title: Odluka Vijeća (EU) 2017/2464 od 18. prosinca 2017. o ovlašćivanju Austrije i Rumunjske da u interesu Europske unije prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
               29.12.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 348/43

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2017/2464
   od 18. prosinca 2017.
   o ovlašćivanju Austrije i Rumunjske da u interesu Europske unije prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Europska unija postavila je za jedan od svojih ciljeva promicanje zaštite prava djeteta, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

               (2)

               Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčila njihova što hitnija predaja u državu njihova uobičajenog boravišta, kao i osigurati zaštitu prava na kontakt i prava na skrb.

               (3)

               Uredbom Bruxelles II.a dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitnija predaja nezakonito odvedene ili zadržane djece.

               (4)

               Sve države članice Unije stranke su Haške konvencije iz 1980.

               (5)

               Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

               (6)

               Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje između država članica Unije i trećih država mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

               (7)

               Haškom konvencijom iz 1980. određuje se da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izjavile da prihvaćaju pristup.

               (8)

               Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti toj konvenciji niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

               (9)

               Na temelju Mišljenja 1/13 Suda Europske unije (3), izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

               (10)

               Panama je 2. veljače 1994. položila svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Panamu 1. svibnja 1994.

               (11)

               Sve dotične države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Paname Haškoj konvenciji iz 1980. Panama je prihvatila pristup Bugarske, Cipra, Estonije, Latvije, Litve, Malte i Slovenije Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Panami dovela je do zaključka da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Paname prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (12)

               Urugvaj je 18. studenoga 1999. položio svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Urugvaj 1. veljače 2000.

               (13)

               Sve dotične države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Urugvaja Haškoj konvenciji iz 1980. Urugvaj je prihvatio pristup Bugarske, Estonije, Latvije i Litve Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Urugvaju dovela je do zaključka da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Urugvaja prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (14)

               Kolumbija je 13. prosinca 1995. položila svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Kolumbiju 1. ožujka 1996.

               (15)

               Sve dotične države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Kolumbije Haškoj konvenciji iz 1980. Kolumbija je prihvatila pristup Bugarske, Estonije, Latvije, Litve i Malte Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Kolumbiji dovela je do zaključka da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Kolumbije prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (16)

               El Salvador je 5. veljače 2001. položio svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za El Salvador 1. svibnja 2001.

               (17)

               Sve dotične države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. El Salvador je prihvatio pristup Bugarske, Estonije, Latvije i Litve Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u El Salvadoru dovela je do zaključka da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup El Salvadora prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (18)

               Austrija i Rumunjska stoga bi trebale biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom. Druge države članice Unije koje su već prihvatile pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. ne bi trebale položiti nove izjave o prihvatu jer postojeće izjave ostaju valjane u skladu s međunarodnim javnim pravom.

               (19)

               Uredba Bruxelles II.a obvezujuća je za Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku te one sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (20)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Austrija i Rumunjska ovlašćuju se da prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije.
   2.   Austrija i Rumunjska najkasnije 19. prosinca 2018. polažu izjavu o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

      „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2017/2464.”.

   3.   Austrija i Rumunjska obavješćuju Vijeće i Komisiju o polaganju svojih izjava o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. te priopćuju Komisiji tekst tih izjava u roku od dva mjeseca od njihova polaganja.
   Članak 2.
   Države članice koje su položile svoje izjave o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. prije datuma donošenja ove Odluke ne polažu nove izjave.
   Članak 3.
   Ova Odluka proizvodi učinke od dana priopćenja.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena Austriji i Rumunjskoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         K. SIMSON

      (1)  Mišljenje od 30. studenoga 2017. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003., str. 1.).

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/90 od 22. siječnja 2018. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli

text:
               22.1.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               LI 16/14

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2018/90
   od 22. siječnja 2018.
   o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/2074 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća (ZVSP) 2017/2074 od 13. studenoga 2017. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Venezueli (1),
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 13. studenoga 2017. donijelo Odluku (ZVSP) 2017/2074.

               (2)

               Vijeće je 13. studenoga 2017. usvojilo zaključke o Venezueli ponovno potvrđujući da su konstruktivan dijalog i pregovori jedini održiv način rješavanja trenutačne krize i zadovoljavanja hitnih potreba stanovnika Venezuele.

               (3)

               Vijeće je usvojilo mjere ograničavanja naglašavajući svoju zabrinutost u vezi sa stanjem u zemlji te je navelo da će se te mjere primjenjivati postupno i fleksibilno, a mogu se i proširivati, usmjeravanjem na one koji su umiješani u nepoštovanje demokratskih načela ili vladavine prava te kršenje ljudskih prava.

               (4)

               Imajući u vidu neprestano pogoršavanje situacije u Venezueli, sedam osoba trebalo bi uključiti na popis fizičkih i pravnih osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuju mjere ograničavanja iz Priloga I. Odluci (ZVSP) 2017/2074.

               (5)

               Prilog I. Odluci (ZVSP) 2017/2074 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilog I. Odluci (ZVSP) 2017/2074 mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. siječnja 2018.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         F. MOGHERINI

      (1)  SL L 295, 14.11.2017., str. 60.

      PRILOG
      Na popis osoba i subjekata u Prilogu I. Odluci (ZVSP) 2017/ 2074 dodaju se sljedeće osobe:

                     Ime

                     Identifikacijski podaci

                     Razlozi

                     Datum uvrštenja

                     „1.

                     Néstor Luis Reverol Torres

                     Datum rođenja: 28. listopada 1964.

                     Ministar unutarnjih poslova, pravosuđa i mira; bivši glavni zapovjednik Bolivarijanske nacionalne garde. Odgovoran za teška kršenja ljudskih prava i represiju demokratske oporbe u Venezueli, među ostalim za zabranu i represiju političkih prosvjeda.

                     22.1.2018.

                     2.

                     Gustavo Enrique González López

                     Datum rođenja: 2. studenoga 1960.

                     Načelnik Bolivarijanske nacionalne obavještajne službe (SEBIN). Odgovoran za teška kršenja ljudskih prava (uključujući proizvoljno pritvaranje, nečovječno i ponižavajuće postupanje, mučenje) i represiju civilnog društva i demokratske oporbe u Venezueli.

                     22.1.2018.

                     3.

                     Tibisay Lucena Ramírez

                     Datum rođenja: 26. travnja 1959.

                     Predsjednica Državnog izbornog povjerenstva (Consejo Nacional Electoral – CNE). Svojim djelovanjem i politikama ugrožavala je demokraciju i vladavinu prava u Venezueli, među ostalim omogućavajući uspostavu Ustavotvorne skupštine jer nije osigurala da CNE i dalje bude nepristrana i neovisna institucija u skladu s Ustavom Venezuele.

                     22.1.2018.

                     4.

                     Antonio José Benavides Torres

                     Datum rođenja: 13. lipnja 1961.

                     Predsjednik vlade Okruga glavnog grada (Distrito Capital). Glavni zapovjednik Bolivarijanske nacionalne garde do 21. lipnja 2017. Sudjelovao je u represiji civilnog društva i demokratske oporbe u Venezueli, odgovoran je za teška kršenja ljudskih prava koja je pod njegovim zapovjedništvom počinila Bolivarijanska nacionalna garda. Kao glavni zapovjednik Bolivarijanske nacionalne garde svojim djelovanjem i politikama, među ostalim vodećom ulogom Bolivarijanske nacionalne garde u policijskom nadzoru civilnih prosvjeda te javnim zalaganjem za jurisdikciju vojnih sudova nad civilima, ugrožavao je vladavinu prava u Venezueli.

                     22.1.2018.

                     5.

                     Maikel José Moreno Pérez

                     Datum rođenja: 12. prosinca 1965.

                     Predsjednik i bivši potpredsjednik Vrhovnog suda Venezuele (Tribunal Supremo de Justicia). Tijekom obavljanja tih dužnosti podupirao je i omogućavao djelovanje i politike vlade kojima se ugrožavala demokracija i vladavina prava u Venezueli te je odgovoran za djelovanje i izjave kojima je oduzeta ovlast Nacionalnoj skupštini.

                     22.1.2018.

                     6.

                     Tarek William Saab Halabi

                     Datum rođenja: 10. rujna 1963.

                     Državni odvjetnik Venezuele kojeg je imenovala Ustavotvorna skupština. Na toj dužnosti, kao i tijekom obnašanja prethodnih dužnosti pravobranitelja i predsjednika Republikanskog vijeća za moral, ugrožavao je demokraciju i vladavinu prava u Venezueli javnim podupiranjem djelovanja protiv vladinih protivnika i oduzimanja ovlasti Nacionalnoj skupštini.

                     22.1.2018.

                     7.

                     Diosdado Cabello Rondón

                     Datum rođenja: 15. travnja 1963.

                     Član Ustavotvorne skupštine i prvi potpredsjednik Ujedinjene socijalističke stranke Venezuele (PSUV). Sudjelovao u ugrožavanju demokracije i vladavine prava u Venezueli, među ostalim upotrebom medija za prijetnje političkoj oporbi, drugim medijima i civilnom društvu te za javne napade na njih.

                     22.1.2018.”


title: Odluka (EU) 2018/546 Europske središnje banke od 15. ožujka 2018. o prenošenju ovlasti za donošenje odluka o regulatornom kapitalu (ESB/2018/10)

text:
               6.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 90/105

         ODLUKA (EU) 2018/546 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
   od 15. ožujka 2018.
   o prenošenju ovlasti za donošenje odluka o regulatornom kapitalu (ESB/2018/10)
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 26. stavak 3., i članke 28., 29., 77. i 78.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (2), a posebno njezin članak 4. stavak 1. točku (d),
   uzimajući u obzir Odluku (EU) 2017/933 Europske središnje banke od 16. studenoga 2016. o općem okviru za prenošenje ovlasti za donošenje odluka za pravne instrumente povezane s nadzornim zadaćama (ESB/2016/40) (3), a posebno njezin članak 4.,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EU) br. 1024/2013, Europska središnja banka (ESB), kao tijelo nadležno za značajne nadzirane subjekte, odgovorna je za ocjenjivanje ispunjavaju li izdanja instrumenata redovnog osnovnog kapitala kriterije navedene u Uredbi (EU) br. 575/2013. Značajni nadzirani subjekti mogu raspoređivati instrumente kapitala kao instrumente redovnog osnovnog kapitala tek nakon što dobiju prethodno odobrenje ESB-a.

               (2)

               Kao što je određeno trećim podstavkom članka 26. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013, Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) je sastavilo i redovito održava popis svih vrsta instrumenata koji ispunjavaju uvjete za instrumente redovnog osnovnog kapitala. Uključivanje određene vrsta instrumenta na popis EBA-e podrazumijeva da taj instrument ispunjava kriterije prihvatljivosti utvrđene u članku 28. ili, ovisno o slučaju, u članku 29. Uredbe (EU) br. 575/2013. Imajući u vidu preispitivanje vrste instrumenata od strane nadležnih tijela, a nakon 28. lipnja 2013. od strane EBA-e, te javnu narav i redovita ažuriranja popisa EBA-e, upotreba tog popisa je prikladna kod utvrđivanja opsega prenošenja ovlasti za donošenje odluka u skladu s člankom 26. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013.

               (3)

               U skladu s uvodnom izjavom 75. Uredbe (EU) br. 575/2013, ta Uredba ne sprječava nadležna tijela da primjenjuju postupke prethodnog odobrenja u vezi s ugovorima koji uređuju instrumente dodatnog osnovnog i dopunskog kapitala. Prema tome, zakoni nekih država članica uspostavljaju takve postupke za raspoređivanje instrumenata kapitala kao instrumente dodatnog osnovnog kapitala ili instrumente dopunskog kapitala. ESB je tijelo nadležno za davanje tog odobrenja značajnim nadziranim subjektima u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EU) br. 1024/2013.

               (4)

               ESB je također odgovoran, u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EU) br. 1024/2013, za davanje prethodnog odobrenja značajnim nadziranim tijelima, za smanjenje, otkup ili ponovnu kupnju instrumenata redovnog osnovnog kapitala, koja su ta tijela izdala u skladu s nacionalnim pravom, i da izvrše opcije kupnje, otkupa, otplate ili ponovne kupnje instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili instrumenata dopunskog kapitala, prije datuma njihovog dospijeća.

               (5)

               Kada ESB ocjenjuje zahtjeve značajnih nadziranih subjekata za donošenje prethodnog odobrenja za smanjenje regulatornog kapitala, primjenjuje članak 78. Uredbe (EU) br. 575/2013 i odjeljak 2. poglavlja IV. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 241/2014 (4).

               (6)

               Od ESB-a kao nadležnog tijela svake godine se zahtijeva donošenje značajnog broja odluka o regulatornom kapitalu. Radi olakšavanja postupka donošenja odluka, potrebna je odluka o prenošenju ovlasti u odnosu na donošenje takvih odluka. Sud Europske unije prepoznao je da je prenošenje ovlasti neophodno radi omogućavanja instituciji od koje se zahtijeva donošenje značajnog broja odluka da obavlja svoje dužnosti. Slično tomu, Sud Europske unije prepoznao je potrebu osiguravanja da tijela nadležna za donošenje odluka mogu djelovati po načelu svojstvenom svim institucionalnim sustavima (5).

               (7)

               Prenošenje ovlasti za donošenje odluka trebalo bi biti ograničeno i razmjerno, a opseg prenošenja treba biti jasno utvrđen.

               (8)

               Odluka (EU) 2017/933 (ESB/2016/40) utvrđuje postupak koji je potrebno poštovati za donošenje odluka o prenošenju ovlasti u vezi s nadzorom i osobe kojima se mogu prenijeti ovlasti za donošenje odluka. Ta odluka ne utječe na izvršavanje ESB-ovih nadzornih zadaća i bez utjecaja je na nadležnost Nadzornog odbora za predlaganje potpunih nacrta odluka Upravnom vijeću.

               (9)

               Kada nisu ispunjeni kriteriji za donošenje delegirane odluke, kako su utvrđeni u ovoj Odluci, odluke je potrebno donijeti u skladu s postupkom neisticanja prigovora iz članka 26. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1024/2013 i člankom 13.g Odluke ESB/2004/2 (6). Nadalje, ako voditelji radnih jedinica imaju nedoumica o tome jesu li ispunjeni kriteriji procjene za oduke o regulatornom kapitalu zbog nedovoljnih informacija koje je dostavilo nacionalno nadležno tijelo ili zbog složenosti procjene, trebalo bi također koristiti postupak neisticanja prigovora.

               (10)

               Nadzorne odluke ESB-a mogu biti podvrgnute administrativnom preispitivanju u skladu s člankom 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013, a kako je dalje utvrđeno Odlukom ESB/2014/16 (7). U slučaju takvog administrativnog preispitivanja, Nadzorni odbor trebao bi uzeti u obzir mišljenje Administrativnog odbora za preispitivanja i dostaviti novi nacrt odluke Upravnom vijeću na donošenje u skladu s postupkom neisticanja prigovora,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „odluka o regulatornom kapitalu” znači odluka ESB-a o prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenta kao instrumenta redovnog osnovnog kapitala, instrumenta dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala te odluka o smanjenju regulatornog kapitala;

               2.

               „smanjenje regulatornog kapitala” znači svaka radnja određena u članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013;

               3.

               „smanjenja sa zamjenom” znači smanjenje regulatornog kapitala kako je navedeno u članku 78. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 575/2013;

               4.

               „smanjenja bez zamjene” znači smanjenje regulatornog kapitala kako je navedeno u članku 78. stavku 1. točki (b) Uredbe (EU) br. 575/2013;

               5.

               „popis EBA-e” znači popis koji EBA uspostavlja, vodi i objavljuje (8) u skladu s trećim podstavkom članka 26. stavka 3. Uredbe (EU) br. 575/2013, koji sadržava sve oblike instrumenata kapitala u svakoj državi članici koji ispunjavaju uvjete za instrumente redovnoga osnovnoga kapitala na temelju informacija od svakog nadležnog tijela;

               6.

               „instrument redovnog osnovnog kapitala”, „instrument dodatnog osnovnog kapitala” i „instrument dopunskog kapitala” znači instrument kapitala koji ispunjava uvjete za instrument redovnog osnovnog kapitala, instrument dodatnog osnovnog kapitala odnosno instrument dopunskog kapitala, u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013;

               7.

               „zamjenski instrument” znači instrument kapitala koji zamjenjuje instrument kapitala koji se treba smanjiti, ponovno kupiti, otkupiti ili se treba izvršiti opcija kupnje tog instrumenta u smislu članka 78. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 575/2013;

               8.

               „zamijenjeni instrument” znači instrument kapitala u odnosu na koji se provodi radnja navedena u članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013 i koji je zamijenjen zamjenskim instrumentom kod smanjenja sa zamjenom u skladu s člankom 78. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 575/2013;

               9.

               „stopa redovnog osnovnog kapitala”, „stopa osnovnog kapitala” i „stopa ukupnog kapitala” znači stopa redovnog osnovnog kapitala, stopa osnovnog kapitala odnosno stopa ukupnog kapitala kako su navedene u članku 92. stavku 2. Uredbe (EU) br. 575/2013;

               10.

               „odluka donesena na temelju SREP-a” znači odluka donesena na temelju članka 16. Uredbe (EU) br. 1024/2013 nakon godišnjeg postupka nadzorne provjere i ocjene u smislu članka 97. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (9), a koja utvrđuje bonitetne zahtjeve;

               11.

               „odluka o prenošenju ovlasti” i „delegirana odluka” imaju isto značenje kao u članku 3. točkama 2. odnosno 4. Odluke (EU) 2017/933 (ESB/2016/40);

               12.

               „voditelji radnih jedinica” znači voditelji radnih jedinica ESB-a kojima je prenesena ovlast za donošenje odluka o regulatornom kapitalu;

               13.

               „postupak nepodnošenja prigovora” znači postupak utvrđen člankom 26. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1024/2013 i dalje razrađen u članku 13.g Odluke ESB/2004/2;

               14.

               „negativna odluka” znači odluka kojom se ne daje odobrenje koje zahtijeva značajni nadzirani subjekt ili kojom se to odobrenje ne daje u potpunosti. Odluka s dodatnim odredbama kao što su uvjeti ili obveze smatra se negativnom odlukom osim ako se tim dodatnim odredbama (a) osigurava da nadzirani subjekt ispunjava zahtjeve mjerodavnog prava Unije navedenog u članku 3. stavku 4., članku 4. stavku 3. i članku 5. stavku 6., a koji su dogovoreni u pisanom obliku, ili (b) samo potvrđuje jedan ili više zahtjeva koje institucija mora ispuniti u skladu s odredbama navedenim u članku 3. stavku 4., članku 4. stavku 3. i članku 5. stavku 6. ili se zahtijevaju informacije o ispunjavanju jednog ili više takvih uvjeta;

               15.

               „značajni nadzirani subjekt” znači značajni nadzirani subjekt kako je definiran u članku 2. točki 16. Uredbe (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke (ESB/2014/17) (10).

         Članak 2.
   Prenošenje odluka o regulatornom kapitalu
   1.   U skladu s člankom 4. Odluke (EU) 2017/933 (ESB/2016/40), Upravno vijeće ovime prenosi ovlast za donošenje odluka o (a) prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenata kapitala kao instrumenata redovnog osnovnog kapitala prema članku 26. stavku 3. Uredbe (EU) br. 575/2013; (b) prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenata kapitala kao instrumenata dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala kada se to zahtijeva na temelju nacionalnog prava; i (c) prethodnom odobrenju za smanjenje regulatornog kapitala prema članku 77. Uredbe (EU) br. 575/2013, voditeljima radnih jedinica koje je imenovao Izvršni odbor u skladu s člankom 5. te odluke.
   2.   Odluke o regulatornom kapitalu navedene u stavku 1. donose se putem delegirane odluke samo ako su ispunjeni kriteriji za donošenje delegirane odluke, kako su navedeni u člancima 3., 4. i 5.
   3.   Odluke o regulatornom kapitalu se ne donose putem delegirane odluke ako se zbog nedovoljnih informacija ili složenosti procjene zahtijeva da se donose temeljem postupka neisticanja prigovora.
   Članak 3.
   Kriteriji za donošenje delegiranih odluka o prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenata kao instrumenata redovnog osnovnog kapitala
   1.   Odluke o raspoređivanju instrumenata kapitala kao instrumenata redovnog osnovnog kapitala donose se putem delegiranih odluka ako je vrsta instrumenata u odnosu na koje se zahtijeva prethodno odobrenje, u vrijeme kada je ESB zaprimio zahtjev, bila navedena u popisu EBA-e.
   2.   Negativne odluke i odluke u skladu s člankom 31. Uredbe (EU) br. 575/2013 ne donose se putem delegiranih odluka.
   3.   Ako se, sukladno stavcima 1. i 2., odluka o raspoređivanju instrumenata regulatornog kapitala ne može donijeti putem delegirane odluke, donosi se u skladu s postupkom neisticanja prigovora.
   4.   Procjena raspoređivanja instrumenata kapitala kao instrumenata redovnog osnovnog kapitala donosi se u skladu s člancima 27., 28. i 29. Uredbe (EU) br. 575/2013 i člancima 4. do 11. Delegirane uredbe (EU) br. 241/2014.
   Članak 4.
   Kriteriji za donošenje delegiranih odluka o prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenata kao instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala
   1.   Kada se prema nacionalnom pravu zahtijeva prethodno odobrenje, odluke o prethodnom odobrenju za raspoređivanje instrumenata kapitala kao instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala donose se putem delegirane odluke.
   2.   Negativne odluke se ne donose putem delegiranih odluka, nego se donose u skladu s postupkom neisticanja prigovora.
   3.   Procjena raspoređivanja instrumenata kapitala kao instrumenata dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala donosi se u skladu s člancima od 52. do 54. i člankom 63. Uredbe (EU) br. 575/2013, člancima 8. i 9. te člancima od 20. do 24.a Delegirane uredbe (EU) br. 241/2014.
   Članak 5.
   Kriteriji za donošenje delegiranih odluka o prethodnom odobrenju za smanjenja regulatornog kapitala
   1.   Odluke o prethodnom odobrenju za smanjenja regulatornog kapitala donose se putem delegirane odluke kada su ispunjenji uvjeti stavka 2. ili 3.
   2.   Za smanjenja sa zamjenom, odluke se donose putem delegirane odluke:

               (a)

               ako zamjenski instrument predstavlja instrument redovnog osnovnog kapitala s agregiranim nominalnom iznosom koji je barem jednak nominalnom iznosu zamijenjenog instrumenta; ili

               (b)

               ako zamjenski instrument predstavlja instrument dodatnog osnovnog kapitala s agregiranim nominalnim iznosom koji je barem jednak nominalnom iznosu zamijenjenog instrumenta, ako zamijenjeni instrument predstavlja instrument dodatnog osnovnog kapitala; ili

               (c)

               ako zamjenski instrument predstavlja instrument dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala s agregiranim nominalnim iznosom koji je barem jednak nominalnom iznosu zamijenjenog instrumenta, ako zamijenjeni instrument predstavlja instrument dopunskog kapitala.

         3.   Za smanjenja bez zamjene, odluke se donose putem delegirane odluke:

               (a)

               ako nakon smanjenja regulatorni kapital prelazi, ili se procjenjuje da će nastaviti prelaziti, tijekom najmanje tri financijske godine, nakon datuma primjene, iznos zahtjeva iz članka 92. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013, regulatorni kapital koji treba držati u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1024/2013, zahtjev za kombinirani zaštitni sloj, kako je definiran u članku 128. točki 6. Direktive 2013/36/EU i uputu u sklopu drugog stupa kako je utvrđena u zadnjoj raspoloživoj odluci donesenoj na temelju SREP-a; i

               (b)

               ako je utjecaj smanjenja na stopu redovnog osnovnog kapitala, stopu osnovnog kapitala i stopu ukupnog kapitala ispod 100 baznih bodova.

         4.   Negativne odluke se ne donose putem delegirane odluke.
   5.   Ako se, sukladno stavcima od 1. do 4., odluka o regulatornom kapitalu ne može donijeti putem delegirane odluke, donosi se u skladu s postupkom neisticanja prigovora.
   6.   Procjena smanjenja regulatornog kapitala donosi se u skladu s člankom 78. Uredbe (EU) br. 575/2013 i odjeljkom 2. poglavlja IV. Delegirane uredbe (EU) br. 241/2014.
   Članak 6.
   Prijelazna odredba
   Ova se Odluka ne primjenjuje na slučajeve kada je zahtjev dostavljen ESB-u prije stupanja na snagu ove Odluke.
   Članak 7.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 15. ožujka 2018.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  SL L 176, 27.6.2013., str. 1.

      (2)  SL L 287, 29.10.2013., str. 63.

      (3)  SL L 141, 1.6.2017., str. 14.

      (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 241/2014 od 7. siječnja 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za kapitalne zahtjeve za institucije (SL L 74, 14.3.2014., str. 8.).

      (5)  AKZO Chemie protiv Komisije, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, stavak 37. i Carmine Salvatore Tralli protiv ESB-a, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, stavak 59.

      (6)  Odluka ESB/2004/2 od 19. veljače 2004. o donošenju Poslovnika Europske središnje banke (SL L 80, 18.3.2004., str. 33.).

      (7)  Odluka ESB/2014/16 od 14. travnja 2014. o osnivanju Administrativnog odbora za preispitivanja i njegovih pravila postupanja (SL L 175, 14.6.2014., str. 47.).

      (8)  Objavljeno na mrežnoj stranici EBA-e, www.eba.europa.eu.

      (9)  Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

      (10)  Uredba (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (ESB/2014/17) (SL L 141, 14.5.2014., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2018/568 od 12. travnja 2018. o izmjeni Odluke 2011/235/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu

text:
               13.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 95/14

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2018/568
   od 12. travnja 2018.
   o izmjeni Odluke 2011/235/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 12. travnja 2011. donijelo Odluku 2011/235/ZVSP (1).

               (2)

               Na temelju preispitivanja Odluke 2011/235/ZVSP Vijeće je odlučilo da bi mjere ograničavanja navedene u toj odluci trebalo produljiti do 13. travnja 2019.

               (3)

               Vijeće je također zaključilo da bi unose u vezi s 29 osoba i jednim subjektom iz Priloga Odluci 2011/235/ZVSP trebalo ažurirati.

               (4)

               Odluku 2011/235/ZVSP trebalo bi na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 2011/235/ZVSP mijenja se kako slijedi:

               1.

               U članku 6. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Ova Odluka primjenjuje se do 13. travnja 2019. Ona se stalno preispituje. Ona se prema potrebi produljuje ili mijenja ako Vijeće smatra da njezini ciljevi nisu ispunjeni.”.

               2.

               Prilog se mijenja kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Luxembourga 12. travnja 2018.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. DONCHEV

      (1)  Odluka Vijeća 2011/235/ZVSP od 12. travnja 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu (SL L 100, 14.4.2011., str. 51.).

      PRILOG
      Sljedeći unosi zamjenjuju odgovarajuće unose na popisu osoba i subjekata koji su navedeni u Prilogu Odluci 2011/235/ZVSP:

         „Osobe

                     Ime

                     Identifikacijski podaci

                     Obrazloženje

                     Datum uvrštenja na popis

                     1.

                     AHMADI-MOQADDAM Esmail

                     Mjesto rođenja: Teheran, Iran
                     Datum rođenja: 1961.

                     Bivši viši savjetnik za sigurnosna pitanja načelnika Glavnog stožera oružanih snaga. Bivši ravnatelj iranske Nacionalne policije (od 2005. do početka 2015.). Snage pod njegovim zapovjedništvom provodile su brutalne napade na mirne prosvjednike te su provele nasilan noćni napad na studentske domove Sveučilišta u Teheranu 15. lipnja 2009. Trenutačno zapovjednik iranskog stožera za podršku jemenskom narodu.

                     12.4.2011.

                     3.

                     ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                     Bivši zamjenik vođe kopnenih snaga IRGC-a. Neposredno je i osobno odgovoran za represiju protiv prosvjeda tijekom cijeloga ljeta 2009.

                     12.4.2011.

                     9.

                     NAQDI Mohammad-Reza

                     Mjesto rođenja: Najaf, Irak
                     Datum rođenja: oko 1952.

                     Zamjenik načelnika IRGC-a za kulturna i socijalna pitanja. Bivši zapovjednik snaga Basij. Kao zapovjednik snaga Basij IRGC-a, Naqdi je bio odgovoran za zlostavljanja koja su snage Basij počinile krajem 2009. ili je u njima sudjelovao, uključujući nasilni odgovor na prosvjede u Noći Ašure u prosincu 2009. koji je za posljedicu imao 15 mrtvih i stotine uhićenih prosvjednika. Prije imenovanja zapovjednikom snaga Basij u listopadu 2009. Naqdi je bio vođa obavještajne jedinice snaga Basij odgovorne za ispitivanje osoba uhićenih tijekom postizborne represije.

                     12.4.2011.

                     10.

                     RADAN Ahmad-Reza

                     Mjesto rođenja: Isfahan, Iran
                     Datum rođenja: 1963.

                     Bivši ravnatelj Centra za strateške studije u okviru Iranskih snaga za izvršavanje zakonâ, tijela koje je povezano s Nacionalnom policijom. Bivši ravnatelj Policijskog centra za strateške studije, bivši zamjenik ravnatelja iranske Nacionalne policije (do lipnja 2014.). Kao zamjenik ravnatelja Nacionalne policije od 2008. Radan je bio odgovoran za premlaćivanja, ubojstva i proizvoljna uhićenja te pritvaranja prosvjednika koja su izvršile policijske snage. Trenutačno zapovjednik IRGC-a zadužen za obuku iračkih ‚antiterorističkih’ snaga

                     12.4.2011.

                     11.

                     RAJABZADEH Azizollah

                     Bivši vođa Teheranske organizacije za ublažavanje katastrofa (TDMO). Bivši načelnik teheranske policije (do siječnja 2010.).
                     Kao zapovjednik snaga za izvršavanje zakonâ u širem Teheranu, Azizollah Rajabzadeh najviše je rangirana osoba optužena za zlostavljanja u centru za pritvor Kahrizak.

                     12.4.2011.

                     12.

                     SAJEDI-NIA Hossein

                     Zamjenik zapovjednika za policijske operacije. Bivši načelnik teheranske policije, bivši zamjenik ravnatelja iranske Nacionalne policije odgovoran za policijske operacije. Zadužen je za koordiniranje represivnih akcija, za Ministarstvo unutarnjih poslova, u iranskom glavnom gradu.

                     12.4.2011.

                     13.

                     TAEB Hossein

                     Mjesto rođenja: Teheran
                     Datum rođenja: 1963.

                     Vođa obavještajne jedinice IRGC-a. Bivši zamjenik zapovjednika obavještajne jedinice IRGC-a. Bivši zapovjednik snaga Basij (do listopada 2009.). Snage pod njegovim zapovjedništvom sudjelovale su u masovnim premlaćivanjima, ubojstvima, pritvaranjima i mučenjima mirnih prosvjednika.

                     12.4.2011.

                     16.

                     HADDAD Hassan (također poznat kao Hassan ZAREH DEHNAVI)

                     Bivši zamjenik dužnosnika nadležnog za sigurnost pri Revolucionarnom sudu u Teheranu. Bivši sudac u 26. podružnici Revolucionarnog suda u Teheranu. Bio je nadležan za predmete pritvorenika uhićenih tijekom postizborne krize te je redovito prijetio obiteljima pritvorenika kako bi ih ušutkao. Imao je ključnu ulogu u izdavanju nalogâ za zadržavanje u centru za pritvor Kahrizak. Iranske su vlasti u studenome 2014. službeno priznale njegovu ulogu u smrtima pritvorenikâ.

                     12.4.2011.

                     21.

                     MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                     Mjesto rođenja: Ejiyeh
                     Datum rođenja: oko 1956.

                     Član Vijeća za primjerenost. Iranski glavni javni tužitelj od rujna 2009. te zamjenik predsjednika i glasnogovornik pravosudnih tijela. Bivši ministar za obavještajnu djelatnost (tijekom izbora 2009.). Dok je bio ministar za obavještajnu djelatnost tijekom izbora 2009., obavještajci pod njegovim zapovjedništvom bili su odgovorni za zatvaranje, mučenje i iznuđivanje lažnih priznanja koja su pod pritiskom pribavili od stotina aktivista, novinara, disidenata i reformističkih političara. Osim toga, političke su se ličnosti prisiljavale na lažna priznanja pod neizdrživim ispitivanjima, koja su uključivala mučenje, zlostavljanje, ucjene i prijetnje članovima obitelji.

                     12.4.2011.

                     26.

                     SHARIFI Malek Adjar (također poznat kao SHARIFI Malek Ajdar)

                     Sudac Vrhovnog suda, voditelj 43. sektora. Bivši predsjednik pravosudnih tijela u Istočnom Azerbajdžanu. Odgovoran je za suđenje Sakinehu Mohammadi-Ashtianiju.

                     12.4.2011.

                     28.

                     YASAGHI Ali-Akbar

                     Sudac Vrhovnog suda, voditelj 44. sektora. Zamjenik izvršnog direktora Zaklade Setad-e Dieh. Bivši glavni sudac Revolucionarnog suda u Mashhadu. Suđenja u njegovoj nadležnosti provodila su se po hitnom postupku i iza zatvorenih vrata, pri čemu se nisu poštovala temeljna prava optuženih. Budući da su odluke o izvršenju kazne donošene skupno, smrtne kazne izricane su bez odgovarajućeg poštovanja postupaka pravičnog suđenja.

                     12.4.2011.

                     32.

                     ZANJIREI Mohammad-Ali

                     Viši savjetnik i bivši zamjenik ravnatelja iranske Organizacije za zatvore, odgovoran za zlostavljanja i uskraćivanje pravâ u centru za pritvor. Naredio je premještaj mnogih zatvorenika u samicu.

                     12.4.2011.

                     33.

                     ABBASZADEH-MESHKINI Mahmoud

                     Savjetnik Vijeća za ljudska prava. Bivši tajnik Vijeća za ljudska prava. Bivši guverner pokrajine Ilam. Bivši politički direktor u Ministarstvu unutarnjih poslova. Kao voditelj Odbora iz članka 10. Zakona o aktivnostima političkih stranaka i skupina bio je zadužen za izdavanje odobrenja za demonstracije i druga javna događanja te registraciju političkih stranaka.
                     Privremeno je 2010. zabranio aktivnosti dviju reformističkih političkih stranaka povezanih s Mousavijem – Islamske iranske fronte za sudjelovanje i Organizacije mudžahedina islamske revolucije.
                     Od 2009. sustavno i neprestano zabranjuje sva nevladina okupljanja i time uskraćuje ustavno pravo na prosvjed, što dovodi do brojnih uhićenja mirnih prosvjednika, koja su protivna pravu na slobodu okupljanja.
                     Također je 2009. oporbi uskratio dozvolu za ceremoniju žalovanja za ubijenima u prosvjedima zbog predsjedničkih izbora.

                     10.10.2011.

                     34.

                     AKBARSHAHI Ali-Reza

                     Bivši glavni direktor iranskog Stožera za kontrolu narkotika (također poznat kao Stožer za suzbijanje narkotika). Bivši zapovjednik teheranske policije. Policijske snage pod njegovim su vodstvom izvansudski primjenjivale silu nad osumnjičenima tijekom uhićenja i istražnog pritvora. Teheranska policija također je bila umiješana u racije u studentskim domovima Teheranskog sveučilišta u lipnju 2009., kada su, prema podacima povjerenstva iranskog parlamenta (Madžlisa), pripadnici policije i snaga Basij ozlijedili više od 100 studenata. Trenutačno načelnik željezničke policije.

                     10.10.2011.

                     36.

                     AVAEE Seyyed Ali-Reza (također poznat kao AVAEE Seyyed Alireza)

                     Ministar pravosuđa. Bivši direktor ureda za posebne istrage. Zamjenik ministra unutarnjih poslova i voditelj javnog registra do srpnja 2016. Savjetnik Disciplinskog suda za suce od travnja 2014. Bivši predsjednik pravosudnih tijela u Teheranu. Kao predsjednik pravosudnih tijela u Teheranu bio je odgovoran za povrede ljudskih prava, proizvoljna uhićenja, uskraćivanje pravâ zatvorenicima i porast broja pogubljenja.

                     10.10.2011.

                     40.

                     HABIBI Mohammad Reza

                     Voditelj ureda Ministarstva pravosuđa u Yazdu. Bivši zamjenik javnog tužitelja u Isfahanu. Sudjelovao je u postupcima u kojima je optuženicima uskraćeno pravo na pošteno suđenje – primjerice, Abdollahu Fathiju koji je pogubljen u svibnju 2011. nakon što je Habibi tijekom njegova suđenja u ožujku 2010. ignorirao njegovo pravo na saslušanje i probleme s psihičkim zdravljem. Sudjelovao je stoga u teškom kršenju prava na zakonito postupanje, što je doprinijelo pretjeranoj i sve češćoj primjeni smrtne kazne i naglom porastu broja pogubljenja od početka 2011.

                     10.10.2011.

                     45.

                     JOKAR Mohammad Saleh

                     Zamjenik načelnika za parlamentarne poslove Revolucionarne garde. Parlamentarni zastupnik za pokrajinu Yazd od 2011. do 2016. i član Parlamentarnog odbora za nacionalnu sigurnost i vanjsku politiku. Bivši zapovjednik studentskih snaga Basij.
                     U svojstvu zapovjednika studentskih snaga Basij aktivno je sudjelovao u suzbijanju prosvjeda u školama i sveučilištima te u izvansudskom pritvaranju aktivista i novinara.

                     10.10.2011.

                     48.

                     MAHSOULI Sadeq (također poznat kao MAHSULI Sadeq)

                     Mjesto rođenja: Oroumieh, Iran
                     Datum rođenja: 1959./1960.

                     Savjetnik bivšeg predsjednika Mahmouda Ahmadinejada, trenutačni član Vijeća za primjerenost i zamjenik predsjednika Fronte ustrajnosti. Ministar socijalne skrbi i socijalne sigurnosti između 2009. i 2011. Ministar unutarnjih poslova do kolovoza 2009. Kao ministar unutarnjih poslova, Mahsouli je bio nadležan za sve policijske snage, sigurnosne agente Ministarstva unutarnjih poslova i agente u civilu. Snage pod njegovim zapovjedništvom odgovorne su za napade na studentske domove Teheranskog sveučilišta 14. lipnja 2009. i mučenja studenata u podrumu Ministarstva (zloglasna podrumska etaža 4). Drugi prosvjednici teško su zlostavljani u centru za pritvor Kahrizak, kojim je upravljala policija pod nadzorom Mahsoulija.

                     10.10.2011.

                     50.

                     OMIDI Mehrdad (također poznat kao Reza; OMIDI Reza)

                     Voditelj VI. policijskog sektora, Istražni odjel. Bivši voditelj obavještajne službe pri iranskoj policiji. Bivši voditelj Odjela za računalni kriminal pri iranskoj policiji. Odgovoran je za tisuće istraga i optužnica protiv reformista i političkih protivnika koji su se koristili internetom. Stoga je odgovoran za teška kršenja ljudskih prava u okviru represije protiv osoba koje su javno branile svoja legitimna prava, uključujući slobodu izražavanja.

                     10.10.2011.

                     51.

                     SALARKIA Mahmoud

                     Bivši predsjednik nogometnog kluba ‚Persepolis’ iz Teherana.

                     Bivši predsjednik Komisije za benzin i transport Grada Teherana. Zamjenik glavnog javnog tužitelja u Teheranu za zatvorske poslove za vrijeme represije u 2009.
                     Kao zamjenik glavnog javnog tužitelja u Teheranu za zatvorske poslove bio je izravno odgovoran za brojne uhidbene naloge protiv nevinih i mirnih prosvjednika i aktivista. Brojna izvješća branitelja ljudskih prava pokazuju da su prema njegovu nalogu gotovo svi koji su uhićeni držani u izolaciji bez pristupa odvjetniku ili obitelji te bez optužbe, tijekom razdobljâ različite duljine, često u uvjetima koji su jednaki prisilnom nestanku. Njihove obitelji često nisu bile obaviještene o uhićenju.

                     10.10.2011.

                     53.

                     TALA Hossein (također poznat kao TALA Hosseyn)

                     Gradonačelnik Eslamshahra. Bivši zastupnik u iranskom parlamentu. Bivši glavni guverner (‚Farmandar’) pokrajine Teheran do rujna 2010. Bio je odgovoran za intervenciju policijskih snaga te stoga za suzbijanje prosvjeda. U prosincu 2010. primio je nagradu zbog svoje uloge u postizbornoj represiji.

                     10.10.2011.

                     54.

                     TAMADDON Morteza (također poznat kao TAMADON Morteza)

                     Mjesto rođenja: Shahr Kord – Isfahan
                     Datum rođenja: 1959.

                     Bivši voditelj Vijeća za javnu sigurnost pokrajine Teheran. Bivši glavni guverner IRGC-a pokrajine Teheran. U svojstvu guvernera i voditelja Vijeća za javnu sigurnost pokrajine Teheran, snosi opću odgovornost za sve represivne aktivnosti koje je IRGC poduzimao u pokrajini Teheran, između ostalog represiju nad političkim prosvjedima od lipnja 2009. Trenutačno član uprave Tehnološkog sveučilišta Khajeh Nasireddin Tusi.

                     10.10.2011.

                     55.

                     ZEBHI Hossein

                     Sudac Vrhovnog suda. Bivši zamjenik iranskog glavnog javnog tužitelja. Zadužen je za nekoliko sudskih slučajeva povezanih s postizbornim prosvjedima.

                     10.10.2011.

                     59.

                     BAKHTIARI Seyyed Morteza

                     Mjesto rođenja: Mashhad, Iran
                     Datum rođenja: 1952.

                     Zamjenik skrbnika mauzoleja imama Reze. Bivši službenik Posebnog vjerskog suda. Bivši ministar pravosuđa (od 2009. do 2013.). Dok je obnašao dužnost ministra pravosuđa, zatvorski uvjeti u Iranu pali su znatno ispod prihvaćenih međunarodnih standarda, a zlostavljanje zatvorenika bilo je široko rasprostranjeno. Povrh toga, imao je ključnu ulogu u prijetnjama iranskoj dijaspori i njezinu šikaniranju, objavljujući osnivanje posebnog suda nadležnog specifično za suđenja protiv Iranaca koji žive izvan zemlje. Za njegova mandata naglo je porastao broj pogubljenja u Iranu, između ostalog tajnih pogubljenja koje vlada nije objavila te pogubljenja u vezi s kaznenim djelima povezanima s drogom.

                     10.10.2011.

                     60.

                     HOSSEINI dr. Mohammad (također poznat kao HOSSEYNI dr. Seyyed Mohammad; Seyed, Sayyed i Sayyid)

                     Mjesto rođenja: Rafsanjan, Kerman
                     Datum rođenja: 1961.

                     Savjetnik bivšeg predsjednika Mahmouda Ahmadinejada i glasnogovornik radikalne političke frakcije stranke YEKTA. Bivši ministar kulture i islamskog usmjeravanja (od 2009. do 2013.). Bivši član IRGC-a, sudjelovao je u represiji protiv novinara.

                     10.10.2011.

                     69.

                     MORTAZAVI Seyyed Solat

                     Mjesto rođenja: Farsan, pokrajina Čahar-Mahal i Bahtijari (jug), Iran
                     Datum rođenja: 1967.

                     Bivši gradonačelnik Mashhada, drugog po veličini grada u Iranu, u kojemu se redovito odvijaju javna pogubljenja. Bivši zamjenik ministra unutarnjih poslova za politička pitanja. Bio je odgovoran za represiju protiv osoba koje su javno branile svoja legitimna prava, uključujući slobodu izražavanja. Poslije je imenovan predsjednikom Iranskog izbornog odbora za parlamentarne izbore 2012. i za predsjedničke izbore 2013.

                     23.3.2012.

                     73.

                     FAHRADI Ali

                     Zamjenik voditelja Inspektorata za pravna pitanja i javnu inspekciju Ministarstva pravosuđa u Teheranu. Bivši javni tužitelj u Karaju. Odgovoran je za teška kršenja ljudskih prava, između ostalog za kazneni progon na suđenjima na kojima je izrečena smrtna kazna. U Karaju je zabilježen velik broj pogubljenja dok je on bio javni tužitelj.

                     23.3.2012.

                     75.

                     RAMEZANI Gholamhossein

                     Voditelj obavještajne službe Ministarstva obrane od 2011. Zapovjednik obavještajne jedinice IRGC-a (Pasdaran) od studenoga 2009. do ožujka 2011. Zamjenik zapovjednika obavještajne jedinice IRGC-a (Pasdaran) od ožujka 2008. do studenoga 2009. Voditelj sigurnosno-obavještajne službe IRGC-a (Pasdaran) od travnja 2006. do ožujka 2008. Sudjelovao je u suzbijanju slobode izražavanja, između ostalog povezanošću s odgovornima za uhićenja blogera/novinara u 2004. te je navodno imao ulogu u suzbijanju postizbornih prosvjeda u 2009.

                     23.3.2012.

                     82.

                     SARAFRAZ Mohammad (dr.) (također poznat kao Haj-agha Sarafraz)

                     Mjesto rođenja: Teheran
                     Datum rođenja: oko 1963.
                     Boravište: Teheran Radno mjesto: Sjedište IRIB-a i Press TV, Teheran

                     Bivši član Vrhovnog vijeća za kiberprostor. Bivši predsjednik Radiotelevizije Islamske Republike Iran (IRIB). Bivši voditelj televizijskih mreža IRIB World Service i Press TV-a, odgovoran za sve odluke u vezi s programom. Blisko povezan s državnim sigurnosnim aparatom. Pod njegovim je vodstvom Press TV, zajedno s IRIB-om, surađivao s iranskim sigurnosnim službama i javnim tužiteljima radi emitiranja prisilnih priznanja pritvorenikâ, uključujući priznanje iransko-kanadskog novinara i redatelja Maziara Baharija u tjednoj emisiji ‚Iran Today’. Neovisni regulator za radiodifuziju OFCOM kaznio je Press TV u Ujedinjenoj Kraljevini sa 100 000  funti zbog emitiranja Baharijeva priznanja 2011., koje je snimljeno u zatvoru dok je Bahari bio pod prisilom. Sarafraz je stoga povezan s kršenjem prava na zakonito postupanje i pošteno suđenje.

                     12.3.2013.

               Subjekti

                     Ime

                     Identifikacijski podaci

                     Obrazloženje

                     Datum uvrštenja na popis

                     1.

                     Kiberpolicija

                     Lokacija: Teheran, Iran
                     Internetske stranice: http://www.cyberpolice.ir

                     Iranska kiberpolicija, osnovana u siječnju 2011., jedinica je Policije Islamske Republike Iran, kojoj je u to vrijeme na čelu bio Esmail Ahmadi-Moqaddam (uvršten na popis), a na toj je dužnosti ostao do početka 2015. Ahmadi-Moqaddam naglasio je da će se Kiberpolicija baviti antirevolucionarnim i disidentskim skupinama koje su 2009. iskoristile društvene mreže na internetu kako bi potaknule prosvjede protiv ponovnog izbora predsjednika Mahmouda Ahmadinejada. Kiberpolicija izdala je u siječnju 2012. nove smjernice za internetske kafiće, prema kojima su korisnici dužni dati osobne informacije koje će vlasnici kafića čuvati šest mjeseci, kao i evidenciju internetskih stranica koje su posjetili. Pravilima se također od vlasnika kafića zahtijeva da instaliraju internu televiziju, odnosno videonadzor i čuvaju snimke šest mjeseci. Na temelju tih novih pravila mogu nastati kontrolne knjige kojima se vlasti mogu koristiti kako bi ušle u trag aktivistima ili bilo kome koga se smatra prijetnjom nacionalnoj sigurnosti.
                     Iranski mediji u lipnju 2012. izvijestili su da će Kiberpolicija pokrenuti represiju protiv virtualnih privatnih mreža (VPN-a). Kiberpolicija je bez naloga 30. listopada 2012. uhitila blogera Sattara Beheshtija zbog ‚djela protiv nacionalne sigurnosti na društvenim mrežama i Facebooku’. Beheshti je na svojem blogu kritizirao iransku vladu. Beheshti je 3. studenoga 2012. pronađen mrtav u svojoj zatvorskoj ćeliji te se vjeruje da su ga službe Kiberpolicije mučile do smrti.

                     12.3.2013.”


title: Odluka (EU) 2018/598 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. travnja 2018. o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Gruziji

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 103/8

         ODLUKA (EU) 2018/598 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 18. travnja 2018.
   o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Gruziji
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
   budući da:

               (1)

               Odnosi između Europske unije („Unija”) i Gruzije nastavljaju se razvijati unutar okvira europske politike susjedstva (EPS) i Istočnoga partnerstva. Gruzija se priključila Istočnom partnerstvu 2009., nakon čega su pokrenuti pregovori o sporazumu o pridruživanju između EU-a i Gruzije. Taj je sporazumom (2) („Sporazum o pridruživanju”), kojim je obuhvaćeno i postupno uvođenje područja produbljene i sveobuhvatnog slobodne trgovine (DCFTA), potpisan u lipnju 2014., a na snagu je stupio 1. srpnja 2016.

               (2)

               Gruzija se i dalje suočava s lošim vanjskim uvjetima, što je u 2016. zbog smanjenja izvoza i doznaka iz inozemstva doprinijelo relativno slabom rastu BDP-a. Iako je regionalni i globalni rast ubrzao u 2017., i dalje ostaje izložen negativnim rizicima.

               (3)

               Fiskalni deficit Gruzije i dalje je znatan, a udio javnog duga u BDP-u raste. Stanje platne bilance u Gruziji i dalje je osjetljivo zbog vrlo velikog deficita tekućeg računa i visokog vanjskog duga. Gruzijske devizne pričuve stabilne su u apsolutnom iznosu, ali su se zbog sve većih potreba za pričuvama smanjile ispod razine koju Međunarodni monetarni fond (MMF) smatra odgovarajućom. Gruzija se i dalje s Unijom prilagođava zahtjevima DCFTA-e.

               (4)

               U tom su kontekstu gruzijske vlasti i MMF u travnju 2017. dogovorili trogodišnji prošireni instrument za financiranje (EFF) u iznosu od 285,3 milijuna USD za razdoblje 2017. - 2020. Izvršni odbor MMF-a odobrio je taj aranžman 12. travnja 2017. Cilj je aranžmana EFF-a poduprijeti program gospodarske reforme koji će Gruziji pomoći pri smanjenju njezine ekonomske slabosti te promicanju većeg i uključivijeg gospodarskog rasta.

               (5)

               Imajući u vidu preostale potrebe Gruzije za vanjskim financiranjem, gruzijske su vlasti u lipnju 2017. od Unije zatražile dopunsku makrofinancijsku pomoć.

               (6)

               Od vojnog sukoba s Rusijom iz kolovoza 2008. Gruzija je ostvarila korist od dvaju programa makrofinancijske pomoći koje je Unija donirala na Međunarodnoj donatorskoj konferenciji održanoj u Bruxellesu u listopadu 2008. Prvi od tih programa u iznosu od46 milijuna EUR, u cijelosti u obliku bespovratnih sredstava, proveden je 2009. – 2010. Drugi program, ponovno u iznosu od 46 milijuna EUR, pola u obliku bespovratnih sredstava i pola u obliku zajmova, proveden je u razdoblju 2015. – 2017. Unija je Gruziji na raspolaganje stavila i 610 – 746 milijuna EUR u okviru Europskog instrumenta za susjedstvo za razdoblje 2014. – 2020., uključujući potporu proračunu i tehničku pomoć. Osim toga, Gruzija se koristi Fondom za poticanje ulaganja u susjedstvu koji je tijekom razdoblja 2008. – 2017. projektima u Gruziji doprinio s otprilike 86 milijuna EUR.

               (7)

               Budući da je Gruzija obuhvaćena EPS-om, trebala bi se smatrati državom koja ispunjava uvjete za primanje makrofinancijske pomoći Unije.

               (8)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi biti izvanredni financijski instrument za nevezanu i nenamjensku potporu platnoj bilanci čija je svrha riješiti neposredne potrebe korisnika za vanjskim financiranjem te bi trebala podržati provedbu programa politike koji sadržava snažne mjere neposredne prilagodbe i strukturne reforme za kratkoročno poboljšanje stanja platne bilance.

               (9)

               S obzirom na to da u platnoj bilanci Gruzije još uvijek postoji znatan preostali manjak u vanjskom financiranju koji premašuje sredstva koja su osigurali MMF i ostale multilateralne institucije, smatra se da je makrofinancijska pomoć Unije Gruziji, s obzirom na trenutačne iznimne okolnosti, prikladan odgovor na zahtjev Gruzije za potporu gospodarskoj stabilizaciji, u kombinaciji s programom MMF-a. Makrofinancijska pomoć Unije pomogla bi gospodarskoj stabilizaciji i planu strukturnih reformi u Gruziji, dopunjujući sredstva koja su na raspolaganju u okviru financijskog aranžmana MMF-a.

               (10)

               Cilj makrofinancijske pomoći Unije trebao bi biti pružanje potpore ponovnoj uspostavi održivog stanja vanjskog financiranja Gruzije čime bi se pružila potpora njezinu gospodarskom i socijalnom razvoju.

               (11)

               Određivanje iznosa makrofinancijske pomoći Unije temelji se na sveobuhvatnoj kvantitativnoj procjeni preostalih potreba Gruzije za vanjskim financiranjem te se pritom uzima u obzir njezina sposobnost financiranja vlastitim sredstvima, ponajprije međunarodne pričuve kojima raspolaže. Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi nadopuniti programe i sredstva koja osiguravaju MMF i Svjetska banka. Pri određivanju iznosa pomoći u obzir se uzimaju i očekivani financijski doprinosi bilateralnih i multilateralnih donatora te potreba za osiguranjem pravedne raspodjele tereta između Unije i drugih donatora, kao i već postojeća primjena drugih instrumenata Unije za vanjsko financiranje u Gruziji te dodana vrijednost sveukupnog angažmana Unije.

               (12)

               Uzevši u obzir preostale potrebe Gruzije za vanjskim financiranjem, razinu njezina gospodarskog i socijalnog razvoja mjerenog dohotkom po glavi stanovnika države, pojavom siromaštva i razinom zaduženosti, dio pomoći trebao bi se dodijeliti u obliku bespovratnih sredstava.

               (13)

               Komisija bi trebala osigurati pravnu i stvarnu usklađenost makrofinancijske pomoći Unije s ključnim načelima vanjskog djelovanja utvrđenima u članku 21. Ugovora o Europskoj uniji i ciljevima i mjerama poduzetima u okviru različitih područja vanjskog djelovanja i ostalih relevantnih politika Unije.

               (14)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi biti potpora vanjskoj politici Unije prema Gruziji. Službe Komisije i Europska služba za vanjsko djelovanje trebale bi blisko surađivati tijekom aktivnosti makrofinancijske pomoći kako bi se osigurala usklađenost i dosljednost vanjske politike Unije.

               (15)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi biti potpora predanosti Gruzije vrijednostima koje dijeli s Unijom, uključujući demokraciju, vladavinu prava, dobro upravljanje, poštovanje ljudskih prava, održivi razvoj i smanjenje siromaštva, kao i njezinu predanost načelima otvorene, uređene i poštene trgovine.

               (16)

               Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije Gruzija bi trebala poštovati učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav, kao i vladavinu prava te jamčiti poštovanje ljudskih prava. Osim toga, posebni ciljevi makrofinancijske pomoći Unije trebali bi jačati učinkovitost, transparentnost i odgovornost sustava upravljanja javnim financijama u Gruziji te promicati strukturne reforme kojima su ciljevi potpora održivog i uključivog rasta, otvaranje radnih mjesta i fiskalna konsolidacija. Makrofinancijska pomoć Unije Gruziji trebala bi također obuhvaćati mjere potpore provedbi Sporazuma o pridruživanju uključujući DCFTA. Kako bi se posebni ciljevi mogli ispravno ocijeniti, ključno je da se utvrde na provjerljiv i mjerljiv način. Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje trebale bi redovito pratiti ispunjavanje preduvjeta i postizanje tih ciljeva. Ako preduvjet i ciljevi nisu ispunjeni ili ako se ciljevi i načela Sporazuma o pridruživanju općenito zanemaruju, Komisija bi trebala privremeno suspendirati ili ukinuti isplatu makrofinancijske pomoći Unije.

               (17)

               Kako bi se osigurala učinkovita zaštita financijskih interesa Unije u vezi s makrofinancijskom pomoći Unije, Gruzija bi trebala poduzeti odgovarajuće mjere za sprečavanje i suzbijanje prijevara, korupcije i drugih nepravilnosti u vezi s makrofinancijskom pomoći Unije. Nadalje, trebalo bi predvidjeti da Komisija obavlja provjere te da Revizorski sud provodi revizije.

               (18)

               Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije ne dovode se u pitanje ovlasti Europskog parlamenta i Vijeća, kao proračunskog tijela.

               (19)

               Iznosi makrofinancijske pomoći pružene u obliku bespovratnih sredstava te iznosi potrebnih sredstava za makrofinancijsku pomoć u obliku zajmova trebali bi biti u skladu s odobrenim proračunskim sredstvima predviđenim u višegodišnjem financijskom okviru.

               (20)

               Komisija bi trebala upravljati makrofinancijskom pomoći Unije. Kako bi se osiguralo da Europski parlament i Vijeće mogu pratiti provedbu ove Odluke, Komisija bi ih trebala redovito obavješćivati o razvoju događaja u pogledu pomoći i dostavljati im relevantne dokumente.

               (21)

               Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Odluke, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (3).

               (22)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi podlijegati uvjetima gospodarske politike koji će biti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju. Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta provedbe te radi učinkovitosti Komisija bi trebala biti ovlaštena pregovarati o tim uvjetima s gruzijskim vlastima uz nadzor odbora predstavnika država članica u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011. Na temelju te uredbe savjetodavni bi se postupak u pravilu trebao primjenjivati u svim slučajevima osim u onima koji su predviđeni tom uredbom. S obzirom na mogući važan učinak pomoći veće od 90 milijuna EUR, u slučajevima iznad tog praga prikladno je upotrijebiti postupak ispitivanja. S obzirom na iznos makrofinancijske pomoći Unije Gruziji, savjetodavni postupak trebao bi se primjenjivati na donošenje Memoranduma o razumijevanju ili u slučaju smanjenja, obustave ili ukidanja pomoći,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Unija Gruziji stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć („makrofinancijska pomoć Unije”) u maksimalnom iznosu od 45 milijuna EUR radi potpore gospodarskoj stabilizaciji i programu opsežnih reformi u Gruziji. Od tog maksimalnog iznosa do 35 milijuna EUR dodjeljuje se u obliku zajmova, a najviše 10 milijuna EUR u obliku bespovratnih sredstava. Dodjela makrofinancijske pomoći Unije podliježe odobrenju proračun Unije za relevantnu godinu od strane Europskog parlamenta i Vijeća. Ta pomoć doprinosi pokrivanju potreba platne bilance Gruzije kao što je određeno programom MMF-a.
   2.   U cilju financiranja zajmovne komponente makrofinancijske pomoći Unije Komisija je ovlaštena u ime Unije pozajmiti potrebna sredstva na tržištima kapitala ili od financijskih institucija i dodijeliti ih Gruziji u obliku zajma. Prosječno dospijeće zajma iznosi najviše 15 godina.
   3.   Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije upravlja Komisija u skladu sa sporazumima ili dogovorima postignutima između MMF-a i Gruzije te s glavnim načelima i ciljevima gospodarskih reformi navedenima u Sporazumu o pridruživanju uključujući DCFTA.
   Komisija redovito obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razvoju događaja u vezi s makrofinancijskom pomoći Unije, uključujući isplate te pomoći, i pravovremeno dostavlja tim institucijama relevantne dokumente.
   4.   Makrofinancijska pomoć Unije stavlja se na raspolaganje na razdoblje od dvije i pol godine počevši od prvog dana nakon stupanja na snagu Memoranduma o razumijevanju iz članka 3. stavka 1.
   5.   Ako se potrebe Gruzije za financiranjem tijekom razdoblja isplate makrofinancijske pomoći Unije znatno smanje u usporedbi s prvotnim predviđanjima, Komisija, postupajući u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2., smanjuje iznos pomoći ili tu pomoć suspendira ili ukida.
   Članak 2.
   1.   Preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije jest da Gruzija poštuje učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav, kao i vladavinu prava te da jamči poštovanje ljudskih prava.
   2.   Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje prate ispunjavanje preduvjeta iz stavka 1. tijekom cijelog trajanja makrofinancijske pomoći Unije.
   3.   Stavci 1. i 2. ovog članka primjenjuju se u skladu s Odlukom Vijeća 2010/427/EU (4).
   Članak 3.
   1.   Komisija, u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 7. stavka 2., postiže dogovor s gruzijskim vlastima o jasno određenim uvjetima gospodarske politike i financijskim uvjetima, s naglaskom na strukturne reforme i dobre javne financije na kojima se temelji makrofinancijska pomoć Unije, a ti će uvjeti biti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju („Memorandum o razumijevanju”) u kojem se navodi rok za ispunjenje tih uvjeta. Uvjeti gospodarske politike i financijski uvjeti utvrđeni u Memorandumu o razumijevanju u skladu su sa sporazumima ili dogovorima iz članka 1. stavka 3., uključujući programe makroekonomske prilagodbe i strukturnih reformi koje Gruzija provodi uz potporu MMF-a.
   2.   Cilj uvjeta navedenih u stavku 1. ponajprije je jačanje učinkovitosti, transparentnosti i odgovornosti sustava upravljanja javnim financijama u Gruziji, među ostalim i za korištenje makrofinancijske pomoći Unije. Pri određivanju mjera politike također se na odgovarajući način uzimaju u obzir napredak u području uzajamnog otvaranja tržišta, razvoj uređene i poštene trgovine, kao i drugi prioriteti u kontekstu vanjske politike Unije. Komisija redovito prati napredak u ostvarenju tih ciljeva.
   3.   Pojedinosti o financijskim uvjetima makrofinancijske pomoći Unije utvrđuju se ugovorom o bespovratnim sredstvima i ugovorom o zajmu koje sklapaju Komisija i gruzijske vlasti.
   4.   Komisija redovito provjerava jesu li uvjeti iz članka 4. stavka 3. i dalje ispunjeni, kao i jesu li ekonomske politike Gruzije u skladu s ciljevima makrofinancijske pomoći Unije. Pritom Komisija blisko surađuje s MMF-om i Svjetskom bankom i, prema potrebi, s Europskim parlamentom i Vijećem.
   Članak 4.
   1.   U skladu s uvjetima iz stavka 3., Komisija stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć Unije u dva obroka, pri čemu se svaki sastoji od zajma i bespovratnih sredstava. Iznos svakog obroka utvrđuje se u Memorandumu o razumijevanju.
   2.   Za iznos makrofinancijske pomoći Unije u obliku zajmova formiraju se, prema potrebi, rezervacije u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 (5).
   3.   Komisija odlučuje o isplati obroka podložno ispunjenju svih sljedećih uvjeta:

               (a)

               preduvjet utvrđen u članku 2. stavku 1.;

               (b)

               stalni zadovoljavajući rezultati provedbe programa politike koji sadržava snažne mjere prilagodbe i mjere strukturne reforme potpomognute nepreventivnim kreditnim aranžmanom s MMF-om; i

               (c)

               zadovoljavajuća provedba uvjeta gospodarske politike i financijskih uvjeta dogovorenih u Memorandumu o razumijevanju.

         Drugi se obrok u načelu isplaćuje najranije tri mjeseca nakon isplate prvog obroka.
   4.   Ako uvjeti iz stavka 3. prvog podstavka nisu ispunjeni, Komisija privremeno suspendira ili ukida isplatu makrofinancijske pomoći Unije. U takvim slučajevima Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razlozima te suspenzije ili ukidanja.
   5.   Makrofinancijska pomoć Unije isplaćuje se Narodnoj banci Gruzije. Podložno odredbama koje se dogovaraju u Memorandumu o razumijevanju, uključujući potvrdu preostalih potreba za proračunskim financiranjem, sredstva Unije mogu se prenijeti Ministarstvu financija Gruzije kao krajnjem korisniku.
   Članak 5.
   1.   Poslovi zaduživanja i kreditiranja povezani sa zajmovnom komponentom makrofinancijske pomoći Unije izvršavaju se u eurima s istim datumom valute i ne smiju prouzročiti promjenu dospijeća za Uniju i ne smiju je izložiti valutnim ili kamatnim rizicima ili bilo kakvom drugom komercijalnom riziku.
   2.   Ako okolnosti to dopuštaju, a na zahtjev Gruzije, Komisija može poduzeti potrebne korake kako bi osigurala da se u uvjete zajma uključi odredba o prijevremenoj otplati i da se ona podudara s odgovarajućom odredbom iz uvjeta za poslove zaduživanja.
   3.   Ako okolnosti dopuštaju poboljšanje kamatne stope na zajam i ako Gruzija to zatraži, Komisija može odlučiti refinancirati cijelo prvotno zaduživanje ili jedan njegov dio, ili može restrukturirati odgovarajuće financijske uvjete. Poslovi refinanciranja ili restrukturiranja provode se u skladu sa stavcima 1. i 4. i ne utječu na produženje dospijeća zaduživanja ili povećanje iznosa glavnice nepodmirene na dan refinanciranja ili restrukturiranja.
   4.   Sve troškove koji su nastali za Uniju, a koji se odnose na poslove zaduživanja i kreditiranja u skladu s ovom Odlukom, snosi Gruzija.
   5.   Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razvoju događaja u vezi s poslovima iz stavaka 2. i 3.
   Članak 6.
   1.   Makrofinancijska pomoć Unije provodi se u skladu s Uredbom (EZ, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6) i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (7).
   2.   Provedbom makrofinancijske pomoći Unije upravlja se izravno.
   3.   Ugovor o zajmu i ugovor o bespovratnim sredstvima sadržavaju odredbe kojima se:

               (a)

               osigurava da Gruzija redovito provjerava jesu li financijska sredstva odobrena iz proračuna Unije pravilno iskorištena, poduzima odgovarajuće mjere radi sprečavanja nepravilnosti i prijevara te, prema potrebi, pokreće pravne postupke radi osiguravanja povrata svih sredstava isplaćenih na temelju ove Odluke koja nisu pravilno iskorištena;

               (b)

               osigurava zaštita financijskih interesa Unije, a posebno predviđanjem posebnih mjera u vezi sa sprečavanjem i suzbijanjem prijevara, korupcije i svih drugih nepravilnosti koje utječu na makrofinancijsku pomoć Unije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (8), Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2185/96 (9) te Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10);

               (c)

               Komisiju, uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara, ili njezine predstavnike izričito ovlašćuje za provedbu provjera, uključujući provjere i inspekcije na terenu;

               (d)

               Komisiju i Revizorski sud izričito ovlašćuje za provođenje revizija tijekom i nakon razdoblja dostupnosti makrofinancijske pomoći Unije, uključujući revizije dokumentacije te revizije na terenu, poput operativnih procjena; i

               (e)

               osigurava da Unija ostvaruje pravo na prijevremenu otplatu zajma i/ili cjelovit povrat bespovratnih sredstava ako se utvrdi, u vezi s upravljanjem makrofinancijskom pomoći Unije, da je Gruzija sudjelovala u bilo kojoj radnji prijevare ili korupcije ili u nekoj drugoj nezakonitoj aktivnosti koja ugrožava financijske interese Unije.

         4.   Prije provedbe makrofinancijske pomoći Unije Komisija s pomoću operativne procjene ocjenjuje kvalitetu gruzijskih financijskih propisa, administrativne postupke te mehanizme unutarnje i vanjske kontrole koji su relevantni za takvu pomoć.
   Članak 7.
   1.   Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
   Članak 8.
   1.   Komisija do 30. lipnja svake godine Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o provedbi ove Odluke u prethodnoj godini, zajedno s ocjenom te provedbe. U tom izvješću se:

               (a)

               ocjenjuje napredak u provedbi makrofinancijske pomoći Unije;

               (b)

               procjenjuje gospodarsko stanje i izgledi Gruzije, kao i napredak u provedbi mjera politike iz članka 3. stavka 1.;

               (c)

               navodi poveznica između uvjeta gospodarske politike utvrđenih u Memorandumu o razumijevanju, trenutačne gospodarske i fiskalne uspješnosti Gruzije te odluka Komisije o isplati obroka makrofinancijske pomoći Unije.

         2.   Najkasnije dvije godine nakon isteka razdoblja dostupnosti iz članka 1. stavka 4. Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o ex post evaluaciji u kojem se procjenjuju rezultati i učinkovitost isplaćene makrofinancijske pomoći Unije te opseg u kojemu se njome pridonijelo ciljevima pomoći.
   Članak 9.
   Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 18. travnja 2018.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         A. TAJANI

            Za Vijeće

            Predsjednica

         L. PAVLOVA

      (1)  Stajalište Europskog parlamenta od 14. ožujka 2018. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 12. travnja 2018.

      (2)  Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane (SL L 261, 30.8.2014., str. 4.).

      (3)  Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).

      (4)  Odluka Vijeća 2010/427/EU od 26. srpnja 2010. o utvrđivanju ustroja i rada Europske službe za vanjsko djelovanje (SL L 201, 3.8.2010., str. 30.).

      (5)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 od 25. svibnja 2009. o osnivanju Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja (SL L 145, 10.6.2009., str. 10.).

      (6)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

      (7)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 362, 31.12.2012., str. 1.).

      (8)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, 23.12.1995., str. 1.).

      (9)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (SL L 292, 15.11.1996., str. 2.).

      (10)  Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL L 248, 18.9.2013., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2018/615 od 16. travnja 2018. o izmjeni Odluke 1999/70/EZ o vanjskim revizorima nacionalnih središnjih banaka u pogledu vanjskih revizora središnje banke Banque de France

text:
               23.4.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 102/9

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2018/615
   od 16. travnja 2018.
   o izmjeni Odluke 1999/70/EZ o vanjskim revizorima nacionalnih središnjih banaka u pogledu vanjskih revizora središnje banke Banque de France
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Protokol br. 4 o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
   uzimajući u obzir Preporuku Europske središnje banke оd 9. ožujka 2018. Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke Banque de France (ESB/2018/9) (1),
   budući da:

               (1)

               Reviziju financijskih izvještaja Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporučuje Upravno vijeće ESB-a, a odobrava Vijeće Europske unije.

               (2)

               U skladu s člankom L.142. - 2. Monetarnog i financijskog zakonika, Opće vijeće središnje banke Banque de France treba imenovati dva ovlaštena revizora za obavljanje revizije financijskih izvještaja središnje banke Banque de France.

               (3)

               Mandat vanjskih revizora središnje banke Banque de France istekao je nakon revizije za financijsku godinu 2017. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2018.

               (4)

               Središnja banka Banque de France odabrala je društva Mazars i KPMG S.A. kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2018. do 2023.

               (5)

               Upravno vijeće ESB-a preporučilo je da se društva Mazars i KPMG S.A. zajednički imenuju vanjskim revizorima središnje banke Banque de France za financijske godine od 2018. do 2023.

               (6)

               Slijedom preporuke Upravnog vijeća ESB-a Odluku Vijeća 1999/70/EZ (2) trebalo bi na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U članku 1. Odluke 1999/70/EZ stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:

      „4.   Mazars i KPMG S.A. odobravaju se kao vanjski revizori središnje banke Banque de France za financijske godine od 2018. do 2023.”.

   Članak 2.
   Ova Odluka proizvodi učinke od dana priopćenja.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena ESB-u.

      Sastavljeno u Luxembourgu 16. travnja 2018.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         F. MOGHERINI

      (1)  SL C 107, 22.3.2018., str. 1.

      (2)  Odluka Vijeća 1999/70/EZ od 25. siječnja 1999. o vanjskim revizorima nacionalnih središnjih banaka (SL L 22, 29.1.1999., str. 69.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2018/616 od 17. travnja 2018. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u

text:
                  23.4.2018

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 102/11

            ODLUKA VIJEĆA (EU) 2018/616
      od 17. travnja 2018.
      o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 91. i 172. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (1), a posebno njezin članak 1. stavak 3.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru (2) („Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.

                  (2)

                  U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti, među ostalim, Prilog XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u.

                  (3)

                  Uredbu Komisije (EU) br. 1305/2014 (3) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                  (4)

                  Prilog XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

                  (5)

                  Stajalište Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na priloženom nacrtu odluke,

            DONIJELO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o predloženoj izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.
      Članak 2.
      Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

         Sastavljeno u Luxembourgu 17. travnja 2018.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            E. ZAHARIEVA

         (1)  SL L 305, 30.11.1994., str. 6.

         (2)  SL L 1, 3.1.1994., str. 3.

         (3)  Uredba Komisije (EU) br. 1305/2014 od 11. prosinca 2014. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u odnosu na podsustav telematskih aplikacija za teretni promet željezničkog sustava u Europskoj uniji i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 62/2006 (SL L 356, 12.12.2014., str. 438.).

         NACRT
         ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. …/2018
         od …
         o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
         ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
         uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
         budući da:

                     (1)

                     Uredbu Komisije (EU) br. 1305/2014 оd 11. prosinca 2014. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u odnosu na podsustav telematskih aplikacija za teretni promet željezničkog sustava u Europskoj uniji i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 62/2006 (1) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                     (2)

                     Uredbom (EU) br. 1305/2014 stavlja se izvan snage Uredba Komisije (EZ) br. 62/2006 (2), koja je uključena u Sporazum o EGP-u i koju stoga treba staviti izvan izvan snage u okviru Sporazuma o EGP-u.

                     (3)

                     Prilog XIII. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIO JE OVU ODLUKU:
         Članak 1.
         Tekst točke 37.h (Uredba Komisije (EZ) br. 62/2006) Priloga XIII. Sporazumu o EGP-u zamjenjuje se sljedećim:
         „32014 R 1305: Uredba Komisije (EU) br. 1305/2014 od 11. prosinca 2014. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u odnosu na podsustav telematskih aplikacija za teretni promet željezničkog sustava u Europskoj uniji i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 62/2006 (SL L 356, 12.12.2014., str. 438.).
         Za potrebe ovog Sporazuma Uredba se tumači uz sljedeću prilagodbu:
         Iza točke 3. u odjeljku 7.1.4. Priloga dodaje se sljedeća točka:

                     4.

                     Nadzorno tijelo EFTA-e ima status promatrača u upravnom odboru.”

               Članak 2.
         Tekstovi Uredbe (EU) br. 1305/2014 na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
         Članak 3.
         Ova Odluka stupa na snagu […] pod uvjetom da su poslana sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u (*1) ili na dan stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. xx/xxxx od xx.xx.xxxx. (3) [o uključivanju Direktive 2012/34/EU], ovisno o tome koji je datum kasniji.
         Članak 4.
         Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Zajednički odbor EGP-a

                  Predsjednik

                  Tajnici Zajedničkog odbora EGP-a

            (1)  SL L 356, 12.12.2014., str. 438.

            (2)  SL L 13, 18.1.2006., str. 1.

            (*1)  [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]

            (3)  SL L …


title: Odluka Vijeća (EU) 2018/635 od 17. travnja 2018. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o izmjeni Priloga XXII. (Pravo društava) Sporazumu o EGP-u i Protokola 37. (koji sadržava popis predviđen člankom 101.) uz Sporazum o EGP-u

text:
                  25.4.2018

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 105/21

            ODLUKA VIJEĆA (EU) 2018/635
      od 17. travnja 2018.
      o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o izmjeni Priloga XXII. (Pravo društava) Sporazumu o EGP-u i Protokola 37. (koji sadržava popis predviđen člankom 101.) uz Sporazum o EGP-u
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 50. i 114. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru (1), a posebno njezin članak 1. stavak 3.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru (2) („Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.

                  (2)

                  U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti, među ostalim, Prilog XXII. (Pravo društava) Sporazumu o EGP-u i Protokol 37. (koji sadržava popis predviđen člankom 101.) uz Sporazum o EGP-u.

                  (3)

                  Uredbu (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (3) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                  (4)

                  Direktivu 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                  (5)

                  Kako bi Sporazum o EGP-u mogao dobro funkcionirati, Protokol 37. uz Sporazum o EGP-u treba proširiti kako bi uključivao Odbor europskih tijela za nadzor revizije uspostavljen Uredbom (EU) br. 537/2014, a Prilog XXII. Sporazumu o EGP-u treba izmijeniti kako bi se utvrdili postupci za pridruživanje tom odboru.

                  (6)

                  Prilog XXII. Sporazumu o EGP-u i Protokol 37. uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

                  (7)

                  Stajalište Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na priloženom nacrtu odluke,

            DONIJELO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o predloženoj izmjeni Priloga XXII. (Pravo društava) Sporazumu o EGP-u i Protokola 37. (koji sadržava popis predviđen člankom 101.) uz Sporazum o EGP-u temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.
      Članak 2.
      Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

         Sastavljeno u Bruxellesu 17. travnja 2018.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            E. ZAHARIEVA

         (1)  SL L 305, 30.11.1994., str. 6.

         (2)  SL L 1, 3.1.1994., str. 3.

         (3)  Uredba (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2005/909/EZ (SL L 158, 27.5.2014., str. 77.).

         (4)  Direktiva 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o izmjeni Direktive 2006/43/EZ o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja (SL L 158, 27.5.2014., str. 196.).

         NACRT
         ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. …
         od …
         o izmjeni Priloga XXII. (Pravo društava) Sporazumu o EGP-u i Protokola 37. (koji sadržava popis predviđen člankom 101.) uz Sporazum o EGP-u
         ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
         uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
         budući da:

                     (1)

                     Uredbu (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2005/909/EZ (1), kako je ispravljena u SL L 170, 11.6.2014., str. 66., treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                     (2)

                     Direktivu 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o izmjeni Direktive 2006/43/EZ o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja (2) treba uključiti u Sporazum o EGP-u.

                     (3)

                     Kako bi Sporazum o EGP-u mogao dobro funkcionirati, Protokol 37. uz Sporazum o EGP-u treba proširiti kako bi uključivao Odbor europskih tijela za nadzor revizije (CEAOB) uspostavljen Uredbom (EU) br. 537/2014, a Prilog XXII. Sporazumu o EGP-u treba izmijeniti kako bi se utvrdili postupci za pridruživanje tom odboru.

                     (4)

                     Prilog XXII. Sporazumu o EGP-u i Protokol 37. uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIO JE OVU ODLUKU:
         Članak 1.
         Prilog XXII. Sporazumu o EGP-u mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     U točki 10.f (Direktiva 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) dodaje se sljedeće:

                                 „—

                                    32014 L 0056: Direktivom 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. (SL L 158, 27.5.2014., str. 196.).

                           Za potrebe ovog Sporazuma odredbe Direktive tumače se uz sljedeću prilagodbu:
                     U članku 30.c stavku 3., kad je riječ o državama EFTA-e, riječi ‚kako su utvrđena u Povelji o temeljnim pravima Europske unije’ ne primjenjuju se.”

                     2.

                     Iza točke 10.i (Direktiva 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća) umeće se sljedeće:

                                 „10.j

                                    32014 R 0537: Uredba (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2005/909/EZ (SL L 158, 27.5.2014., str. 77.), kako je ispravljena u SL L 170, 11.6.2014., str. 66.

                                 Načini pridruživanja država EFTA-e u skladu s člankom 101. Sporazuma:

                                             Nadležna tijela država EFTA-e iz članka 32. stavka 1. Direktive 2006/43/EZ imaju pravo u potpunosti sudjelovati u Odboru europskih tijela za nadzor revizije (CEAOB) pod istim uvjetima kao i nadležna tijela država članica EU-a, ali nemaju pravo glasa. Članovi iz država EFTA-e ne mogu biti izabrani na funkciju predsjednika CEAOB-a u skladu s člankom 30. stavkom 6.

                                             Za potrebe ovog Sporazuma odredbe Uredbe tumače se uz sljedeće prilagodbe:

                                                         (a)

                                                         riječi ‚zakonodavstvo Unije ili nacionalno zakonodavstvo’ zamjenjuju se riječima ‚Sporazum o EGP-u ili nacionalno zakonodavstvo’, a riječi ‚pravom Unije ili nacionalnim pravom’ odnosno ‚prava Unije ili nacionalnog prava’ zamjenjuju se riječima ‚Sporazumom o EGP-u ili nacionalnim pravom’ odnosno ‚Sporazuma o EGP-u ili nacionalnog prava’;

                                                         (b)

                                                         u članku 41., kad je riječ o državama EFTA-e:

                                                                     i.

                                                                     riječi ‚17. lipnja 2020.’ glase ‚šest godina od dana stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. …/… od … [ova Odluka]’;

                                                                     ii.

                                                                     riječi ‚17. lipnja 2023.’ glase ‚devet godina od dana stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. …/… od … [ova Odluka]’;

                                                                     iii.

                                                                     riječi ‚16. lipnja 2014.’ glase ‚dana stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. …/… od … [ova Odluka]’;

                                                                     iv.

                                                                     riječi ‚17. lipnja 2016.’ glase ‚dvije godine od dana stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. …/… od … [ova Odluka]’;

                                                         (c)

                                                         u članku 44., kad je riječ o državama EFTA-e, riječi ‚17. lipnja 2017.’ glase ‚isteka godine dana od dana stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. …/… od … [ova Odluka]’.”

               Članak 2.
         U Protokolu 37. uz Sporazum o EGP-u dodaje se sljedeća točka:

                        „40.

                        Odbor europskih tijela za nadzor revizije (CEAOB) (Uredba (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća).”

         Članak 3.
         Tekstovi Uredbe (EU) br. 537/2014, kako je ispravljena u SL L 170, 11.6.2014., str. 66., i Direktive 2014/56/EU na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
         Članak 4.
         Ova Odluka stupa na snagu […] pod uvjetom da su poslana sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u (*1).
         Članak 5.
         Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu …

                  Za Zajednički odbor EGP-a

                  Predsjednik

                  Tajnici Zajedničkog odbora EGP-a

            (1)  SL L 158, 27.5.2014., str. 77.

            (2)  SL L 158, 27.5.2014., str. 196.

            (*1)  [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]