na glikoprotein E2 virusa klasične svinjske kuge, dok životinje zaražene virusom iz prirode reagiraju i proizvode i protutijela na virusne antigene.
         Taj razlikovni test osjetljiv je i specifičan (1). Međutim, i svinje koje su se zarazile pestivirusima različitim od virusa klasične svinjske kuge, poput virusa BVD-a (eng. Bovine viral diarrhoea) ili virusa BD-a (eng. Border disease), također će reagirati Erns-pozitivno. Uz to, osjetljivost testa nije idealna jer neke životinje cijepljene cjepivom markerom, a nakon tog zaražene, mogu i ne reagirati Erns-pozitivno.
         Prema trenutačno dostupnim podacima razlikovni test ne može se s pouzdanošću upotrijebiti za testiranje uzoraka seruma divljih svinja.
         2.   Razlikovni test je imunosni pokus kojim se blokira enzim u tekućoj fazi. Uzorci, koji se testiraju, inkubiraju se na mikrotitar pločicama prethodno presvučenim monoklonalnim protu-Erns protutijelima zajedno s točno definiranom količinom Erns antigena. Svako protutijelo specifično na Erns veže se na definiranu količinu Erns antigena u otopini te se stvara kompleks protutijelo/antigen koji reagira s protu-Erns protutijelima na mikrotitar pločici. Nakon što se pločice operu kako bi se s njih uklonio materijal koji se nije vezao, na njih se dodaje peroksidaza s oznakom protu-Erns konjugata, koja se veže na Erns antigen udružen u spoj a protutijelom koje je presvuklo površinu mikrotitar pločice. Nevezani konjugat uklanja se pranjem, a dodaje se supstrat koji sadrži kromogen. Stupnjevi boje koja nastaje recipročno su proporcionalni količini protutijela specifičnih na Erns prisutan u uzorku. Ako uzorak sadrži protutijela (negativan uzorak), veći dio definirane količine Erns antigena koji je dodan može se vezati na protu-Erns protutijela na površini pločice te se vidjeti snažna reakcija bojom. Rezultat se dobiva usporedbom optičke gustoće (OD) u posudama u kojima se nalaze uzorci s posudama u kojima se nalaze negativni i pozitivni kontrolni sadržaj.
         B.   Smjernice za korištenja razlikovnog testa u sklopu postupka cijepljenja cjepivom markerom na svinjogojskim gospodarstvima u okviru članka 19. Direktive 2001/89/EZ

         Razlikovni test zamišljen je tako da provjeri postojanje ili izostanak kolanja virusa klasične svinjske kuge u populaciji svinja cijepljenih cjepivom markerom. Raspoloživi podaci ukazuju na to da ga se u te svrhe može uspješno koristiti na razini krda, ali da se ne može pouzdano isključiti mogućnost da su pojedine svinje zaražene virusom klasične svinjske kuge. Posebno bi specifičnost razlikovnog testa mogla biti nedovoljno pouzdana u prepoznavanju svinja cijepljenih marker cjepivom od zaraženih svinja, ako se radi o populaciji odraslih svinja. U slučaju dvojbenih rezultata dotične svinje moraju se zaklati ili usmrtiti na human način u skladu s Direktivom 93/119/EZ, a njihovi organi moraju se testirati na virus klasične svinjske kuge. Za to su najprikladniji testovi izolacije virusa i PCR (lančana reakcija polimeraze).
         Sve ovo treba imati na umu prilikom osmišljavanja strategije provedbe žurnoga cijepljenja marker cjepivom te prilikom tumačenja rezultata ispitivanja na virus klasične svinjske kuge u populaciji svinja cijepljenih marker cjepivom.
         Postupak uzimanja uzoraka i testiranja cijepljene populacije prije ukidanja ograničenja koja se imaju primijeniti u cijepljenome području u skladu s člankom 19. Direktive 2001/89/EZ trebali bi ovisiti o starosti cijepljenih svinja, kategoriji svinja (tovljenici/za klanje, rasplodne) i razini željene sigurnosti obzirom na kolanje virusa u populaciji.
         Pojedinosti postupaka uzimanja uzoraka i testiranja će, dakle, biti utvrđene planom provedbe žurnoga cijepljenja koji će se Komisiji podnijeti u skladu s člankom 19. stavkom 3. Direktive 2001/89/EZ.”

         (1)  U skladu s rezultatima istraživanja koji je proveo Referentni laboratorij Zajednice za dijagnostiku klasične svinjske kuge i nacionalni laboratoriji za dijagnostiku klasične svinjske kuge, osjetljivost tog razlikovnog testa je oko 94 %, a njegova specifičnost oko 98 %.


title: Odluka br. 1482/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o donošenju Programa Zajednice za poboljšanje funkcioniranja sustava oporezivanja na unutarnjem tržištu (Fiscalis 2013) i o stavljanju izvan snage Odluke br. 2235/2002/EZ

text:
               09/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               248

         32007D1482

               L 330/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               11.12.2007.

      ODLUKA br. 1482/2007/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 11. prosinca 2007.
   o donošenju Programa Zajednice za poboljšanje funkcioniranja sustava oporezivanja na unutarnjem tržištu (Fiscalis 2013) i o stavljanju izvan snage Odluke br. 2235/2002/EZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Odluka br. 888/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 1998. o uspostavi Programa Zajednice za poboljšanje sustava neizravnog oporezivanja na unutarnjem tržištu (program Fiscalis) (3) (dalje u tekstu „program iz 2002.”) i Odluka br. 2235/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. prosinca 2002. o donošenju programa za poboljšanje funkcioniranja poreznih sustava na unutarnjem tržištu (Program Fiscalis 2003. - 2007.) (4) (dalje u tekstu „program iz 2007.”) značajno su doprinijeli postizanju ciljeva Ugovora. Stoga je prikladno nastaviti aktivnosti koje su započete prema tim programima. Program donesen ovom Odlukom (dalje u tekstu „Program”) trebao bi trajati šest godina kako bi uskladio svoje trajanje s onim o višegodišnjem financijskom okviru koji je sadržan u Međuinstitucionalnom sporazumu od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i ispravnom financijskom upravljanju (5).

               (2)

               Na unutarnjem tržištu učinkovita, jedinstvena i djelotvorna primjena prava Zajednice temeljna je za funkcioniranje sustava oporezivanja, posebno za zaštitu nacionalnih financijskih interesa kroz suzbijanje utaje i izbjegavanja poreza, izbjegavanje narušavanja tržišnog natjecanja i smanjenje opterećenja na uprave i porezne obveznike. Postizanje takve učinkovite, jedinstvene i djelotvorne primjene prava Zajednice posao je Zajednice nastupajući u partnerstvu s državama članicama. Učinkovita i djelotvorna suradnja među sadašnjim i mogućim budućim državama članicama i između njih i Komisije ključan je element za funkcioniranje sustava oporezivanja i borbe protiv prijevare. Program bi također trebao pomoći ukazati na zakonodavstvo i upravne prakse koje sprečavaju suradnju i moguće mjere pravne zaštite od prepreka toj suradnji.

               (3)

               Kako bi se podupro postupak pristupanja zemalja kandidatkinja potrebno je osigurati praktična sredstva da se osposobe porezne uprave tih zemalja da mogu poduzeti cjelokupan niz zadataka koji se traže prema zakonodavstvu Zajednice od dana njihovog pristupanja. Program dakle mora biti otvoren zemljama kandidatkinjama. Sličan pristup treba poduzeti sa mogućim zemljama kandidatkinjama.

               (4)

               Transeuropski računalni sustavi sigurne komunikacije i razmjene informacija koji se financiraju u sklopu programa iz 2007. igraju važnu ulogu u jačanju poreznih sustava unutar Zajednice i shodno tome trebaju se nastaviti financirati. K tome trebalo bi biti moguće uključiti u Program daljnje sustave za razmjenu informacija vezano uz porez kao što su Sustav nazora kretanja trošarina (EMCS) uspostavljen prema Odluci br. 1152/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o računalnoj obradi kretanja i nadzoru proizvoda koji podliježu trošarinama (6), i svaki drugi sustav koji se zahtijeva za potrebe Direktive Vijeća 2003/48/EZ od 3. lipnja 2003. o oporezivanju dohotka od kamate na štednju (7).

               (5)

               Iskustvo koje je Zajednica stekla kroz programe iz 2002. i 2007. pokazuje da okupljanje dužnosnika iz različitih nacionalnih administracija u stručnim aktivnostima kao što su radni posjeti, seminari, projektne skupine i multilateralni nadzori doprinosi postizanju ciljeva tih programa. Te se aktivnosti prema tome trebaju nastaviti. Također bi trebalo biti moguće razviti nove vrste aktivnosti koje bi još učinkovitije odgovarale potrebama koje se mogu pojaviti.

               (6)

               Iskustvo stečeno kroz programe iz 2002. i 2007. ukazuje na to da koordinirani razvoj i provedba zajedničkog programa osposobljavanja značajno doprinose ciljevima takvih programa, a posebno postizanju visokog standarda razumijevanja prava Zajednice. Mogućnosti koje pruža okoliš elektroničkog učenja treba u ovom kontekstu u potpunosti istražiti.

               (7)

               Dužnosnici koji su aktivni u području oporezivanja imaju potrebu za odgovarajućim standardom lingvističke sposobnosti kako bi surađivali i sudjelovali u Programu. Zemlje sudionice trebale bi osigurati potrebno jezično osposobljavanje svojih dužnosnika.

               (8)

               Potrebno je predvidjeti mogućnost organiziranja pojedinih aktivnosti uz sudjelovanje stručnjaka, kao što su dužnosnici iz trećih zemalja ili predstavnika međunarodnih organizacija.

               (9)

               Srednjoročna ocjena programa iz 2007. potvrdila je da informacije koje proizlaze iz programskih aktivnosti trebaju postati dostupne svim zemljama sudionicama i Komisiji.

               (10)

               Iako primarna odgovornost za postizanje ciljeva Programa leži na zemljama sudionicama potrebna je i aktivnost Zajednice za koordinaciju aktivnosti koje se provode prema Programu kao i za osiguravanje infrastrukture i nužnog poticaja.

               (11)

               Budući da ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se, zbog opsega i učinaka aktivnosti, može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenom u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti određenom u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (12)

               Ova Odluka utvrđuje tijekom cijelog trajanja Programa, financijski okvir koji sačinjava primarnu uputu, u okviru značenja točke 37. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. o proračunskoj disciplini i ispravnom financijskom upravljanju za proračunsko nadležno tijelo tijekom godišnjeg proračunskog postupka.

               (13)

               Mjere potrebne za provedbu ove Odluke trebaju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (8),

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Program Fiscalis 2013.
   1.   Višegodišnji akcijski program Zajednice (Fiscalis 2013.) (dalje u tekstu „Program”) donosi se za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. kako bi se poboljšao rad poreznih sustava na unutarnjem tržištu.
   2.   Program se sastoji od sljedećih aktivnosti:

               (a)

               komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija;

               (b)

               multilateralnih nadzora kako je određeno u članku 2. stavku 4.;

               (c)

               seminara i projektnih skupina;

               (d)

               radnih posjeta;

               (e)

               obrazovnih aktivnosti; i

               (f)

               drugih sličnih aktivnosti potrebnih za postizanje ciljeva Programa.

         Sudjelovanje u aktivnostima navedenim pod točkama od (b) do (f) je na dobrovoljnoj osnovi.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „oporezivanje” znači sljedeće poreze koji se primjenjuju u zemljama sudionicama kako je određeno u članku 3. stavku 1.:

                           (a)

                           porez na dodanu vrijednost;

                           (b)

                           trošarine na alkohol i duhanske proizvode kao i poreze na energente i električnu energiju kako je određeno u Direktivama 92/83/EEZ (9), 95/59/EZ (10) odnosno 2003/96/EZ (11);

                           (c)

                           poreze na dohodak i na kapital kako je opisano u članku 1. stavku 2. Direktive 77/799/EEZ (12);

                           (d)

                           poreze na premije osiguranja kako je određeno u članku 3. Direktive 76/308/EEZ (13);

               2.

               „uprava” znači javna tijela vlasti i druga tijela u zemljama sudionicama koja su odgovorna za upravljanje poreznim aktivnostima i onima koje se na njih odnose;

               3.

               „dužnosnik” znači član u upravi;

               4.

               „multilateralni nadzor” znači koordinirani nadzor porezne obveze jednog ili više povezanih poreznih obveznika koji organiziraju dvije ili više zemalja sudionica s zajedničkim ili upotpunjujućim interesima, u što je uključena najmanje jedna država članica.

         Članak 3.
   Sudjelovanje u Programu
   1.   Zemlje sudionice su države članice i zemlje koje se navode u stavku 2.
   2.   Program je otvoren za sudjelovanje:

               (a)

               država kandidatkinja koje uživaju korist pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim propisima i uvjetima za sudjelovanje tih zemalja u programima Zajednice donesenima u predmetnom okvirnom sporazumu i srodnim odlukama Vijeća; i

               (b)

               mogućih država kandidatkinja, u skladu s odredbama koje treba utvrditi s tim zemljama u skladu s okvirnim sporazumima vezano uz njihovo sudjelovanje u programima Zajednice.

         3.   Države sudionice predstavljaju dužnosnici.
   Članak 4.
   Ciljevi
   1.   Cjelokupan cilj programa je poboljšanje pravilnog funkcioniranja poreznih sustava na unutarnjem tržištu kroz jačanje suradnje između zemalja sudionica, njihovih uprava i dužnosnika.
   2.   Posebni ciljevi Programa su sljedeći:

               (a)

               s obzirom na porez na dodanu vrijednost i trošarine:

                           i.

                           osigurati učinkovitu, djelotvornu i opširnu razmjenu informacija i upravnu suradnju;

                           ii.

                           omogućiti dužnosnicima da postignu visoku razinu razumijevanja prava Zajednice i njegovu primjenu u državama članicama; i

                           iii.

                           osigurati neprekidno unaprjeđenje upravnih postupaka, uzimajući u obzir potrebe uprava i poreznih obveznika kroz razvoj i širenje dobre upravne prakse;

               (b)

               s obzirom na poreze na dohodak i na kapital:

                           i.

                           osigurati učinkovitu i djelotvornu razmjenu informacija i upravnu suradnju uključujući sudjelovanje u dobrim upravnim praksama; i

                           ii.

                           omogućiti dužnosnicima da postignu visok standard razumijevanja prava Zajednice i njegove primjene u državama članicama;

               (c)

               s obzirom na poreze na premije osiguranja, poboljšati suradnju između uprava, osiguravajući bolju primjenu postojećih pravila; i

               (d)

               s obzirom na zemlje kandidatkinje i moguće zemlje kandidatkinje, zadovoljiti posebne potrebe tih zemalja tako da one poduzmu potrebne mjere za pristup u području zakonodavstva o oporezivanju i upravne sposobnosti.

         Članak 5.
   Radni program i pokazatelji
   Komisija, u skladu s postupkom o upravljanju navedenom u članku 17. stavku 2., godišnje donosi radni program. Radni program se temelji na planu aktivnosti predviđenih za odnosnu proračunsku godinu i za očekivani raspored sredstava. Radni program se objavljuje na internetskoj stranici Komisije.
   Radni program sadrži pokazatelje za posebne ciljeve Programa kako je određeno u članku 4. stavku 2., koji se koriste za srednjoročne i konačne ocjene Programa u skladu s člankom 19.
   POGLAVLJE II.

      PROGRAMSKE AKTIVNOSTI

   Članak 6.
   Komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija
   1.   Komisija osigurava da su komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija operativni.
   2.   Komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija sastoje se od sljedećeg:

               (a)

               Zajedničke komunikacijske mreže/Zajedničko sistemsko sučelje (CCN/CSI);

               (b)

               Sustav razmjene informacija o PDV-u (VIES);

               (c)

               sustavi za trošarine;

               (d)

               Sustav o kretanju trošarina i njihovom nadzoru (EMCS); i

               (e)

               svi novi komunikacijski sustavi i sustavi za razmjenu informacija vezani uz poreze i uspostavljeni u skladu sa zakonodavstvom Zajednice i koji su predviđeni u radnom programu kako se navodi u članku 5.

         3.   Sastavnice komunikacijskih sustava i sustava za razmjenu informacija u Zajednici su hardver, softver i mrežna povezanost koji su zajednički svim državama članicama.
   Komisija u ime Zajednice zaključuje potrebne ugovore kako bi osigurala operativnost tih sastavnica.
   4.   Sastavnice komunikacijskih sustava i sustava za razmjenu informacija koje nisu u Zajednici sastoje se od nacionalnih baza podataka koje sačinjavaju dio tih sustava, mrežne povezanosti između sastavnica Zajednice i onih koje nisu u Zajednici i onih softvera i hardvera koje svaka država članica smatra odgovarajućima za potpunu učinkovitost tih sustava unutar svoje uprave.
   Države članice osiguravaju da se sastavnice koje nisu u Zajednici održe operativnima i da mogu funkcionirati povezano sa sastavnicama u Zajednici.
   5.   Komisija u suradnji s državama članicama koordinira one aspekte uspostavljanja i funkcioniranja sastavnica sustava i infrastrukture u Zajednici i izvan nje, navedene u stavku 2., koji su potrebni za osiguranje njihove funkcionalnosti, međupovezanosti i neprekidnog poboljšanja. Države članice poštuju planove i rokove koji su određeni u tom smislu.
   Članak 7.
   Multilateralni nadzor
   Zemlje sudionice odabiru među multilateralnim nadzorima koje su same organizirale, one čije troškove snosi Zajednica u skladu s člankom 14. Nakon svakog takvog nadzora Komisiji se podnosi izvješće o ocjeni.
   Članak 8.
   Seminari i projektne skupine
   Komisija i zemlje sudionice zajednički organiziraju seminare i projektne skupine.
   Članak 9.
   Radni posjeti
   1.   Zemlje sudionice mogu organizirati radne posjete za dužnosnike. Radni posjeti ne traju duže od jednog mjeseca. Svaki radni posjet ima za cilj određenu stručnu aktivnost i prikladno je pripremljen, nadziran i shodno tome ocijenjen od strane dotičnih dužnosnika i uprava.
   2.   Zemlje sudionice omogućuju dužnosnicima koji dolaze u posjet da igraju važnu ulogu u aktivnostima domaće uprave. S tim ciljem dužnosnici posjetitelji su ovlašteni obavljati zadatke koji se odnose na zadaće koje su im povjerene od strane domaće uprave u skladu s njihovim pravnim sustavom.
   3.   Tijekom radnog posjeta građanska je odgovornost dužnosnika u posjeti jednaka odgovornosti dužnosnika uprave domaćina. Dužnosnici u posjeti su obvezani jednakim pravilima profesionalne tajne i transparentnosti kao i dužnosnici uprave domaćina.
   Članak 10.
   Aktivnosti osposobljavanja
   1.   Zemlje sudionice u suradnji s Komisijom unaprjeđuju strukturiranu suradnju između nacionalnih obrazovnih tijela i dužnosnika odgovornih za osposobljavanje u poreznim upravama, i to na sljedeće načine:

               (a)

               razvojem postojećih programa osposobljavanja i, gdje je potrebno, novim programima kako bi se osigurao zajednički temelj za osposobljavanje dužnosnika i kako bi stekli potrebne stručne vještine i znanje;

               (b)

               prema potrebi, otvaranje tečajeva osposobljavanja u području oporezivanja za dužnosnike iz svih zemalja sudionica gdje zemlja sudionica predviđa takve tečajeve za svoje vlastite dužnosnike;

               (c)

               prema potrebi, razvojem potrebnih alata za zajedničko osposobljavanje u području poreza.

         2.   Zemlje sudionice, kad je prikladno, integriraju zajednički razvijene programe osposobljavanja navedene u stavku 1. točki (a) u nacionalne programe osposobljavanja.
   Zemlje sudionice osiguravaju da se njihovim dužnosnicima osigura početno i trajno osposobljavanje potrebno za stjecanje zajedničkih stručnih vještina i znanja u skladu s programima osposobljavanjima te jezično osposobljavanje potrebno kako bi dužnosnici postigli zadovoljavajuću razinu jezične sposobnosti za sudjelovanje u Programu.
   Članak 11.
   Sudjelovanje u aktivnostima prema Programu
   Stručnjaci kao što su predstavnici međunarodnih organizacija i dužnosnici iz trećih zemalja mogu sudjelovati u aktivnostima organiziranima prema Programu kadgod je to važno za postizanje ciljeva određenih u članku 4.
   Članak 12.
   Dijeljenje informacija
   Informacije koje proizlaze iz aktivnosti navedenih u članku 1. stavku 2. dijele zemlje sudionice i Komisija u mjeri u kojoj one doprinose postizanju ciljeva Programa.
   POGLAVLJE III.

      FINANCIJSKE ODREDBE

   Članak 13.
   Financijski okvir
   1.   Financijski okvir za provedbu Programa u razdoblju od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. je 156 900 000 EUR-a.
   2.   Godišnje raspodjele odobravaju proračunska nadležna tijela u granicama višegodišnjeg financijskog okvira u skladu s točkom 37. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. o proračunskoj disciplini i razumnom financijskom upravljanju.
   Članak 14.
   Troškovi
   1.   Troškove koji su potrebni za provedbu Programa snosi Zajednica i zemlje sudionice u skladu sa stavcima od 2. do 6.
   2.   Zajednica snosi sljedeći trošak:

               (a)

               troškove stjecanja, razvoja, ugradbe, održavanja i rada na dnevnoj osnovi sastavnica sustava za komunikaciju i sustava razmjene informacija u Zajednici navedenih u članku 6. stavku 3.;

               (b)

               putne troškove i troškove života za dužnosnike iz zemalja sudionica koji se odnose na multilateralne nadzore, radne posjete, seminare i projektne skupine;

               (c)

               organizacijske troškove seminara;

               (d)

               putne troškove i troškove života za stručnjake koji sudjeluju u aktivnostima navedenim u članku 11.;

               (e)

               troškove stjecanja, razvoja, ugradbe, održavanja obrazovnih sustava i modula u mjeri u kojoj su zajednički za sve zemlje sudionice; i

               (f)

               troškove drugih aktivnosti navedenih u članku 1. stavku 2. točki (f) do najviše 5 % od ukupnog troška Programa.

         3.   Zemlje sudionice surađuju s Komisijom kako bi osigurale da se raspodijeljena sredstva koriste u skladu s načelom razumnog financijskog upravljanja.
   Komisija u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (14) (dalje u tekstu „Financijska uredba”) određuje pravila vezano uz plaćanje troškova i o njima obavještava zemlje sudionice.
   4.   Komisija u skladu s postupkom upravljanja navedenim u članku 17. stavku 2. donosi sve potrebne mjere za upravljanje proračunom Programa.
   5.   Financijska sredstva Programa mogu također pokriti troškove koji se odnose na pripremu, praćenje, nadzor, reviziju i ocjenu aktivnosti koje se izravno zahtijevaju za upravljanje Programom i za postizanje njegovih ciljeva, posebno studije, sastanke, informacijske djelatnosti i izdavačke djelatnosti, troškove vezane uz mreže informacijske tehnologije usmjerene na razmjenu informacija, zajedno sa svim troškovima za tehničku i administrativnu pomoć koji nastanu Komisiji prilikom upravljanja Programom.
   Udio administrativnog troška općenito ne prelazi 5 % ukupnog troška Programa uključujući upravni trošak pripisan Komisiji.
   6.   Zemlje sudionice snose sljedeće troškove:

               (a)

               troškove stjecanja, razvoja, ugradbe, održavanja i rada na dnevnoj osnovi sastavnica sustava za komunikaciju i sustava razmjene informacija u Zajednici navedenih u članku 6. stavku 4.; i

               (b)

               troškove koji se odnose na početno i trajno osposobljavanje, uključujući jezično osposobljavanje svojih dužnosnika.

         Članak 15.
   Primjenjivost Financijske uredbe
   Financijska se uredba primjenjuje na sve potpore u okviru značenja njezinih stavaka od 108. do 120. koja se dodjeljuju u skladu s ovom Odlukom. Prethodno sastavljeni sporazum u okviru značenja članka 108. Financijske uredbe i njegovih detaljnih provedbenih odredaba zaključuje se sa korisnicima koji izjavljuju svoj pristanak na reviziju uporabe dodijeljenih financijskih sredstava od strane Revizorskog suda. Takve revizije se mogu provoditi bez prethodne najave.
   Članak 16.
   Financijski nadzor
   Financijske odluke i svi sporazumi ili ugovori koji proizlaze iz ove Odluke podliježu financijskom nadzoru i prema potrebi nasumičnim revizijama Komisije posebno Europskog ureda za borbu protiv prijevare (OLAF) i Revizorskog suda.
   POGLAVLJE IV.

      OSTALE ODREDBE

   Članak 17.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže Odbor Fiscalis.
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
   Rok iz članka 4. stavka 3. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.
   Članak 18.
   Praćenje
   Program podliježe stalnom zajedničkom nadzoru zemalja sudionica i Komisije.
   Članak 19.
   Srednjoročne i konačne ocjene
   1.   Srednjoročne i konačne ocjene Programa provode se pod odgovornošću Komisije koristeći izvješća navedena u stavku 2. i bilo koje druge relevantne informacije. Program se ocjenjuje uzimajući u obzir ciljeve postavljene u članku 4.
   Srednjoročna ocjena daje pregled rezultata postignutih do sredine roka trajanja Programa s obzirom na učinkovitost i djelotvornost kao i na kontinuiranu relevantnost ciljeva Programa i učinak njegovih aktivnosti. Njome se također ocjenjuje korištenje financijskih sredstava i napredak praćenja i provedbe.
   Konačna se ocjena usredotočuje na učinkovitost i djelotvornost aktivnosti Programa. Srednjoročna i konačna ocjena se objavljuju na internetskim stranicama Komisije.
   2.   Zemlje sudionice podnose sljedeća izvješća o ocjeni Komisiji:

               (a)

               do 31. ožujka 2011. srednjoročno izvješće o ocjeni o značaju Programa, njegovoj učinkovitosti i djelotvornosti; i

               (b)

               do 31. ožujka 2014. konačno izvješće o ocjeni usmjereno na učinkovitost i djelotvornost Programa.

         3.   Na temelju izvješća navedenih u stavku 2. i svake druge relevantne informacije Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću sljedeća izvješća:

               (a)

               do 31. srpnja 2011. srednjoročno izvješće o ocjeni i obavijest o poželjnosti nastavka Programa uz prema potrebi priloženi prijedlog; i

               (b)

               do 31. srpnja 2014. konačno izvješće o ocjeni.

         Ta se izvješća također šalju Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija za informaciju.
   Članak 20.
   Stavljanje izvan snage
   Odluka br. 2235/2002/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2008.
   Međutim, financijske obveze vezane uz aktivnosti provedene prema toj Odluci nastavljaju se provoditi u skladu s tom Odlukom do njihovog završetka.
   Članak 21.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. siječnja 2008.
   Članak 22.
   Adresati
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Strasbourgu 11. prosinca 2007.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  SL C 93, 27.4.2007., str. 1.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 20. lipnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 22. studenoga 2007.

      (3)  SL L 126, 28.4.1998., str. 1.

      (4)  SL L 341, 17.12.2002., str. 1. Odluka kako je zadnje izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 885/2004 (SL L 168, 1.5.2004., str. 1.).

      (5)  SL C 139, 14.6.2006., str. 1.

      (6)  SL L 162, 1.7.2003., str. 5.

      (7)  SL L 157, 26.6.2003., str. 38. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2006/98/EZ (SL L 363, 20.12.2006., str. 129.).

      (8)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (9)  Direktiva Vijeća 92/83/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju struktura trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL L 316, 31.10.1992., str. 21.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2005.

      (10)  Direktiva Vijeća 95/59/EZ od 27. studenoga 1995. o porezima, osim poreza na promet, koji utječu na potrošnju obrađenog duhana (SL L 291, 6.12.1995., str. 40.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2002/10/EZ (SL L 46, 16.2.2002., str. 26.).

      (11)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, 31.10.2003., str. 51.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2004/75/EZ (SL L 157, 30.4.2004., str. 100.).

      (12)  Direktiva Vijeća 77/799/EEZ od 19. prosinca 1977. o uzajamnoj pomoći nadležnih tijela država članica u području izravnog oporezivanja i oporezivanja premija osiguranja (SL L 336, 27.12.1977., str. 15.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2006/98/EZ.

      (13)  Direktiva Vijeća 76/308/EEZ od 15. ožujka 1976. o uzajamnoj pomoći za naplatu potraživanja vezano uz određene trošarine, poreze, pristojbe i druge mjere (SL L 73, 19.3.1976., str. 18.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.

      (14)  SL L 248, 16.9.2002., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EZ, Euratom) br. 1995/2006 (SL L 390, 30.12.2006., str. 1.).