title: 2008/984/EZ: Odluka Komisije od 10. prosinca 2008. o izmjeni Priloga C Direktivi Vijeća 64/432/EEZ i Odluke 2004/226/EZ u pogledu dijagnostičkih testova za brucelozu goveda (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 7642)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 69

               HR

               Službeni list Europske unije

               87

         32008D0984

               L 352/38

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 10. prosinca 2008.
   o izmjeni Priloga C Direktivi Vijeća 64/432/EEZ i Odluke 2004/226/EZ u pogledu dijagnostičkih testova za brucelozu goveda
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 7642)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/984/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 64/432/EEZ od 26. lipnja 1964. o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice (1), a posebno njezin članak 6. stavak 2. točku (b) i drugi podstavak članka 16.,
   budući da:

               (1)

               Prilogom C Direktivi 64/432/EEZ određuju se dijagnostičke metode za brucelozu goveda koje se koriste za kontrolu i iskorjenjivanje te bolesti i za praćenje i nadzor, kao i za uspostavu i održavanje statusa stada službeno slobodnog od bruceloze i za potrebe veterinarskog certificiranja zahtijevanog u trgovini govedima unutar Zajednice.

               (2)

               Odlukom Komisije 2004/226/EZ od 4. ožujka 2004. o odobravanju testova za otkrivanje protutijela za brucelozu goveda u okviru Direktive Vijeća 64/432/EEZ (2) odobravaju se neki testovi za brucelozu goveda koji se mogu koristiti kao alternativa obaveznom testu serumske aglutinacije (SAT) za certificiranje goveda u skladu s člankom 6. stavkom 2. točkom (b) Direktive 64/432/EEZ.

               (3)

               Test fluorescentne polarizacije (FPA) je novi dijagnostički test koji je uključen kao propisani test za međunarodnu trgovinu u poglavlje 2.4.3 (bruceloza goveda) Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje, šesto izdanje, 2008. Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE).

               (4)

               Komisija je zatražila od Europske agencije za sigurnost hrane dostavljanje znanstvenog mišljenja o prikladnosti FPA-e za uvrštenje u Prilog C Direktivi 64/432/EEZ.

               (5)

               Osim toga, Komisija je zatražila od EFSA-e da procijeni prikladnost FPA-e i testova navedenih u članku 1. Odluke 2004/226/EZ za potrebe certificiranja goveda u trgovini unutar Zajednice.

               (6)

               Dana 11. prosinca 2006. Odbor za zdravlje i dobrobit životinja usvojio je znanstveno mišljenje o dijagnostičkim metodama za brucelozu goveda (3) u kojem zaključuje da su, osim SAT-a, dijagnostički testovi za brucelozu goveda uvršteni u Prilog C Direktivi 64/432/EEZ prikladni i dalje kao standardni testovi za potrebe certificiranja pojedinačnih goveda za trgovinu unutar Zajednice.

               (7)

               Međutim, s obzirom na to da je SAT test koji se primjenjuje prije napuštanja gospodarstva podrijetla za trgovinu govedima i koji je izričito propisan člankom 6. stavkom 2. točkom (b) Direktive 64/432/EEZ, mora postojati tehnička specifikacija u Prilogu C toj Direktivi.

               (8)

               Pored toga, u znanstvenom se mišljenju od 11. prosinca 2006. zaključuje da se osjetljivost i specifičnost FPA testa može usporediti s testovima uvrštenim u Prilog C Direktivi 64/432/EEZ i također je ustanovljeno da je prikladan za uvrštenje u taj Prilog kao standardni test za dijagnozu bruceloze kod životinja namijenjenih trgovini unutar Zajednice.

               (9)

               Nedavno razvijena metoda lančane reakcije polimeraze kako je opisana u odsjeku 1(d) poglavlja 2.4.3 Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje, šesto izdanje, 2008. OIE omogućuje dodatne načine otkrivanja i identifikacije Brucella spp. i stoga bi je trebalo uvrstiti u Prilog C Direktivi 64/432/EEZ.

               (10)

               Prilog C Direktivi 64/432/EEZ i Odluku 2004/226/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (11)

               Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilog C Direktivi 64/432/EEZ zamjenjuje se tekstom iz Priloga ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Članak 1. Odluke 2004/226/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 1.
      Test reakcije vezanja komplemenata, puferirani bruceloza antigen test (rose Bengal test (RBT)), ELISA testovi i test fluorescentne polarizacije (FPA) provedeni u skladu s Prilogom C Direktivi 64/432/EEZ ovime se odobravaju u svrhu certificiranja.”

   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. prosinca 2008.

            Za Komisiju

         Androulla VASSILIOU

            Članica Komisije

      (1)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (2)  SL L 68, 6.3.2004., str. 36.

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_1178620772731.htm

      PRILOG

                  1.

                  U Prilogu C Direktivi 64/432/EEZ točke 1., 2. i 3. zamjenjuju se sljedećim:

                     „PRILOG C

                        BRUCELOZA

                     1.   DOKAZIVANJE UZROČNIKA
                     Dokazivanje modificiranim bojanjem acidorezistentnih bakterija ili imunospecifičnim bojenjem organizama koji imaju morfologiju uzročnika bruceloze (Brucella) u abortivnom materijalu, vaginalnom iscjetku ili mlijeku vrlo je vjerojatan dokaz bruceloze, posebno ako je potvrđen serološkim testovima. Metode lančane reakcija polimeraze (PCR) omogućavaju dodatne načine za otkrivanje.
                     Kad god je moguće Brucellu spp. potrebno je izolirati koristeći uobičajene ili selektivne medije preko kulture iz vaginalnih iscjedaka, pobačenih fetusa, iscjedaka iz vimena ili odabranih tkiva kao što su limfni čvorovi te muški i ženski reproduktivni organi.
                     Nakon izolacije, vrste i biovar treba identificirati lizom bakteriofaga i/ili testovima metabolizma oksidacije, prema kriterijima kulture i biokemijskim i serološkim kriterijima. PCR može pomoću posebnih genomskih frekvenci služiti kao dopunska metoda i kao metoda biotipizacije.
                     Tehnike i mediji koji se koriste, njihova normizacija i interpretacija rezultata moraju biti u skladu s onima navedenim u Priručniku za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje OIE-a, šesto izdanje, 2008., poglavlje 2.4.3 (bruceloza goveda), poglavlje 2.7.2 (bruceloza koza i ovaca) i poglavlje 2.8.5 (bruceloza svinja).
                     2.   IMUNOLOŠKI TESTOVI
                     2.1.   Norme

                     2.1.1.   Uzročnik Brucella abortus biovar 1 Weybridge soj 99 ili USDA soj 1119-3 mora se koristiti za pripremu svih antigena koji se koriste u rose Bengal testu (RBT), serum aglutinacijskim testovima (SAT), testu reakcije vezanja komplementa (RVK) i mliječno prstenastoj probi (MPP).
                     2.1.2.   Normiran referencijalni serum za testove RBT, SAT, RVK i MPP je OIE internacionalni normiran serum (OIEISS) pod prijašnjim nazivom WHO drugi internacionalni anti-Brucella abortus Serum (ISAbS).
                     2.1.3.   Normirani referencijalni serumi za ELISA testove su:

                                 —

                                 OIEISS,

                                 —

                                 slabo pozitivan OIE ELISA normiran serum (OIEELISAWPSS),

                                 —

                                 jako pozitivan OIE ELISA normiran serum (OIEELISASPSS),

                                 —

                                 negativan OIE ELISA normiran serum (OIEELISANSS).

                           2.1.4.   Normirani referencijalni serumi za testove fluorescentne polarizacije (FPA) su:

                                 —

                                 slabo pozitivan OIE ELISA normiran serum (OIEELISAWPSS),

                                 —

                                 jako pozitivan OIE ELISA normiran serum (OIEELISASPSS),

                                 —

                                 negativan OIE ELISA normiran serum (OIEELISANSS).

                           2.1.5.   Navedeni normirani serumi navedeni u 2.1.3 i 2.1.4 mogu se nabaviti u Referentnom laboratoriju Zajednice za brucelozu ili u Agenciji za veterinarske laboratorije (VLA), Weybridge, Ujedinjena Kraljevina.
                     2.1.6.   OIEISS, OIEELISAWPSS, OIEELISASPSS i OIEELISANSS su internacionalne primarne norme prema kojima se moraju utvrditi referencijalne nacionalne norme (‚radne norme’) za svaki test naveden u točki 2.1.1 u svakoj državi članici.
                     2.2.   Imunoenzimski test ‚Enzyme-Linked Immunosorbent Assays’ (ELISA) ili drugi obvezujući testovi za otkrivanje bruceloze goveda u serumu ili mlijeku

                     2.2.1.   Materijal i reagensi

                     Korištena tehnika i interpretacija rezultata mora se potvrditi u skladu s načelima iz poglavlja 1.1.4 Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje OIE-a, šesto izdanje, 2008., i mora uključivati barem laboratorijska i dijagnostička ispitivanja.
                     2.2.2.   Normizacija testa

                     2.2.2.1.   Postupak normizacije testa za pojedinačne uzorke seruma:

                                 (a)

                                 a 1/150 predilucija (1) OIEISS ili 1/2 predilucija OIEELISAWPSS ili 1/16 predilucija OIEELISASPSS u negativom serumu (ili u negativnom skupnom uzorku seruma) treba imati pozitivnu reakciju;

                                 (b)

                                 1/600 predilucija OIEISS ili 1/8 predilucija OIEELISAWPSS ili 1/64 predilucija OIEELISASPSS u negativnom serumu (ili u negativnom skupnom uzorku seruma) treba imati negativnu reakciju;

                                 (c)

                                 OIEELISANSS treba uvijek imati negativnu reakciju.

                           2.2.2.2.   Normizacija postupka testa za skupne uzorke seruma:

                                 (a)

                                 1/150 predilucija OIEISS ili 1/2 predilucija OIEELISAWPSS ili 1/16 predilucija OIEELISASPSS u negativnom serumu (ili negativnom skupnom uzorku ‚pool’ seruma) i opet razrijeđeno u negativnim serumima određenim brojem uzoraka koji tvore skupni uzorak ‚treba dati pozitivnu reakciju;

                                 (b)

                                 OIEELISANSS treba uvijek dati negativnu reakciju;

                                 (c)

                                 test mora biti odgovarajući za otkrivanje dokaza infekcije u pojedinačnoj životinji iz skupine životinja čiji su uzorci seruma skupni.

                           2.2.2.3.   Postupak normizacije testa za skupne uzorke mlijeka ili sirutke:

                                 (a)

                                 1/1 000 predilucija OIEISS ili 1/16 predilucija OIEELISAWPSS ili 1/125 predilucija OIEELISASPSS u negativom serumu (ili u negativnom skupnom uzorku seruma) i opet razrijeđeno 1/10 u negativnom mlijeku trebao bi dati pozitivnu reakciju;

                                 (b)

                                 OIEELISANSS razrijeđeno 1/10 u negativnom mlijeku treba uvijek dati negativnu reakciju;

                                 (c)

                                 test mora biti odgovarajući za otkrivanje dokaza infekcije u pojedinačnoj životinji iz skupine životinja čiji su uzorci mlijeka ili sirutke skupni.

                           2.2.3.   Uvjeti za korištenje ELISA testa za dijagnozu bruceloze goveda:

                     2.2.3.1.   Koristeći spomenute uvjete kalibracije za ELISA test iz točaka 2.2.2.1 i 2.2.2.2 na uzorcima seruma, dijagnostička osjetljivost ELISA testa jednaka je ili veća od testova RBT ili RVK uzimajući u obzir epidemiološku situaciju u sklopu koje se koristi.
                     2.2.3.2.   Koristeći navedene uvjete kalibracije za ELISA test iz točke 2.2.2.3 na skupnim uzorcima mlijeka, dijagnostička osjetljivost ELISA testa jednaka je ili veća od MPP testa uzimajući u obzir epidemiološku situaciju, ali također i prosječne i očekivane ekstremne sustave uzgoja.
                     2.2.3.3.   Kad se ELISA test koristi za potrebe certificiranja u skladu s člankom 6. stavkom 1. ili za uspostavljanje i održavanje statusa stada u skladu s Prilogom A poglavljem II. točkom 10., udruživanje uzoraka seruma mora se provesti na takav način da se rezultati testa mogu nesumnjivo povezati s pojedinom životinjom uključenom u skupne uzorke. Svaki test u svrhu potvrđivanja mora se provesti na uzorcima seruma uzetim od pojedinačnih životinja
                     2.2.3.4.   ELISA testovi mogu se koristiti na uzorku mlijeka uzetog od mlijeka prikupljenog na farmi s najmanje 30 % mliječnih krava u laktaciji. Ako se koristi ta metoda, moraju se poduzeti mjere kako bi se osiguralo da se uzorci uzeti za ispitivanje mogu nesumnjivo povezati s pojedinim životinjama od kojih je uzeto mlijeko. Svaki test za potvrđivanje mora se provesti na uzorcima seruma uzetim od pojedinačnih životinja.
                     2.3.   Test metodom reakcije vezanja komplementa (RVK)

                     2.3.1.   Antigen predstavlja bakterijsku suspenziju u otopini fenola i fiziološke otopine (NaCl 0,85 % (m/v) i fenola 0,5 % (v/v)) ili u veronal puferu. Antigeni se mogu isporučiti u koncentriranom stanju s tim da je faktor razrjeđenja koji treba koristiti naznačen na naljepnici na bočici. Antigen se skladišti na 4 °C i ne smrzava.
                     2.3.2.   Serumi se moraju inaktivirati kako slijedi:

                                 —

                                 goveđi serum: 56 ° do 60 °C tijekom 30 do 50 minuta,

                                 —

                                 svinjski serum: 60 °C tijekom 30 do 50 minuta.

                           2.3.3.   Da bi se tijekom testa ostvarila prava reakcija, treba koristiti komplementarnu dozu višu od minimalne potrebne za potpunu hemolizu.
                     2.3.4.   U provođenju testa metodom reakcije vezanja komplementa svaki se put moraju provesti sljedeće kontrole:

                                 (a)

                                 kontrola antikomplementarnog učinka seruma;

                                 (b)

                                 kontrola antigena;

                                 (c)

                                 kontrola senzibiliziranih eritrocita;

                                 (d)

                                 kontrola komplementa;

                                 (e)

                                 kontrola osjetljivosti na početku reakcije korištenjem pozitivnog seruma;

                                 (f)

                                 kontrola specifičnosti reakcije korištenjem negativnog seruma.

                           2.3.5.   Izračun rezultata

                     OIEISS sadrži 1 000 internacionalnih jedinica RVK (ICFTU) po ml. Ako se OIEISS testira određenom metodom, rezultat je poznat kao titar (tj. najveća direktna dilucija OIEISS koja daje 50 % hemolize, TOIEISS). Rezultat testa za test serum dan kao titar (TTESTSERUM) mora se izraziti u ICFTU po ml. Da bi se izraz titra pretvorio u ICFTU, faktor (F) potreban za konverziju titra nepoznatog seruma testa (TTESTSERUM) testiranog tom metodom u izraz ICFTU dobiva se iz formule:
                     F = 1 000 × 1/TOIEISS

                     a sadržaj internacionalnih jedinica RVK po ml seruma testa (ICFTUTESTSERUM) iz formule:
                     ICFTUTESTSERUM = F × TTESTSERUM

                     2.3.6.   Interpretacija rezultata

                     Serum koji sadrži 20 ili više ICFTU po ml smatra se pozitivnim.
                     2.4.   Mliječno prstenasta proba (MPP)

                     2.4.1.   Antigen predstavlja bakterijsku suspenziju u otopini fenola i fiziološke otopine (NaCl 0,85 % (m/v) i fenola 0,5 % (v/v)) obojenog hematoksilinom. Antigen se skladišti na 4 °C i ne smrzava.
                     2.4.2.   Osjetljivost antigena mora se normirati s obzirom na OIEISS tako da antigen proizvede pozitivnu reakciju s 1/500 otopinom OIEISS u negativnom mlijeku, dok bi 1/1 000 razrjeđenje trebalo biti negativno.
                     2.4.3.   Prstenasti se test mora raditi na uzorcima koji predstavljaju sadržaj svake kante za mlijeko ili sadržaj svakog spremnika za mlijeko na farmi.
                     2.4.4.   Uzorci mlijeka ne smiju biti smrznuti, grijani ili izloženi snažnoj trešnji.
                     2.4.5.   Reakcija se provodi korištenjem ovih metoda:

                                 —

                                 na stupcu mlijeka od najmanje 25 mm visine i količine 1 ml kojem je dodana količina od 0,03 ml ili 0,05 ml jednog normiranog obojenog antigena,

                                 —

                                 na stupu mlijeka od najmanje 25 mm visine i količine 2 ml kojem je dodana količina od 0,05 ml jednog normiranog obojenog antigena,

                                 —

                                 na količinu mlijeka od 8 ml kojoj je dodano 0,08 ml normiranog obojenog antigena.

                           2.4.6.   Mješavina mlijeka i antigena mora se inkubirati na 37 °C tijekom 60 minuta, zajedno s pozitivnim i negativnim radnim normama (standardiziranim uzorcima). Sljedeća inkubacija od 16 do 24 sata na 4 °C povećava osjetljivost testa.
                     2.4.7.   Interpretacija rezultata:

                                 (a)

                                 negativna reakcija: obojeno mlijeko, bezbojno vrhnje;

                                 (b)

                                 pozitivna reakcija:

                                             —

                                             jednako obojeno i mlijeko i vrhnje, ili

                                             —

                                             bezbojno mlijeko i obojeno vrhnje.

                           2.5.   Puferirani bruceloza antigen testovi (Rose bengal Test (RBT))

                     2.5.1.   Antigen predstavlja bakterijsku suspenziju puferiranu razrjeđivačem antigena Brucella na pH od 3,65 ± 0,05, obojen rose bengal bojom. Antigen se isporučuje gotov za uporabu i mora se skladištiti na 4 °C i ne smije se smrzavati.
                     2.5.2.   Antigen se priprema ne uzimajući u obzir koncentraciju stanica, međutim osjetljivost mu se normira u odnosu na OIEISS tako da antigen proizvede pozitivnu reakciju s razrjeđenjem seruma od 1/45 i negativnu reakciju s razrjeđenjem od 1/55.
                     2.5.3.   RBT se provodi na sljedeći način:

                                 (a)

                                 serum (20-30 μl) miješa se s jednakom količinom antigena na bijeloj ploči ili emajliranoj pločici za stvaranje zone od otprilike 2 cm promjera. Mješavina se 4 minute lagano trese na okolnoj temperaturi, a tad promatra na jakom svjetlu zbog aglutinacije;

                                 (b)

                                 može se koristiti automatizirana metoda, ali koja mora biti najmanje isto tako točna kao i manualna metoda.

                           2.5.4.   Interpretacija rezultata

                     Svaka se vidljiva reakcija smatra pozitivnom, osim ako nije došlo do prevelikog isušivanja oko rubova.
                     Pozitivne i negativne radne norme treba uključiti u svaku seriju testova.
                     2.6.   Serumska aglutinacija (SAT)

                     2.6.1.   Antigen je bakterijska suspenzija u otopini fenola i fiziološke otopine (NaCl 0,85 % (m/v) i fenola od 0,5 % (v/v)).
                     Formaldehid se ne smije koristiti.
                     Antigeni se mogu isporučiti u koncentriranom stanju, s tim da faktor razrjeđenja mora biti naznačen na naljepnici na bočici.
                     EDTA se može dodati suspenziji antigena u konačnoj 5 mm otopini testa da bi se smanjila razina lažno pozitivnih rezultata serumske aglutinacije. Nakon toga se pH od 7,2 mora ponovno umjeravati u suspenziji antigena.
                     2.6.2.   OIEISS sadrži 1 000 internacionalnih jedinica aglutinacije.
                     2.6.3.   Antigen se priprema ne uzimajući u obzir koncentraciju stanica, međutim osjetljivost mu se normira u odnosu na OIEISS tako da antigen stvara 50 % aglutinacije s konačnim razrjeđenjem seruma od 1/600 do 1/1 000 ili 75 % aglutinacije s konačnim razrjeđenjem seruma od 1/500 do 1/750.
                     Preporuča se također usporedba reaktivnosti novih i prethodno normiranih serija antigena korištenjem skupine definiranih seruma.
                     2.6.4.   Test se obavlja ili u cjevčicama ili mikropločicama. Mješavinu antigena i razrjeđenja seruma treba inkubirati od 16 do 24 sata na temperaturi od 37 °C.
                     Za svaki serum moraju se pripremiti najmanje tri razrjeđenja. Razrjeđenja sumnjivog seruma moraju se pripremiti tako da se očitavanje granice pozitivne reakcije obavlja na medijanu cijevi (ili bunarčiću za metodu mikropločicom).
                     2.6.5.   Interpretacija rezultata:

                     Stupanj aglutinacije Brucella u serumu izražava se IU po ml.
                     Serum koji sadrži 30 ili više IU po ml smatra se pozitivnim.
                     2.7.   Test fluorescentne polarizacije (FPA)

                     2.7.1.   FPA se može obavljati u staklenim epruvetama ili na mikropločicama s 96 bunarčića. Korištena tehnika, normizacija i interpretacija rezultata mora biti u skladu s onima iz poglavlja 2.4.3 (bruceloza goveda) Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje OIE-a, šesto izdanje, 2008.
                     2.7.2.   Normizacija:

                     FPA će se normirati tako da:

                                 (a)

                                 OIEELISASPSS i OIEELISAWPSS stalno daju pozitivne rezultate;

                                 (b)

                                 1/8 predilucija OIEELISAWPSS ili 1/64 predilucija OIEELISASPSS u negativnom serumu (ili u negativnom skupnom uzorku seruma) uvijek daje negativnu reakciju;

                                 (c)

                                 OIEELISANSS stalno daje negativnu reakciju.

                           Sljedeće će se uključiti u svaku seriju testova: jako pozitivan, slabo pozitivan, negativni radni normirani serum (kalibrirani naspram OIE ELISA normiranih seruma).
                     3.   Komplementarni testovi
                     3.1.   Kožni test za brucelozu (BKT)

                     3.1.1.   Uvjeti za korištenje BKT-a

                                 (a)

                                 Kožni test za brucelozu ne koristi se za certificiranje za trgovinu unutar Zajednice.

                                 (b)

                                 Kožni test za brucelozu jedan je od najspecifičnijih testova za otkrivanje bruceloze kod necijepljenih životinja, međutim dijagnoza se ne smije postaviti samo na temelju pozitivne intradermalne reakcije.

                                 (c)

                                 Goveda s negativnim rezultatom na jednom od seroloških testova definiranih u ovom Prilogu koji imaju pozitivnu reakciju na BST testu smatrat će se zaraženima ili se sumnja da su zaražena.

                                 (d)

                                 Goveda s pozitivnim rezultatom na jednom od seroloških testova definiranih u ovom Prilogu mogu se podvrgnuti BST testu da bi se potvrdila interpretacija rezultata serološkog testa, posebno kad se u stadu službeno slobodnom od bruceloze ne može isključiti unakrižna reakcija s antitijelima na druge bakterije.

                           3.1.2.   Test se provodi korištenjem normiranoga i definiranoga pripravka alergena bruceloze koji ne sadrži glatki lipopolisaharidni (LPS) antigen, jer bi to moglo izazvati nespecifičnu upalnu reakciju ili interferirati s naknadnim serološkim testovima.
                     Zahtjevi za njegovu proizvodnju brucelina detaljno su opisani u odsjeku C1 poglavlja 2.4.3 Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva OIE-a, šesto izdanje, 2008.
                     3.1.3.   Postupak testa

                     3.1.3.1.   Količina od 0,1 ml alergena bruceloze ubrizga se intradermalno u kožu na repu, kožu slabina ili postrance na vratu.
                     3.1.3.2.   Test se očitava nakon razdoblja od 48 do 72 sata.
                     3.1.3.3.   Debljina kože na mjestu ubrizgavanja mjeri se pomičnim mjerilom prije ubrizgavanja i na ponovnom ispitivanju.
                     3.1.3.4.   Interpretacija rezultata:

                                 Jaka se reakcija lako prepoznaje po lokalnoj oteklini i induraciji.

                                 Debljina kože od 1 do 2 mm smatra se pozitivnom reakcijom na BST.

                           3.2.   Kompetitivni imunoenzimski test ‚Competitive enzyme-linked immunosorbent assay’ (cELISA)

                     3.2.1.   Uvjeti za korištenje testa cELISA

                     Proba cELISA ne smije se koristiti za svrhe certificiranja za trgovinu unutar EU.
                     Goveda koja su imala pozitivan rezultat u jednom od drugih seroloških testova iz ovog Priloga može se podvrgnuti cELISA testu za potporu interpretacije rezultata drugih seroloških testova; posebno kada se u stadima koja su slobodna ili službeno slobodna od bruceloze ne može isključiti unakrižna reakcija s antitijelima na druge bakterije ili spriječiti reakcije zbog rezidualnih antitijela nastalih zbog cijepljenja s S19.
                     3.2.2.   Postupak provedbe testa

                     Test se provodi u skladu s propisom iz odsjeka B poglavlja 2.4.3 Priručnika za dijagnostičke testove i cjepiva za kopnene životinje OIE-a, šesto izdanje, 2008.”

                  2.

                  U Prilogu C Direktivi 64/432/EEZ točka 4.1 zamjenjuje se sljedećim:
                  „4.1.   Zadaće i odgovornosti

                  Nacionalni referentni laboratoriji određeni u skladu s člankom 6.a odgovorni su za:

                              (a)

                              odobravanje rezultata ispitivanja validacije koji pokazuju pouzdanost metode korištenog testa;

                              (b)

                              utvrđivanje maksimalnog broja uzoraka koji se skupljaju u korištenim ELISA kitovima;

                              (c)

                              kalibraciju radnih normi iz stavka 2.1.6;

                              (d)

                              provjere kvalitete svih antigena i serija ELISA kitova koji se koriste u državama članicama;

                              (e)

                              slijeđenje preporuka i suradnju s nacionalnim referentnim laboratorijima Zajednice za brucelozu.”

         (1)  Za potrebe ovog Priloga, razrjeđenja za pripravljanje tekućih reagensa izražavaju se kao, na primjer, 1/150 znači razrjeđenje 1 u 150.


title: Odluka nadzornog tijela EFTA-e br. 258/2013/COL od 19. lipnja 2013. o okončanju formalnog ispitnog postupka u vezi s prodajom prava općine Narvik na električnu energiju po sniženoj cijeni trgovačkom društvu Narvik Energi AS ( „NEAS” ) (Norveška)

text:
               19.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 343/55

         ODLUKA NADZORNOG TIJELA EFTA-e
   br. 258/2013/COL
   od 19. lipnja 2013.
   o okončanju formalnog ispitnog postupka u vezi s prodajom prava općine Narvik na električnu energiju po sniženoj cijeni trgovačkom društvu Narvik Energi AS („NEAS”) (Norveška)

   Ovaj će dokument biti objavljen u posebnom izdanju Službenog lista Europske unije na hrvatskom jeziku ako zadovolji potrebne uvjete.


Odluka Komisije od 21/11/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7407 - LEAR CORPORATION / EVERETT SMITH GROUP) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2003/422/EZ: Odluka Komisije od 26. svibnja 2003. o odobrenju dijagnostičkog priručnika za afričku svinjsku kugu (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 1696)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 014

               HR

               Službeni list Europske unije

               104

         32003D0422

               L 143/35

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.05.2003.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 26. svibnja 2003.
   o odobrenju dijagnostičkog priručnika za afričku svinjsku kugu
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 1696)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2003/422/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2002/60/EZ od 27. lipnja 2002. o utvrđivanju posebnih odredaba za kontrolu afričke svinjske kuge i o izmjeni Direktive 92/119/EEZ o tješinskoj bolesti i afričkoj svinjskoj kugi (1), a posebno njezin članak 18. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               U skladu s Direktivom 2002/60/EZ potrebno je utvrditi jednoobrazne dijagnostičke postupke, metode uzorkovanja i kriterije za ocjenu rezultata laboratorijskih testova za potvrđivanje afričke svinjske kuge.

               (2)

               U skladu s tom Direktivom, Referentni laboratorij Zajednice za afričku svinjsku kugu mora, uz savjetovanje s Komisijom, koordinirati metode koje se koriste u državama članicama za dijagnosticiranje ove bolesti tako da, između ostalog, organizira periodične usporedne testove i dobavlja standardne reagense na razini Zajednice.

               (3)

               Virus afričke svinjske kuge ne smatra se opasnim za zdravlje ljudi.

               (4)

               Razvijeni su laboratorijski testovi kojima se osigurava brzo potvrđivanje afričke svinjske kuge.

               (5)

               Iskustvo koje je posljednjih godina stečeno na području kontrole afričke svinjske kuge rezultiralo je utvrđivanjem najprikladnijih postupaka uzorkovanja i kriterija za ocjenu rezultata laboratorijskih testova za pravilnu dijagnozu ove bolesti u različitim okolnostima.

               (6)

               Stoga je primjereno da se odobri priručnik kojim se utvrđuju ti postupci i kriteriji.

               (7)

               Nacionalni dijagnostički laboratoriji trebali bi biti ovlašteni za mijenjanje odobrenih laboratorijskih testova ili za upotrebu drugačijih testova, pod uvjetom da se može dokazati njihova jednaka osjetljivost i specifičnost.

               (8)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Odobrava se dijagnostički priručnik za afričku svinjsku kugu iz Priloga.
   2.   Države članice osiguravaju da se potvrđivanje afričke svinjske kuge provodi u skladu s postupcima, metodama uzorkovanja i kriterijima za procjenu rezultata laboratorijskih testova koji su utvrđeni u priručniku i na temelju:

               (a)

               otkrivanja kliničkih znakova i postmortem oštećenja uzrokovanih bolešću;

               (b)

               otkrivanja virusa, antigena ili genoma u uzorcima tkiva, organa, krvi ili izlučevina svinje;

               (c)

               dokazivanja specifičnih protutijela u uzorcima krvi.

         3.   Odstupajući od stavka 2. nacionalni dijagnostički laboratoriji navedeni u Prilogu IV. Direktivi 2002/60/EZ mogu unositi promjene u laboratorijske testove navedene u priručniku i mogu upotrebljavati drukčije testove, uz uvjet da se može dokazati njihova jednaka osjetljivost i specifičnost.
   Ako se koriste izmijenjeni ili drugačiji testovi, njihova se osjetljivost i specifičnost mora ocijeniti u okviru periodičnih usporednih testova koje organizira Referentni laboratorij Zajednice za afričku svinjsku kugu.
   Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje od 1. srpnja 2003.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 26. svibnja 2003.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 192, 20.7.2002., str. 27.
   PRILOG

      DIJAGNOSTIČKI PRIRUČNIK ZA AFRIČKU SVINJSKU KUGU

         Poglavlje I.

            Uvod, ciljevi i definicije

      1.   U svrhu osiguravanja ujednačenih postupaka dijagnosticiranja afričke svinjske kuge (dalje u tekstu: „ASK”) ovaj priručnik:

                  a)

                  propisuje smjernice i minimalne uvjete za dijagnostičke postupke, metode uzorkovanja te kriterije za procjenu rezultata kliničkih i postmortem pretraga te laboratorijskih testova za ispravnu dijagnozu ASK-a (1);

                  b)

                  određuje minimalne bio-sigurnosne uvjete i standarde kakvoće kojih se treba pridržavati u laboratorijima za dijagnosticiranje ASK-a te prilikom prijevoza uzoraka;

                  c)

                  određuje laboratorijske testove koji se koriste za dijagnosticiranje ASK-a i laboratorijske postupke koji se koriste za genetsku tipizaciju izolata virusa ASK-a.

            2.   Ovaj je priručnik namijenjen prvenstveno nadležnim tijelima odgovornim za nadzor ASK-a. Stoga je naglasak na načelima i primjenama laboratorijskih testova te procjeni njihovih rezultata, a ne na detaljnim laboratorijskim tehnikama.
      3.   Za potrebe ovog priručnika, osim pojmova navedenih u članku 2. Direktive 2002/60/EZ, primjenjuju se sljedeće definicije:

                  a)

                  „sumnjivo gospodarstvo” znači svako svinjogojsko gospodarstvo na kojem se nalazi jedna ili više svinja sumnjivih da su zaražene virusom ASK-a, ili kontaktno gospodarstvo kako je određeno u članku 2. točki (k) Direktive 2002/60/EZ;

                  b)

                  „epidemiološka podjedinica” ili „podjedinica” znači zgrada, mjesto ili obližnji prostor na kojem se skupine svinja s gospodarstva drže na takav način da su često u izravnom ili neizravnom međusobnom kontaktu, ali se istodobno drže odvojeno od drugih svinja s istoga gospodarstva;

                  c)

                  „svinje u kontaktu” znači svinje koje su tijekom posljednjih 21 dan na gospodarstvu bile u izravnom dodiru s jednom ili više svinja za koje se sumnja da su zaražene virusom ASK-a.

         Poglavlje II.

            Opis ASK-a s naglaskom na diferencijalno dijagnosticiranje

      A.   UVOD
      1.   Uzročnik ASK-a je DNA virus s ovojnicom koji spada u rod Asfivirusa iz porodice Asfarviridae. Sojevi virusa ASF-a razlikuju se po virulenciji, iako se ne mogu identificirati različiti serotipovi.
      2.   Virus ASK-a je vrlo postojan u izlučevinama zaraženih svinja, u trupovima i svježem mesu svinja te u nekim proizvodima od mesa svinja. Kako bi se osiguralo njegovo inaktiviranje u okolišu, moraju se koristiti odgovarajući dezinficijensi.
      3.   Glavni prirodni put zaraze svinja u Europi je oro-nazalni, izravnim ili neizravnim kontaktom sa zaraženim svinjama ili hranjenjem hranom koja je kontaminirana virusom. Međutim, u onim područjima u kojima postoje vektori (2), prijenos putem tih vektora ima vrlo važnu ulogu u postojanosti i širenju virusa. ASK se također može širiti neizravnim dodirom s kontaminiranim materijalima i ubodom insekata koji mehanički prenose virus ASK-a. Moguća je i zaraza putem sjemena zaraženih nerasta.
      4.   Razdoblje inkubacije kod pojedinih životinja iznosi oko pet do 15 dana, ali u uvjetima na terenu klinički simptomi na gospodarstvu mogu postati vidljivi tek nekoliko tjedna nakon unošenja virusa, pa i duže ako se radi o slabim sojevima virusa.
      5.   ASK se može javiti u akutnom, subakutnom i kroničnom obliku, a razlika ovisi uglavnom o virulenciji virusa.
      6.   Kod svinja koje se nakon zaraze klinički oporave, viremija traje 40 do 60 dana, i te svinje postaju kliconoše. Virus ASK-a se kod svinja kliconoša može izolirati i do šest mjeseci po infekciji.
      B.   AKUTNI OBLIK
      1.   Prvi klinički znak bolesti je obično visoka tjelesna temperatura (viša od 40 °C), koja je praćena depresijom, gubitkom apetita, brzim i teškim disanjem te iscjetkom iz nosa i očiju. Svinje su nekoordinirane u kretanju i nakupljaju se u skupine. Krmače mogu pobaciti u svim stadijima gravidnosti. Kod nekih svinja može doći do povraćanja i opstipacije, dok se kod nekih može razviti krvavi proljev. Postaju vidljiva potkožna područja kongestije ili krvarenja, posebno na ekstremitetima i ušima. Prije smrti može doći do kome, koja se javlja jedan do sedam dana nakon razvoja kliničkih znakova. Stopa pobola i pomor unutar gospodarstva može biti 100 %.

         Postmortem nalazi pokazuju tipičan hemoragijski sindrom s općom kongestijom trupa, nakupljanjem krvi u prsnoj i trbušnoj šupljini, povećanom tamnom slezenom, hemoragičnim limfnim čvorovima koji nalikuju ugrušcima krvi, posebno bubrežni i gastrohepatični limfni čvorovi, petehijama u bubrezima (kortikalnim i medularnim piramidama i bubrežnoj nakapnici), serozi abdomena, sluznici želuca i crijeva i srcu (epikard i endokard), hidrotoraksom i petehijama po pleuri.
      2.   Akutni oblik klasične svinjske kuge obično dovodi do kliničke i patološke slike koja je vrlo slična kao kod afričke svinjske kuge. Kada su prisutna, krvarenja na koži i ušima prilično se lako otkrivaju i navode na sumnju na akutnu klasičnu ili afričku svinjsku kugu. Malo je drugih bolesti koje dovode do sličnih oštećenja.
      Na akutni oblik ASK-a treba također posumnjati i kod sumnje na: vrbanac, reprodukcijski i respiratorni sindrom svinja, otrovanje kumarinom, hemoragijsku purpuru, sindrom kržljavosti odbite prasadi, sindrom dermatitisa i nefropatije svinja, infekcije salmonelom ili Pasteuerellom te bilo koje probavne ili respiratorne sindrome praćene povišenom tjelesnom temperaturom kod kojih svinje ne reagiraju na liječenje antibioticima.
      C.   SUBAKUTNI OBLICI
      Subakutni oblici su učestaliji u endemskim područjima. Za subakutnu infekciju karakteristična je promjenjiva povišena temperatura, depresija i pneumonija. Smrt može uslijediti radi zatajenja srca. Oštećenja kod subakutnih oblika su slična onima kod akutnog oblika, ali su blaža. Svojstvena oštećenja su velika krvarenja u limfnim čvorovima, bubrezima i slezeni, kongestija i edem pluća te u nekim slučajevima intersticijska pneumonija.
      D.   KRONIČNI OBLICI
      Kronični oblici ove bolesti su rijetki. Kod kroničnih se oblika može zapaziti sekundarna bakterijska infekcija. Budući da su klinički znakovi kroničnog ASK-a prilično nespecifični, za diferencijalno dijagnosticiranje potrebno je uzeti u obzir mnoge druge bolesti. Povišena tjelesna temperatura nije nužno prisutna kod svake životinje, ali je na zaraženom gospodarstvu moguće ustanoviti povišene temperature u određenog broja svinja.
      Klinički znakovi kroničnog ASK-a mogu uključivati respiratorne probleme, pobačaje, artritis, kronične kožne čireve ili nekroze, koji ne nalikuju tipičnoj kliničkoj slici zaraze virusom ASK-a. Oštećenja mogu biti minimalna ili ih uopće nema. Histopatološki nalazi očituju se povećanim limfnim čvorovima i slezenom, pleuritisom i fibrinoznim perikarditisom, te infiltriranim pneumonitisom. Također su opisane žarišne kazeozne nekroze i mineralizacija pluća.

         Poglavlje III.

            Smjernice za glavne kriterije prema kojima se neko gospodarstvo može smatrati sumnjivim na zarazu ASK

      1.   Odluka o tome da se neko gospodarstvo smatra sumnjivim donosi se na temelju sljedećih nalaza, kriterija i razloga:

                  a)

                  klinički i patološki nalazi na svinjama. Glavni klinički i patološki nalazi koje treba razmotriti su:

                              —

                              povišena tjelesna temperatura s pobolom i pomorom svih dobnih kategorija svinja,

                              —

                              povišena tjelesna temperatura s hemoragijskim sindromom; petehijalna i ekhimozna krvarenja, posebno u limfnim čvorovima, bubrezima, slezeni (koja je povećana i tamna, posebno kod akutnih oblika) i mokraćnom mjehuru te ulceracije na žučnom mjehuru;

                  b)

                  epidemiološki nalazi. Glavni epidemiološki nalazi koje treba razmotriti su:

                              —

                              jesu li svinje bile u izravnom ili neizravnom dodiru sa svinjogojskim gospodarstvom za koje je dokazano da je zaraženo virusom ASK-a,

                              —

                              je li gospodarstvo isporučilo svinje za koje se naknadno pokazalo da su zaražene virusom ASK-a,

                              —

                              jesu li krmače bile umjetno oplođene sjemenom koje potječe iz sumnjivog izvora,

                              —

                              je li bilo izravnog ili neizravnog dodira s divljim svinjama u populaciji u kojoj se pojavila ASK,

                              —

                              drže li se svinje na otvorenom u području u kojem su divlje svinje zaražene virusom ASK-a,

                              —

                              hrane li se svinje napojem i postoji sumnja da se tim napojem nije postupalo na takav način da se inaktivira virus ASK-a,

                              —

                              je li postojala mogućnost izlaganja, na primjer preko osoba koje dolaze na gospodarstvo, prijevoznih sredstava i sl. koja dolaze iz gospodarstva za koje postoji sumnja da je zaraženo virusom ASK-a,

                              —

                              pojavljuju li se na području gospodarstva vektori.

            2.   U svakom slučaju, gospodarstvo se smatra sumnjivim na klasičnu svinjsku kugu ako se sumnja temelji na kliničkim i patološkim nalazima, a klinička, epidemiološka i laboratorijska istraživanja nisu potvrdila ovu bolest niti su utvrdila izvore ili uzročnike druge bolesti na predmetnom gospodarstvu.

         Poglavlje IV.

            Postupci kontrole i uzorkovanja

      A.   SMJERNICE I POSTUPCI ZA KLINIČKI PREGLED I UZIMANJE UZORAKA SVINJA SA SUMNJIVIH GOSPODARSTAVA
      1.   Države članice osiguravaju da se na sumnjivim gospodarstvima provedu odgovarajući klinički pregledi, uzimanje uzoraka i laboratorijske pretrage kako bi se potvrdila ili isključila ASK, u skladu sa smjernicama i postupcima utvrđenim u točkama 2. do 6.
      Bez obzira jesu li na predmetnom gospodarstvu uvedene mjere iz članka 4. stavka 2. Direktive 2002/60/EZ, ove se smjernice i postupci moraju primijeniti i u slučajevima bolesti kada se diferencijalno dijagnostički sumnja na ASK. To uključuje i slučajeve kada klinički znakovi i epidemiološki podaci o tijeku bolesti kod svinja ukazuju na malu vjerojatnost pojave ASK-a.
      U svim ostalim slučajevima, kad se sumnja da su jedna ili više svinja zaražene virusom ASK-a, na dotičnom sumnjivom gospodarstvu provode se mjere iz članka 4. stavka 2. Direktive 2002/60/EZ.
      U slučaju sumnje na ASK kod svinja u klaonici ili u prijevoznom sredstvu, također se primjenjuju smjernice i postupci utvrđeni točkama od 2. do 6., mutatis mutandis.
      2.   Prilikom obilaska sumnjivoga gospodarstva, kako bi potvrdio ili isključio ASK, službeni veterinar kontrolira:

                  —

                  evidencije o proizvodnji i zdravstvenom stanju na gospodarstvu, ako takvi podaci postoje; moraju se pregledati sve podjedinice na gospodarstvu kako bi se odabrale svinje koje će biti klinički pregledane.

            Klinički pregled mora uključivati mjerenje tjelesne temperature i mora prvenstveno biti proveden na sljedećim svinjama ili skupinama svinja:

                  —

                  bolesne ili anoreksične svinje,

                  —

                  svinje koje su nedavno dovedene na gospodarstvo iz područja na kojima je potvrđeno izbijanja bolesti ili iz drugih sumnjivih izvora,

                  —

                  svinje držane u podjedinicama koje su nedavno obilazile osobe koje su nedavno bile u bliskom doticaju sa svinjama zaraženim ili sumnjivim na ASK ili osobe za koje je utvrđeno da su imale druge posebno rizične kontakte s potencijalnim izvorom virusa ASK-a,

                  —

                  svinje koje su već uzorkovane i serološki testirane na ASK, u slučaju kada rezultati tih testiranja ne omogućavaju isključivanje ASK-a, i svinje u kontaktu,

                  —

                  svinje koje su nedavno preboljele bolest.

            Ako pregledom sumnjivoga gospodarstva nisu nađene svinje ili skupine svinja navedene u prethodnom podstavku, nadležno tijelo, ne dovodeći u pitanje ostale mjere koje se mogu primijeniti na dotičnome gospodarstvu u skladu s Direktivom 2002/60/EZ i uzimajući u obzir epidemiološku situaciju, mora:

                  —

                  obaviti daljnje preglede na dotičnom gospodarstvu u skladu s točkom 3., ili

                  —

                  osigurati uzimanje uzoraka krvi svinja s dotičnoga gospodarstva za laboratorijske testove (u tom se slučaju kao smjernice koriste postupci uzimanja uzoraka utvrđeni u točki 5. i u odjeljku F točki 2., ili

                  —

                  donijeti ili zadržati mjere utvrđene u članku 4. stavku 2. Direktive 2002/60/EZ, do daljnjih istraživanja na predmetnom gospodarstvu, ili

                  —

                  isključiti sumnju na ASK.

            3.   Prilikom pozivanja na ovaj stavak, na predmetnom se gospodarstvu mora obaviti klinički pregled na nasumično odabranim svinjama iz podjedinica za koje je utvrđeno ili se sumnja da postoji opasnost da je u njih unesen virus ASK-a.
      Minimalni broj svinja koje treba pregledati mora omogućiti da, ako se ustanovi povišenje tjelesne temperature u prevalenciji 10 %, ta prevalencija bude 95 % pouzdana.
      4.   Ako se na sumnjivom gospodarstvu otkriju uginule svinje ili svinje pred uginuće, moraju se obaviti postmortem pregledi, po mogućnosti na najmanje pet takvih svinja, a posebno na svinjama:

                  —

                  koje su prije ugibanja pokazivale jasno vidljive znakove bolesti,

                  —

                  koje imaju visoku tjelesnu temperaturu,

                  —

                  koje su uginule nedavno.

            Ako takvi pregledi ne pokažu oštećenja koja ukazuju na prisutnost ASK-a, ali se smatra da je zbog epidemiološke situacije potrebno provesti daljnja istraživanja:

                  —

                  u podjedinici u kojoj su se držale uginule svinje ili svinje pred uginuće mora se obaviti klinički pregled kako je utvrđeno u točki 3. te se moraju uzeti uzorci krvi kako je utvrđeno u točki 5., i

                  —

                  mogu se obaviti postmortem pregledi na tri do četiri svinje u kontaktu, posebno ako te svinje pokazuju kliničke znakove.

            Bez obzira na prisutnost ili izostanak oštećenja koja upućuju na ASK, od svinja podvrgnutih postmortem pregledu moraju se uzeti uzorci organa ili tkiva radi obavljanja viroloških testova u skladu s poglavljem V. odjeljkom B. točkom 1. Preporučljivo je da to budu uzorci od nedavno uginulih svinja.
      Pri obavljanju postmortem pregleda, nadležno tijelo mora osigurati:

                  —

                  poduzimanje potrebnih mjera opreza i higijenskih mjera radi sprečavanja širenja bolesti, i

                  —

                  da su svinje, ako se radi o svinjama pred uginuće, usmrćene na human način, u skladu s Direktivom Vijeća 93/119/EEZ od 22. prosinca 1993. o zaštiti životinja pri klanju ili usmrćivanju (3), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 806/2003 (4).

            5.   Ako se na sumnjivom gospodarstvu otkriju daljnji klinički znakovi ili oštećenja koji bi mogli ukazivati na ASK, ali nadležno tijelo smatra da ti nalazi nisu dostatni za potvrđivanje ASK-a te da stoga treba provesti laboratorijske testove, tada se od sumnjivih svinja i od drugih svinja u svakoj od podjedinica u kojima se drže sumnjive svinje moraju uzeti uzorci krvi za laboratorijske testove, u skladu sa sljedećim postupcima:

                  (a)

                  minimalni broj uzoraka koji se uzimaju za serološke testove mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 10 % seroprevalencije u predmetnoj podjedinici;

                  (b)

                  broj uzoraka koji se uzima za virološke testove mora biti u skladu s napucima nadležnog tijela koje mora voditi računa o rasponu testova koji se mogu izvesti, o osjetljivosti laboratorijskih testova koji se koriste i o postojećoj epidemiološkoj situaciji.

            6.   Ako se nakon obavljenih pregleda na sumnjivom gospodarstvu ne otkriju klinički znakovi ili oštećenja koji ukazuju na ASK, ali nadležno tijelo smatra da su potrebni daljnji laboratorijski testovi kako bi se ASK isključila, kao smjernice se upotrebljavaju postupci uzorkovanja utvrđeni u točki 5.
      B.   POSTUPCI UZORKOVANJA NA GOSPODARSTVU PRI USMRĆIVANJU SVINJA NAKON ŠTO JE BOLEST POTVRĐENA
      1.   U svrhu utvrđivanja načina na koji je virus ASK-a unesen na zaraženo gospodarstvo i utvrđivanja vremena koje je proteklo od njegovog unošenja, pri usmrćivanju svinja na gospodarstvu, nakon što je izbijanje bolesti potvrđeno u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (a) Direktive 2002/60/EZ, od svinja se radi provedbe seroloških testova moraju nasumično uzeti uzorci krvi.
      2.   Minimalni broj svinja čiji se uzorci uzimaju mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 10 % seroprevalencije u svakoj podjedinici gospodarstva (5).
      Uzorci za virološke testove moraju se također uzimati u skladu s uputama nadležnog tijela, koje mora voditi računa o rasponu testova koji se mogu izvesti, o osjetljivosti laboratorijskih testova koji će se koristiti i o epidemiološkoj situaciji.
      Na onim područjima na kojima je dokazana prisutnost vektora zaraženih virusom ASK-a, mora se također uzeti u obzir odgovarajuće prikupljanje krpelja za virološke testove, u skladu s uputama nadležnog tijela i Prilogom III. Direktivi 2002/60/EZ.
      3.   Međutim, u slučaju sekundarnih izbijanja, nadležno tijelo može odobriti odstupanje od točaka 1. i 2. te odrediti druge postupke uzorkovanja, uzimajući u obzir već raspoložive epidemiološke podatke o izvoru infekcije i načinima na koji je virus unesen na gospodarstvo i o mogućnostima širenja bolesti s toga gospodarstva.
      C.   POSTUPCI UZORKOVANJA PRI USMRĆIVANJU SVINJA U OKVIRU PREVENTIVNIH MJERA NA SUMNJIVOM GOSPODARSTVU
      1.   Radi potvrde ili isključivanja ASK-a i radi prikupljanja dodatnih epidemioloških informacija, pri usmrćivanju svinja u okviru preventivne mjere na sumnjivom gospodarstvu u skladu s odredbama članka 4. stavka 3. točke (a) ili članka 7. stavka 2. Direktive 2002/60/EZ, moraju se, u skladu s postupkom utvrđenim točkom 2., uzeti uzorci krvi za serološke testove te uzorci krvi za virološke testove.
      2.   Uzorkovanje se prvenstveno odnosi na:

                  —

                  svinje koje pokazuju znakove ili postmortem oštećenja koje upućuju na ASK te svinje koje su bile s njima u kontaktu,

                  —

                  druge svinje koje su mogle biti u rizičnim doticajima sa zaraženim ili sumnjivim svinjama ili onima za koje se sumnja da su kontaminirane virusom ASK-a. Uzimanje uzoraka od ovih svinja mora biti u skladu s uputama nadležnog tijela, pri čemu ono mora uzeti u obzir epidemiološku situaciju.

            Nadalje, svinje podrijetlom iz svake od podjedinica na gospodarstvu, od kojih se uzimaju uzorci, moraju se odabrati metodom slučajnoga odabira (6). U tom slučaju, minimalan broj uzoraka koji se uzimaju za serološke testove mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 10 %-tne seroprevalencije u predmetnoj podjedinici.
      Vrsta uzoraka koji se uzimaju za virološke testove i vrsta testa koji se koristi moraju biti u skladu s uputama nadležnog tijela koje mora voditi računa o rasponu testova koji se mogu primijeniti, o osjetljivosti tih testova te o epidemiološkoj situaciji.
      D.   POSTUPCI PROVJERE I UZORKOVANJA PRIJE DAVANJA ODOBRENJA ZA PREMJEŠTANJE SVINJA IZ GOSPODARSTAVA SMJEŠTENIH U ZARAŽENOM ILI UGROŽENOM PODRUČJU, I U SLUČAJU KLANJA ILI USMRĆIVANJA NAVEDENIH SVINJA (ČLANCI 10. I 11. DIREKTIVE 2002/60/EZ)
      1.   Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 11. stavka 1. točke (f), drugog podstavka Direktive 2002/60/EZ, kako bi se u skladu s člankom 10. stavkom 3. navedene direktive odobrilo premještanje svinja s gospodarstava smještenih u zaraženom ili ugroženom području, klinički pregled koji obavlja službeni veterinar mora:

                  —

                  biti obavljen unutar razdoblja od 24 sata prije premještanja svinja,

                  —

                  biti u skladu s odredbama odjeljka A. točke 2.

            2.   Ako se radi o svinjama koje treba premjestiti na drugo gospodarstvo, osim ispitivanja koje treba provesti u skladu s točkom 1., u svim podjedinicama gospodarstva u kojima se drže svinje koje se premještaju potrebno je provesti klinički pregled svinja, uključujući mjerenje tjelesne temperature određenom broju svinja.
      Minimalni broj svinja koje treba provjeriti mora omogućiti da, ako se ustanovi povišenje tjelesne temperature u prevalenciji 10 %, ta prevalencija bude 95 % pouzdana u navedenim podjedinicama.
      3.   Ako se radi o svinjama koje treba premjestiti u klaonicu, u objekt za preradu ili na druga mjesta na kojima će biti usmrćene ili zaklane, osim pretraga koje se obavljaju u skladu s točkom 1., u svim podjedinicama u kojima se drže svinje koje se premještaju potrebno je provesti klinički pregled svinja. Ako se radi o svinjama starijim od tri do četiri mjeseca taj pregled mora uključiti i mjerenje tjelesne temperature određenom broju svinja.
      Minimalni broj svinja koje treba provjeriti mora omogućiti da, ako se ustanovi povišenje tjelesne temperature u prevalenciji 20 %, ta prevalencija bude 95 % pouzdana u dotičnim podjedinicama.
      4.   Kod usmrćivanja ili klanja svinja iz točke 3., potrebno je od svinja koje potječu iz svake od podjedinica iz kojih se svinje premještaju, uzeti uzorke krvi za provedbu seroloških testiranja ili uzorke krvi ili organa, kao što su tonzile, slezena ili limfni čvorovi za provedbu viroloških testova.
      Minimalni broj uzoraka koji treba uzeti mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 10 %-tne seroprevalencije ili prevalencije virusa u svakoj podjedinici.
      Vrsta uzoraka koji se uzimaju za virološke testove i vrsta testa koji se koristi moraju biti u skladu s uputama nadležnog tijela, koje mora voditi računa o rasponu testova koji se mogu primijeniti, o osjetljivosti tih testova te o epidemiološkoj situaciji.
      5.   Međutim, ako se pri klanju ili usmrćivanju svinja otkriju klinički znakovi ili postmortem oštećenja koja ukazuju na ASK, odstupajući od točke 4., primjenjuju se odredbe za uzorkovanje utvrđene u odjeljku C.
      6.   Odstupanja predviđena u članku 10. stavku 5. i članku 11. stavku 4. mogu se odobriti ako nadležna tijela osiguraju da se shema intenzivnog uzorkovanja i testiranja primijeni također i na skupine svinja koje se provjeravaju i uzorkuju u skladu s točkama 2., 3. i 4. U okviru te sheme minimalan broj uzoraka krvi koji treba uzeti mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 5 %-tne seroprevalencije u dotičnoj skupni svinja.
      E.   POSTUPCI KONTROLE I UZORKOVANJA NA GOSPODARSTVU PRI OBNOVI POPULACIJE
      1.   Kad se svinje ponovno uvode na gospodarstvo u skladu s člankom 13. stavkom 3. Direktive 2002/60/EZ, primjenjuju se sljedeći postupci uzorkovanja:

                  —

                  uzorci krvi se uzimaju najranije 45 dana nakon ponovnog uvođenja svinja,

                  —

                  ako se na gospodarstvo uvode sentinel svinje, uzorci krvi za serološke testove moraju se nasumično uzeti od dovoljnog broja svinja da se s 95 %-tnom pouzdanošću omogući otkrivanje 10 %-tne seroprevalencije u svakoj podjedinici na gospodarstvu,

                  —

                  u slučaju obnove cjelokupne populacije, uzorci krvi za serološke testove moraju se nasumično uzeti od dovoljnog broja svinja da se s 95 %-tnom pouzdanošću omogući otkrivanje 20 % seroprevalencije u svakoj podjedinici na gospodarstvu.

            2.   Kad se svinje ponovno uvode na gospodarstvo u skladu s člankom 13. stavkom 4. Direktive 2002/60/EZ, primjenjuju se sljedeći postupci uzorkovanja:

                  —

                  uzorci krvi se uzimaju najranije 45 dana nakon ponovnog uvođenja svinja,

                  —

                  ako se na gospodarstvo uvode sentinel svinje, uzorci krvi za serološke testove moraju se nasumično uzeti od dovoljnog broja svinja da se s 95 %-tnom pouzdanošću omogući otkrivanje 5 %-tne seroprevalencije u svakoj podjedinici na gospodarstvu,

                  —

                  u slučaju obnove cjelokupne populacije, uzorci krvi za serološke testove moraju se nasumično uzeti od dovoljnog broja svinja da se s 95 %-tnom pouzdanošću omogući otkrivanje 10 % seroprevalencije u svakoj podjedinici na gospodarstvu.

            Zatim se postupak utvrđen u gore navedenoj trećoj alineji, mora ponoviti najranije 60 dana nakon potpune obnove populacije.
      3.   Nakon svakog ponovnog uvođenja svinja, nadležno tijelo mora osigurati da se u slučaju bilo kakve bolesti ili uginuća svinja na gospodarstvu iz nepoznatog razloga, dotične svinje odmah testiraju na ASK.
      Ove se odredbe primjenjuju sve dok se za dotično gospodarstvo ne ukinu ograničenja premještanja svinja iz članka 13. stavka 3. točaka (a) i (b) i stavka 4. Direktive 2002/60/EZ.
      F.   POSTUPCI UZORKOVANJA NA GOSPODARSTVIMA U ZARAŽENOM PODRUČJU PRIJE UKIDANJA OGRANIČENJA
      1.   Kako bi se u zaraženom području omogućilo ukidanje mjera iz članka 10. Direktive 2002/60/EZ, na svim gospodarstvima u tom području:

                  —

                  mora se provesti klinički pregled u skladu s postupcima utvrđenim u odjeljku A točkama 2. i 3.,

                  —

                  moraju se uzeti uzorci krvi za serološke testove u skladu s točkom 2.

            2.   Minimalni broj uzoraka krvi koje treba uzeti mora omogućiti da se s 95 %-tnom pouzdanošću omogući otkrivanje 10 %-tne seroprevalencije kod svinja u svakoj podjedinici na gospodarstvu.
      Međutim, odstupanja predviđena u članku 10. stavku 5. i članku 11. stavku 4. Direktive 2002/60/EZ mogu se odobriti samo ako nadležno tijelo osigura da broj uzetih uzoraka krvi s 95 %-tnom pouzdanošću omogućava otkrivanje 5 %-tne seroprevalencije u svakoj podjedinici gospodarstva.
      G.   POSTUPCI UZORKOVANJA NA GOSPODARSTVIMA U UGROŽENOM PODRUČJU PRIJE UKIDANJA OGRANIČENJA
      1.   Da bi se u ugroženom području mogle ukinuti mjere iz članka 11. Direktive 2002/60/EZ, moraju se na svim gospodarstvima u tom području obaviti klinički pregled u skladu s postupcima utvrđenim odjeljkom A. stavkom 2.
      Nadalje, moraju se uzeti uzorci krvi za serološke testove od svinja:

                  —

                  na svim ostalim gospodarstvima za koje nadležno tijelo smatra da je u njima potrebno uzorkovanje,

                  —

                  u svim centrima za prikupljanje sjemena.

            2.   Kad se uzimanje uzoraka krvi za serološke testove provodi na gospodarstvima smještenim u ugroženom području, broj uzoraka krvi koji se moraju uzeti na tim gospodarstvima mora biti u skladu s odjeljkom F točkom 2., prvom rečenicom.
      Međutim, odstupanja predviđena člankom 10. stavkom 5. i člankom 11. stavkom 4. Direktive 2002/60/EZ mogu se odobriti samo ako nadležno tijelo osigura da se uzorci krvi za serološke testove uzmu na svakom gospodarstvu u tom području. Minimalan broj uzetih uzoraka krvi mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućavati otkrivanje 5 %-tne seroprevalencije u svakoj podjedinici gospodarstva.
      H.   POSTUPCI SEROLOŠKOG PRAĆENJA I UZORKOVANJA U PODRUČJIMA NA KOJIMA SE SUMNJA NA POJAVU AFRIČKE SVINJSKE KUGE ILI JE AFRIČKA SVINJSKA KUGA POTVRĐENA KOD DIVLJIH SVINJA
      1.   U slučaju serološkog praćenja divljih svinja u područjima u kojima je potvrđena afrička svinjska kuga ili se na nju sumnja, treba prethodno utvrditi veličinu i zemljopisno područje ciljane populacije od koje će se uzimati uzorci kako bi se odredio broj uzoraka koje treba uzeti. Veličina uzorka određuje se prema procijenjenom broju živih životinja, a ne prema broju ustrijeljenih životinja.
      2.   Ako nema podataka o gustoći i veličini populacije, treba utvrditi zemljopisno područje na kojem će se uzimati uzorci, vodeći pritom računa o stalnoj prisutnosti divljih svinja i postojanju prirodnih i umjetnih prepreka koje djelotvorno sprečavaju velika i stalna kretanja životinja. Ako takvih okolnosti nema ili se radi o velikim područjima, preporuča se da se za uzimanje uzoraka odrede područja veličine od oko 200 km2, na kojima obično živi između 400 i 1 000 divljih svinja.
      3.   Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 15. stavka 2. točke (c) Direktive 2002/60/EZ, minimalni broj svinja od kojih je potrebno uzeti uzorak unutar utvrđenog područja, mora s 95 %-tnom pouzdanošću omogućiti otkrivanje 5 %-tne seroprevalencije. U tu je svrhu potrebno uzeti uzorke od najmanje 56 životinja sa svakog utvrđenog područja.
      4.   Uzimanje uzoraka od divljih svinja koje su ustrijeljene ili su pronađene uginule, za potrebe viroloških testova, obavlja se na način utvrđen u poglavlju V. odjeljku B. točki 1.
      Ako se smatra da je potreban virološki nadzor odstrijeljenih divljih svinja, on se provodi prvenstveno na životinjama starosti do jedne godine.
      5.   Svi uzorci koji se upućuju u laboratorij moraju biti popraćeni upitnikom iz članka 16. stavka 3. točke (h) Direktive 2002/60/EZ.

         Poglavlje V.

            Opći postupci i kriteriji za prikupljanje i prijevoz uzoraka

      A.   OPĆI POSTUPCI I KRITERIJI
      1.   Prije obavljanja uzorkovanja na sumnjivom gospodarstvu, mora se pripremiti nacrt navedenoga gospodarstva te se moraju utvrditi njegove epidemiološke podjedinice.
      2.   Svaki put kad se ukaže potreba ponovnog uzimanja uzoraka, sve svinje kojima su uzeti uzorci moraju se označiti na jedinstven način kako bi se olakšalo ponovno uzorkovanje.
      3.   Svi se uzorci šalju u laboratorij, popraćeni odgovarajućim obrascima, u skladu sa zahtjevima nadležnog tijela. Navedeni obrasci sadržavaju anamnestičke podatke o svinjama od kojih su uzeti uzorci te uočene kliničke znakove ili postmortem oštećenja.
      Ako se radi o svinjama koje se drže na gospodarstvu, potrebno je dostaviti jasne podatke o dobi, kategoriji i gospodarstvu podrijetla svinja od kojih su uzeti uzorci. Preporučuje se da se za svaku svinju od koje se uzima uzorak zabilježi njezino mjesto na gospodarstvu zajedno s njezinom jedinstvenom identifikacijskom oznakom.
      B.   PRIKUPLJANJE UZORAKA ZA VIROLOŠKE TESTOVE
      1.   Za otkrivanje virusa, antigena ili genoma ASK-a kod uginulih ili eutanaziranih svinja, najprikladniji uzorci su tkiva tonzila, limfnih čvorova (gastrohepatičkih, bubrežnih, submandibularnih i retrofaringealnih), slezene, bubrega i pluća (7). U slučaju lešina u raspadu, primjeren uzorak je cijela duga ili prsna kost.
      2.   Uzorci nezgrušane i/ili zgrušane krvi moraju se uzeti od svinja koje pokazuju znakove povišene tjelesne temperature ili druge znakove bolesti u skladu s uputama nadležnog tijela.
      C.   PRIJEVOZ UZORAKA
      1.   Preporučuje se da se svi uzorci:

                  —

                  pravilno označe,

                  —

                  prevoze i pohrane u nepropusnim spremnicima,

                  —

                  drže na hladnom pri temperaturi hladnjaka, međutim, ako se očekuje da će uzorci stići u laboratorij za više od 48 sati, potrebno je od laboratorija zatražiti upute u pogledu najprikladnijih temperaturnih uvjeta tijekom prijevoza,

                  —

                  isporuče laboratoriju što je brže moguće,

                  —

                  drže u pakiranju u kojem se za održavanje niske temperature koriste ledeni ulošci ili suhi led,

                  —

                  ako se radio o uzorcima tkiva i organa, da se smjeste u zasebne, zapečaćene i propisno označene plastične spremnike. Spremnici se zatim smještaju u veće spremnike i oblože dovoljnom količinom upijajućeg materijala za zaštitu od oštećenja i za upijanje u slučaju curenja,

                  —

                  kad god je to moguće, da ih odgovorna osoba preveze izravno u laboratorij kako bi se osigurao brz i pouzdan prijevoz.

            2.   Vanjska strana paketa mora biti označena adresom odredišnog laboratorija i mora biti vidljivo istaknuta sljedeća poruka:

                     „Životinjski patološki materijal; pokvarljivo; lomljivo; ne otvarati izvan laboratorija za ASK.”

            3.   Odgovorna osoba u prijemnom laboratoriju mora biti pravovremeno obaviještena o vremenu dostave uzoraka.
      4.   Za zračni prijevoz uzoraka u Referentni laboratorij Zajednice za ASK (8), paket mora biti označen u skladu s propisima IATA-e.

         Poglavlje VI.

            Načela i upotreba viroloških testova i procjena njihovih rezultata

      A.   OTKRIVANJE VIRUSNOG ANTIGENA
      1.   Izravna imunofluorescencija (IFA)

      Načelo ovog testa je mikroskopsko otkrivanje virusnog antigena u otiscima ili tankim kriostatskim rezovima tkiva svinja za koje se sumnja da su zaražene virusom ASK-a. Intracelularni antigeni se otkrivaju upotrebom specifičnih protutijela označenih s FIT-om (9). U citoplazmi zaraženih stanica pojavljuju se fluorescentna inkluzijska tjelešca ili zrnca.
      Odgovarajući organi su bubrezi, slezena i razni limfni čvorovi. Kod divljih svinja bi se također mogao upotrijebiti razmaz stanica koštane srži, ako njihovi organi nisu dostupni ili se raspadaju.
      Test se može izvesti u roku od dva sata. Budući da se uzorci organa mogu dobiti samo od uginulih životinja, njihovo korištenje za orijentacijsko pretraživanje (engl. screening) je ograničeno.
      Ovaj je test vrlo osjetljiv u slučajevima akutne afričke svinjske kuge. U subakutnom ili kroničnom obliku, osjetljivost IFA je samo oko 40 %, vjerojatno radi prisutnosti kompleksa antigena-protutijela koji blokiraju reakciju s ASK označenim protutijelima. Pouzdanost rezultata testa može biti ograničena radi dvojbene kvalitete bojanja, posebno ako nedostaje potrebno iskustvo u obavljanju ovog testa ili ako su testirani organi autolitični.
      2.   ELISA za otkrivanje antigena

      Virusni antigeni se također mogu otkriti upotrebom ELISA-e, ali ova se metoda preporučuje samo za akutne oblike bolesti zbog svoje niske osjetljivosti kada su prisutni kompleksi antigena-protutijela. Osjetljivost ELISA-e za otkrivanje antigena mora biti dovoljno visoka kako bi dala pozitivan rezultat kod životinja koje pokazuju kliničke znakove akutnog ASK-a. U svakom slučaju, preporučuje se da se ovaj test koristi samo kao test za testiranje na razini „stada” zajedno s drugim virološkim testovima.
      B.   IZOLACIJA VIRUSA I IDENTIFIKACIJA HEMADSORPCIJSKIM TESTOM (HA)
      1.   Izolacija virusa temelji se na inokulaciji materijala uzorka u prijemljive primarne stanične kulture tkiva podrijetlom od svinja, monocite i makrofage. Najbolji uzorci za izolaciju virusa ASK-a su puna krv i leukociti dobiveni iz nekoaguliranih uzoraka krvi ili organa navedenih u odjeljku A točki 1. Ako je virus ASK-a prisutan u uzorku, on će se umnožiti u stanicama te će se u zaraženim stanicama razviti svojstveni citopatski učinak.
      2.   HA se preporučuje za identifikaciju izolata virusa ASK-a radi njegove visoke osjetljivosti i specifičnosti. HA se temelji na sposobnosti virusa ASK-a da se umnožava u makrofagima svinje i izaziva hemadsorpciju u prisutnosti eritrocita svinje. Oko zaraženih makrofaga stvara se karakteristična „rozeta” eritrocita. Međutim, manji broj divljih sojeva virusa ASK-a ne izaziva hemadsorpciju, ali oni proizvode citopatski učinak. Ovi se sojevi mogu specifično identificirati upotrebom testa IFA na sedimentima staničnih kultura ili pomoću PCR-a.
      3.   Izolacija virusa je primjerenija za ispitivanje uzoraka malog broja životinja nego za pretraživanje širokog opsega. Postupak izolacije virusa zahtijeva intenzivan rad i potrebna su jedan do tri dana do dobivanja rezultata. Za otkrivanje malih količina virusa u uzorku mogu biti potrebne dvije dodatne pasaže virusa. Ispitivanje tako može potrajati i desetak dana do dobivanja konačnog rezultata. Autolitični uzorci mogu za staničnu kulturu biti citotoksični, pa je njihova upotreba ograničena.
      4.   Izolacija virusa i identifikacija pomoću HA preporučuje se kao referentni test za potvrđivanje pozitivnih rezultata prethodno provedenih testova ELISA, PCR ili IFA. Ova se metoda također preporučuje kada je ASK već potvrđen nekom drugom metodom, posebno u slučajevima primarnog izbijanja ili slučaja ASK-a.
      Virusi ASK-a izolirani u makrofagima svinje mogu se upotrijebiti za karakterizaciju virusa i molekularnu epidemiologiju.
      5.   Svi izolati virusa ASK-a iz svih primarnih izbijanja, iz primarnih slučajeva među divljim svinjama ili iz slučajeva u klaonicama ili u prijevoznim sredstvima moraju se tipizirati u nacionalnom referentnom laboratoriju države članice ili u bilo kojem drugom laboratoriju koji odobri dotična država članica ili u referentnom laboratoriju Zajednice, u skladu s odjeljkom E.
      U svakom slučaju, ovi se izolati virusa bez odlaganja moraju poslati u Referentni laboratorij Zajednice za čuvanje virusa.
      C.   OTKRIVANJE VIRUSNOG GENOMA
      1.   Za otkrivanje virusnoga genoma u uzorcima krvi, seruma, tkiva ili organa primjenjuje se lančana reakcija polimeraze (PCR). Mali fragmenti virusne DNK umnožavaju se uz pomoć PCR-a do količine koju je moguće otkriti. Široki raspon izolata koji pripadaju svim poznatim genotipovima virusa, uključujući nehemadosrbirajuće viruse i izolate niske virulencije, može se otkriti uporabom početnica iz visoko očuvanih regija genoma. Budući da se ovim testom otkriva samo genomska sekvenca virusa, PCR može biti pozitivan čak i kad se izolacijom virusa ne otkrije nikakav infektivni virus (npr. u autolitičnim tkivima ili na uzorcima rekonvalescentnih svinja ili svinja koje su se oporavile i postale klinički zdrave).
      2.   PCR se može upotrijebiti na ograničenom broju pomno odabranih uzoraka uzetih od sumnjivih životinja. Ova se metoda preporučuje za uzorke organa koji su citotoksični pa stoga nije moguća izolacija virusa (na primjer, uzorci od divljih svinja).
      3.   Materijal prikladan za PCR su organi opisani za izolaciju virusa i serum. PCR-om se mogu analizirati i homogenati krpelja.
      4.   PCR se može obaviti u jednom radnom danu. Zahtijeva odgovarajuću laboratorijsku opremu, zasebne prostorije i osposobljeno osoblje. Prednost je što se infektivni virus ne mora umnožavati u laboratoriju. PCR je vrlo osjetljiva metoda, ali pri njenom provođenju može lako doći do kontaminacije, što rezultira lažno pozitivnim rezultatima. Stoga su bitni strogi postupci kontrole kvalitete.
      D.   PREPORUČENI VIROLOŠKI TESTOVI I PROCJENA REZULTATA
      Virološki testovi su ključni za potvrđivanje ASK-a.
      Izolaciju virusa i HA treba smatrati referentnim virološkim testovima i moraju se, prema potrebi, koristiti kao potvrdne testove. Njihova se upotreba posebno preporučuje kada pozitivni rezultati IFA ili PCR-a nisu popraćeni uočavanjem kliničkih znakova ili oštećenja uzrokovanih bolešću i u svim drugim dvojbenim slučajevima.
      Međutim, primarno izbijanje ASK-a se može potvrditi ako su kod svinja utvrđeni klinički znakovi ili oštećenja uzrokovana bolešću i ako su najmanje dva posebna testa za otkrivanje antigena, genoma ili protutijela dala pozitivne rezultate na uzorcima uzetim od iste sumnjive svinje.
      Sekundarno izbijanje ASK-a može se potvrditi ako su osim epidemiološke poveznice s potvrđenim izbijanjem ili slučajem kod predmetnih svinja otkriveni klinički znakovi ili oštećenja uzrokovana bolešću, a testovi za otkrivanje antigena, genoma ili protutijela su dali pozitivan rezultat.
      Primarni slučaj ASK-a kod divljih svinja može se potvrditi izolacijom virusa ili ako su najmanje dva testa za otkrivanje antigena, genoma ili protutijela dala pozitivan rezultat. Daljnji slučajevi ASK-a kod divljih svinja, za koje postoji epidemiološka poveznica s ranije potvrđenim slučajevima, mogu se potvrditi ako je test za otkrivanje antigena, genoma ili protutijela dao pozitivan rezultat.
      E.   GENETSKA TIPIZACIJA IZOLATA VIRUSA ASK-a
      1.   Genetska tipizacija izolata virusa ASK-a postiže se utvrđivanje uzoraka restrikcijskih profila i nukleotidnih sljedova pojedinih dijelova genoma virusa. Sličnost ovih restrikcijskih profila ili sljedova sa sljedovima dobivenim iz ranijih izolata virusa može pokazivati da li su izbijanja bolesti uzrokovana virusima koji slijede europski ili afrički molekularni model.
      Genetska tipizacija izolata virusa ASK-a je izuzetno važna za poboljšanje postojećeg znanja o molekularnoj epidemiologiji ASK-a i o genetskim varijacijama virusa. Molekularni podaci omogućavaju klasifikaciju novih izolata i pružaju informacije o njihovom mogućem podrijetlu.
      2.   Ako molekularnu tipizaciju virusa nije moguće u kratkom roku provesti u nacionalnom laboratoriju ili u bilo kojem drugom laboratoriju ovlaštenom za dijagnosticiranje ASK-a, tada se izvorni uzorak ili izolat virusa mora što prije poslati na molekularnu tipizaciju u Referentni laboratorij Zajednice.
      Podaci dobiveni analizom restrikcijskih profila i sljedova izolata virusa ASK-a kojima raspolažu laboratoriji ovlašteni za dijagnosticiranje ASK-a moraju se proslijediti Referentnom laboratoriju Zajednice kako bi bili uneseni u postojeće baze podataka ovog laboratorija.
      Podaci iz ove baze podataka moraju biti dostupni svim nacionalnim referentnim laboratorijima u državama članicama. Međutim, radi objavljivanja u znanstvenim časopisima, ako dotični laboratorij to zatraži, Referentni laboratorij Zajednice jamči povjerljivost tih podataka dok se oni ne objave.

         Poglavlje VII.

            Načela i upotreba seroloških testova i procjena njihovih rezultata

      A.   OSNOVNA NAČELA I DIJAGNOSTIČKA VRIJEDNOST
      1.   Utvrđivanje protutijela specifičnih za ASK preporučuje se kod subakutnih i kroničnih oblika, kao i za programe opsežnog testiranja i iskorjenjivanja ASK-a, iz više razloga:

                  i.

                  protutijela se kod zaražene svinje brzo stvaraju. Kod tih se svinja protutijela obično mogu otkriti u uzorcima seruma od sedam do deset dana nakon infekcije;

                  ii.

                  ne postoji cjepivo protiv ASK-a- To znači da stvaranje protutijela specifičnih za ASK potiče samo infekcija virusom ASK-a;

                  iii.

                  dugotrajni imunosni odgovor. Kod svinja koje su preboljele ovu bolest, specifična protutijela mogu se utvrditi u visokom titru mjesecima, a kod nekih od tih svinja i doživotno.

            Tijekom prvih tjedana života, kod prasadi se mogu naći materalna antitijela specifična za ASK. Poluživot materalnih protutijela kod prasadi je oko tri tjedna. Ako se pronađu kod prasadi starije od tri mjeseca, vrlo je mala vjerojatnost da su protutijela ASK-a materalnog podrijetla.
      2.   Utvrđivanje protutijela protiv virus ASK-a u serumu ili tranudatu iz dostavljenih organa provodi se kao pomoć pri dijagnosticiranju ASK-a na sumnjivim gospodarstvima za određivanje datuma unošenja infekcije u slučaju potvrđenog izbijanja i u svrhu praćenja i nadziranja.
      Smještaj seropozitivnih svinja na gospodarstvu može pružiti vrijedne informacije o tome kako i gdje je virus ASK-a ušao na gospodarstvo.
      Međutim, potrebno je provesti preciznu procjenu rezultata seroloških testova, uzimajući u obzir sve kliničke, virološke i epidemiološke nalaze, u okviru istraživanja koje mora biti provedeno u slučaju sumnje na ASK ili potvrđene ASK, u skladu s člankom 8. Direktive 2002/60/EZ.
      B.   PREPORUČENI SEROLOŠKI TESTOVI
      1.   Testovi izbora za serološko potvrđivanje dijagnoze ASK-a su ELISA, test neizravne imunofluorescencije i imunobloting test (IB).
      Kakvoću i djelotvornost serološke dijagnostike, koju izvode nacionalni laboratoriji, mora se redovito provjeravati u okviru međulaboratorijskog usporednog testiranja koje periodično organizira Referentni laboratorij Zajednice.
      2.   ELISA je najpouzdaniji i najkorisniji test za velika serološka istraživanja. Temelji se na otkrivanju protutijela za virus ASK-a, koja se vežu na virusne proteine naslojene na čvrstu podlogu dodavanjem proteina A konjugiranog s enzimom, u reakciji s odgovarajućim supstratom rezultira vidljivom reakcijom promjene boje.
      3.   Nacionalni laboratoriji moraju redovito obavljati nadzor kakvoće osjetljivosti i specifičnosti svake serije ELISA reagensa, koristeći pri tom paletu referentnih seruma koji su pripremljeni u Referentnom laboratoriju Zajednice. Oni uključuju:

                  —

                  serume svinja u ranom stupnju zaraze virusom ASK-a (manje od 17 dana po infekciji),

                  —

                  serume svinja u rekonvalescenciji (više od 17 dana po infekciji).

            Test ELISA koji se upotrebljava za serološko dijagnosticiranje ASK-a mora otkrivati sve referentne serume dobivene od svinja u rekonvalescenciji. Svi rezultati dobiveni referentnim serumima moraju biti ponovljivi. Preporučuje se također otkrivanje svih pozitivnih seruma iz ranih stadija. Rezultati dobiveni referentnim serumima uzetim od svinja u ranoj fazi zaraze pokazatelj su osjetljivosti testa ELISA.
      4.   Test neizravne imounofluorescencije je brza tehnika s visokom osjetljivošću i specifičnošću za otkrivanje protutijela ASK-a iz seruma ili iz tkivnog eksudata. Temelji se na otkrivanju protutijela ASK-a koja se vežu na jednoslojne MS stanice zaražene prilagođenim virusom ASK-a. Reakcija protutijela i antigena otkriva se proteinom A, obilježenim fluorescinom. Pozitivni uzorci pokazuju specifičnu fluorescenciju u blizini jezgre zaraženih stanica.
      Kombinirana upotreba testova IFA i testa neizravne imunoflourescencije za testiranje organa, krvi i eksudata uzetih od životinja koje pokazuju kliničke znakove ASK-a, može omogućiti brzo i pouzdano potvrđivanje bolesti.
      5.   IB test je visoko specifična i osjetljiva metoda koja se temelji na upotrebi nitroceluloznih traka koje sadrže virusne proteine kao antigene. Specifična reakcija protutijela i antigena otkriva se dodavanjem proteina konjugiranog A-peroksidaze i odgovarajućeg supstrata. Vrlo je koristan za testiranje seruma koji primjenom ELISA-e nisu dali sigurne rezultate.

         Poglavlje VIII.

            Minimalni sigurnosni uvjeti za laboratorije za ASK

      1.   Minimalne uvjete utvrđene u tablici 1. moraju ispunjavati svi laboratoriji u kojima se virus ASK-a umnožava na staničnim kulturama. Međutim, postmortem pregledi, priprema uzoraka za izravnu IFA ili PCR i serologija kod koje se koriste inaktivirani antigeni, mogu se provoditi na nižoj razini kontrole kontaminacije, uz uvjet da su ispunjeni osnovni uvjeti iz tablice 1., da se primjenjuju osnovna higijenska načela te da se nakon rada obavi dezinfekcija s neškodljivim uništavanjem lešina, tkiva i seruma.
      2.   Uvjete utvrđene tablicom 2. moraju ispunjavati svi laboratoriji u kojima se provodi biološki pokus s virusom ASK-a.
      3.   Sve zalihe virusa ASK-a moraju se držati sigurno pohranjene, bilo duboko zamrznute ili biofilizirane. Svaka pojedina ampula mora se jasno označiti te se moraju voditi opsežne evidencije o zalihama virusa zajedno s datumima i rezultatima provedenih provjera kontrole kvalitete. Također treba voditi evidenciju novopohranjenih virusa koja mora sadržavati pojedinosti o podrijetlu, te evidenciju o virusima koji su poslani u druge laboratorije.
      4.   Preporučuje se da se bio-sigurnosna jedinica za rad s virusom ASK-a dodatno osigura okolnim prostorijama u kojima se ne rukuje virusom ASK-a. Te prostorije moraju biti na raspolaganju za pripremanje staklenog posuđa i medija, za održavanje i pripremu nezaraženih staničnih kultura, za obradu seruma i seroloških testova (osim metoda koje koriste žive viruse ASK-a), te administrativni prostor.

         Tablica 1.

         Načela biosigurnosnih uvjeta u dijagnostičkim laboratorijima

                  Minimalni uvjeti

                  Dodatni uvjeti

                  Uvjeti za prostorije

                  Normalan atmosferski tlak.
                  Namjenske prostorije čija je upotreba ograničena na određene postupke.

                  Normalan atmosferski tlak. Jedna HEPA filtracija ispušnog zraka.
                  Namjenske prostorije koje se koriste isključivo za postupke dijagnosticiranja klasične svinjske kuge ili ASK-a.
                  Obrada potencijalno kontaminiranih otpadnih voda kako bi se inaktivirao virus ASK-a (toplinski ili kemijski).

                  Laboratorijska radna odjeća

                  Namjenska kuta koja se koristi samo u jedinici za rad s virusima ASK-a.
                  Rukavice za jednokratnu upotrebu za svako rukovanje sa zaraženim materijalom.
                  Prije iznošenja iz jedinice kuta se sterilizira ili se pere na visokoj temperaturi u samoj jedinici.

                  Potpuno presvlačenje prije ulaska. Laboratorijska odjeća se koristi samo u jedinici za rad s virusom ASK-a.
                  Rukavice za jednokratnu upotrebu za svako rukovanje sa zaraženim materijalom.
                  Prije iznošenja iz jedinice odjeća se sterilizira ili se pere na visokoj temperaturi u samoj jedinici.

                  Nadzor osoblja

                  Ulazak u jedinicu dozvoljen je samo obučenom osoblju koje ima dozvolu za ulaz.
                  Pri odlasku iz jedinice, ruke se peru i dezinficiraju.
                  Nakon napuštanja jedinice, osoblju je 48 sati zabranjen ulazak u prostorije u kojima se nalaze svinje.

                  Ulazak u jedinicu dozvoljen je samo obučenom osoblju koje ima dozvolu za ulaz.
                  Pri odlasku iz jedinice, ruke se peru i dezinficiraju.
                  Nakon napuštanja jedinice, osoblju je 48 sati zabranjen ulazak u prostorije u kojima se nalaze svinje.

                  Oprema

                  Biozaštitna komora (klasa I. ili II.) koja se koristi za sva rukovanja živim virusima. Komora treba imati dvostruko HEPA filtriranje ispušnoga zraka.
                  Sva oprema potrebna za laboratorijske postupke mora biti dostupna unutar namjenskih laboratorijskih prostorija.

         Tablica 2.

         Biosigurnosni uvjeti za prostorije za pokusne životinje

                  Uvjeti

                  Uvjeti za prostorije

                  Ventilacija kontrolirana negativnim tlakom.
                  Jedno HEPA filtriranje ispušnog zraka.
                  Oprema za potpunu dekontaminaciju ili fumigaciju na kraju pokusa.
                  Sve otpadne vode i čvrsti otpad obrađuju se radi inaktiviranja virusa ASK-a (toplinski/spaljivanjem ili kemijski).

                  Laboratorijska odjeća

                  Potpuno presvlačenje pri ulasku.
                  Prije iznošenja iz jedinice, odjeća se sterilizira ili se pere na visokoj temperaturi u samoj jedinici.

                  Nadzor osoblja

                  Ulazak u jedinicu dozvoljen samo obučenom osoblju koje ima dozvolu za ulaz.
                  Odjeća se ostavlja unutar prostorija prije tuširanja. Potpuno tuširanje pri izlasku iz jedinice.
                  Nakon napuštanja jedinice, osoblju je 48 sati zabranjen ulazak u prostorije u kojima se nalaze svinje.

                  Oprema

                  Sva oprema potrebna za postupke sa životinjama mora biti dostupna u samoj jedinci.
                  Sav materijal mora se prije iznošenja iz jedinice sterilizirati ili, ako se radi o uzorcima životinja, dvostruko zapakirati u nepropusni spremnik čija je površina dezinficirana radi prijevoza u laboratorij za ASK.

                  Životinje

                  Sve životinje se moraju zaklati prije napuštanja jedinice, postmortem pregledi se moraju obaviti unutar biosigurnosnog područja, a trupla se po završetku pregleda moraju spaliti.

      (1)  Kod odlučivanja o broju uzoraka koje treba uzeti za laboratorijsko ispitivanje, također valja uzeti u obzir osjetljivost testova koji se primjenjuju. Broj životinja od kojih se uzimaju uzorci mora biti veći od onog navedenog u ovom priručniku, ako osjetljivost testa koji se primjenjuje nije osobito visoka.

      (2)  Kako je određeno u članku 2. točki (r) Direktive 2002/60/EZ.

      (3)  SL L 340, 21.12.1993., str. 21.

      (4)  SL L 122, 16.5.2003., str. 1.

      (5)  Međutim, ako se primjenjuje odstupanje iz članka 6. stavka 1. Direktive 2002/60/EZ, pri uzorkovanju se moraju uzeti u obzir podjedinice gospodarstva gdje su svinje usmrćene, ne dovodeći u pitanje daljnje preglede i uzorkovanje koji se izvode na preostalim svinjama na gospodarstvu u skladu s uputama nadležnog tijela.

      (6)  Međutim, ako je nadležno tijelo ograničilo primjenu preventivnog usmrćivanja samo na one dijelove gospodarstva na kojima se drže svinje za koje se sumnja da su zaražene ili kontaminirane virusom ASK-a, u skladu s člankom 4. stavkom 3. točkom (a) Direktive 2002/60/EZ, uzorkovanje se mora odnositi na podjedinice gospodarstva na kojima je ova mjera primijenjena, ne dovodeći u pitanje daljnje pretrage i uzorkovanja koji se provode na ostalim svinjama na gospodarstvu u skladu s uputama nadležnog tijela.

      (7)  Također se preporučuje uzimanje uzoraka ileuma, budući da oni mogu biti korisni za postavljanje dijagnoze klasične svinjske kuge.

      (8)  Referentni laboratorij Zajednice ima otvorenu licencu za primanje dijagnostičkih uzoraka i izolata virusa ASK-a iz bilo koje druge države članice. Ako uzorak potječe iz države koja je izvan Europske unije, od tog se laboratorija može zahtijevati kopija uvozne dozvole prije prijevoza, koju u omotnici treba pričvrstiti na vanjsku stranu paketa.

      (9)  Fluorescentni izotiocianat.


Odluka Komisije od 03/02/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7926 - GOLDMAN SACHS / NORTHGATE) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2001/295/EZ: Odluka Komisije od 10. travnja 2001. o određivanju mjera koje se trebaju izvršiti prije ukidanja ograničenja koja su primijenjena u skladu s člankom 9. Direktive Vijeća 85/511/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1094)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               77

         32001D0295

               L 100/35

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 10. travnja 2001.
   o određivanju mjera koje se trebaju izvršiti prije ukidanja ograničenja koja su primijenjena u skladu s člankom 9. Direktive Vijeća 85/511/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1094)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2001/295/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ (2), a posebno njezin članak 10.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/662/EEZ od 11. prosinca 1989. o veterinarskim pregledima u trgovini unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (3), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ, a posebno njezin članak 9.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva Vijeća 85/511/EEZ od 18. studenoga 1985. (4), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, uvela je mjere Zajednice za suzbijanje slinavke i šapa.

               (2)

               Uspostava područja zaštite i nadzora, u skladu s člankom 9. navedene Direktive, oko potvrđenih žarišta bolesti je bitan element kontrole bolesti, iako Direktiva ne osigurava mjere koje treba provesti prije povlačenja ograničenja za primjenu u tim područjima.

               (3)

               Vezano uz izvješća o žarištima slinavke i šapa u Ujedinjenoj Kraljevini, Francuskoj, Nizozemskoj i Irskoj, kako bi pojačala mjere koje su donijele pogođene države članice u okviru Direktive 85/511/EEZ, Komisija je donijela odluke 2001/172/EZ (5), 2001/208/EZ (6), 2001/223/EZ (7) i 2001/234/EZ (8) o određenim mjerama zaštite u vezi sa slinavkom i šapom u tim državama članicama.

               (4)

               Sadašnja epidemija u velikoj mjeri pogađa životinje osjetljivih vrsta koje pokazuju blage kliničke znakove te je stoga nepostojanje bolesti potrebno dokazati odgovarajućim laboratorijskim testovima.

               (5)

               Uputno je propisati minimalne uvjete za mjere koje treba donijeti prije povlačenja ograničenja koja se primjenjuju na područjima zaštite i kontrole.

               (6)

               Mjere koje su predviđene ovom Odlukom ne odnose se na Veliku Britaniju zbog drukčije epidemiološke situacije koja se ne može usporediti s drugim dijelovima Zajednice.

               (7)

               Mjere koje su predviđene ovom Odlukom su u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sjeverna Irska i države članice, osim Ujedinjene Kraljevine, osiguravaju da se na područjima utvrđenim u skladu s Direktivom 85/511/EEZ, izvršavaju sljedeće mjere prije ukidanja ograničenja kako predviđa članak 9. navedene Direktive:

               1.

               Mjere za primjenu na području zaštite se održavaju dok se ne ispune sljedeći uvjeti:

                           (a)

                           od uklanjanja svih životinja osjetljivih vrsta s gospodarstva, kako je navedeno u članku 5. Direktive 85/511/EEZ i od završetka prethodnog čišćenja i dezinfekcije na tom gospodarstvu, prema članku 10. navedene Direktive, prošlo je najmanje 15 dana; i

                           (b)

                           na svim gospodarstvima sa životinjama osjetljivih vrsta na tom području su obavljeni pregledi s negativnim rezultatima.
                           Ti pregledi trebaju biti izvedeni u skladu s odredbama iz stavka 1. Priloga i uključuju mjere predviđene stavkom 2.2. Priloga, ako to zahtijeva epidemiološka situacija, posebno ako bolest pogodi male preživače, a na temelju odredbi iz stavaka 2.1. i 2.4. Priloga.

               2.

               Mjere primijenjene na području nadzora se održavaju dok se ne ispune sljedeći uvjeti:

                           (a)

                           od uklanjanja svih životinja osjetljivih vrsta s gospodarstva, kako je navedeno u članku 5. Direktive 85/511/EEZ i od završetka prethodnog čišćenja i dezinfekcije na tom gospodarstvu, prema članku 10. navedene Direktive, prošlo je najmanje 30 dana; i

                           (b)

                           uvjeti koje propisuje stavak 1. točka (b) su ispunjeni u području zaštite;

                           (c)

                           na svim gospodarstvima sa životinjama osjetljivih vrsta na tom području su obavljeni pregledi s negativnim rezultatima.
                           Ti pregledi trebaju biti izvedeni u skladu s odredbama iz stavka 1. Priloga i uključuju mjere predviđene stavkom 2.3 Priloga, ako to zahtijeva epidemiološka situacija, posebno ako bolest pogodi male preživače, a na temelju odredbi iz stavaka 2.1. i 2.4. Priloga.

         Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. travnja 2001.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (2)  SL L 62, 15.3.1993., str. 49.

      (3)  SL L 395, 30.12.1989., str. 13.

      (4)  SL L 315, 26.11.1985., str. 11.

      (5)  SL L 62, 2.3.2001., str. 22.

      (6)  SL L 73, 15.3.2001., str. 38.

      (7)  SL L 82, 22.3.2001., str. 29.

      (8)  SL L 84, 23.3.2001., str. 62.

      PRILOG
      1.   KLINIČKI PREGLED

                  1.1.

                  Sve životinje osjetljivih vrsta koje se nalaze na gospodarstvu moraju se klinički pregledati na znakove i simptome slinavke i šapa.

                  1.2.

                  Posebna pažnja mora se obratiti na životinje za koje postoji velika mogućnost da su bile izložene virusu slinavke, posebno zbog prijevoza s rizičnih gospodarstava ili zbog bliskog kontakta s osobama ili opremom koji su bili u bliskom kontaktu s rizičnim gospodarstvima.

                  1.3.

                  Klinički pregledi moraju uzeti u obzir prijenos slinavke i šapa i način na koji se drže životinje osjetljivih vrsta.

                  1.4.

                  Odgovarajuća evidencija koja se vodi na gospodarstvu treba se detaljno pregledati, posebno što se tiče podataka o obolijevanju, smrtnosti i pobačajima, kliničkim zapažanjima, promjenama produktivnosti i uzimanja obroka, kupovini ili prodaji životinja, posjetima osoba koje bi mogle prenijeti bolest i drugim anamnestično važnim informacijama.

            2.   POSTUPCI ZA UZORKOVANJE

                  2.1.

                  Serološko uzorkovanje se vrši u skladu s preporukama epidemiološke ekipe koja je osnovana u okviru nacrta mjera u izvanrednim okolnostima prema točkama 2.2. i 2.3., u svrhu osiguranja pribavljanja dokaza o odsutnosti prijašnje zaraze.
                  Mjere koje se primjenjuju za gospodarstva s ovcama i kozama, mogu se isto tako upotrebljavati za gospodarstva s drugima osjetljivim životinjama, vodeći računa o preporukama epidemiološke ekipe.

                  2.2.

                  Sva gospodarstva koja se nalaze unutar područja na kojem ovce i koze nisu bile u neposrednom bliskom kontaktu s govedima u razdoblju od najmanje 21 dan prije uzimanja uzoraka, će se pregledati prema protokolu uzorkovanja primjerenim za otkrivanje najmanje 5 % raširenosti bolesti, uz pouzdanost od najmanje 95 %.

                  2.3.

                  Pregledavaju se gospodarstva koja se nalaze unutar područja na kojem postoji sumnja na prisutnost slinavke i šapa, bez postojanja kliničkih znakova bolesti. Za taj pregled dovoljan je model uzorkovanja u više faza, koji mora osigurati da se uzorci uzimaju:

                              2.3.1.

                              na gospodarstvima u svim upravnim jedinicama koja se nalaze unutar područja gdje ovce i koze nisu bile u neposrednom i bliskom kontaktu s govedom u razdoblju od najmanje 30 dana prije uzimanja uzoraka; i

                              2.3.2.

                              na toliko gospodarstava iz točke 2.3.1 koliko je potrebno da se s 95 % pouzdanosti otkrije najmanje jedno zaraženo gospodarstvo, ako je procjena raširenosti bolesti 2 % ravnomjerno raspoređena unutar područja (najviše 150 gospodarstava); i

                              2.3.3.

                              na toliko ovaca i koza po gospodarstvu koliko je potrebno da se otkrije najmanje 5 % raširenosti bolesti u stadu s najmanje 95 % pouzdanosti, ali ne više od 60 uzoraka po gospodarstvu ili od svih ovaca i koza, ako je na gospodarstvu njihov broj manji od 15.

                  2.4.

                  Postupci uzorkovanja započinju kad prođe najmanje 21 dan od uklanjanja osjetljivih životinja sa zaraženoga gospodarstva kao i od izvođenja prethodnog čišćenja i dezinfekcije.