title: Odluka Vijeća (EU) 2018/311 od 27. veljače 2018. o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog Sporazumom između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza u odnosu na donošenje zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma

text:
               2.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 60/23

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2018/311
   od 27. veljače 2018.
   o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog Sporazumom između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza u odnosu na donošenje zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/242/EU od 14. travnja 2014. o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza (1),
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Člankom 12. Sporazuma između Europske unije i Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza (2) („Sporazum”) osniva se Zajednički odbor („Zajednički odbor”). Navedenim se člankom posebno predviđa da Zajednički odbor prati provedbu Sporazuma.

               (2)

               Uredbom (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (3) uspostavljeni su postupci i uvjeti za izdavanje viza za tranzit kroz državno područje ili za planirani boravak na državnom području država članica koji ne prelazi 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana.

               (3)

               Zajedničke smjernice potrebne su kako bi se osiguralo da diplomatske misije i konzularni uredi država članica u potpunosti usklađeno provode Sporazum te kako bi se razjasnio odnos između odredaba Sporazuma i odredaba zakonodavstva ugovornih stranaka koje se nastavljaju primjenjivati na pitanja povezana s vizama koja nisu obuhvaćena Sporazumom.

               (4)

               Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora u odnosu na donošenje zajedničkih smjernica za provedbu Sporazuma.

               (5)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ (4); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (6)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (5); Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (7)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora osnovanog člankom 12. Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza, u odnosu na donošenje zajedničkih smjernica za provedbu tog Sporazuma, temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora priloženom ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. veljače 2018.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         E. ZAHARIEVA

      (1)  SL L 128, 30.4.2014., str. 47.

      (2)  SL L 128, 30.4.2014., str. 49..

      (3)  Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL L 243, 15.9.2009., str. 1.).

      (4)  Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 131, 1.6.2000., str. 43.).

      (5)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

      NACRT
      ODLUKE br. …/201… ZAJEDNIČKOG ODBORA OSNOVANOG SPORAZUMOM IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I REPUBLIKE AZERBAJDŽANA O POJEDNOSTAVLJENJU IZDAVANJA VIZA
      od …
      u pogledu donošenja zajedničkih smjernica za provedbu tog Sporazuma
      ZAJEDNIČKI ODBOR,
      uzimajući u obzir Sporazum između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza (1) (dalje u tekstu „Sporazum”), a posebno njegov članak 12.,
      budući da je Sporazum stupio na snagu 1. rujna 2014.,
      DONIO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Zajedničke smjernice za provedbu Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza utvrđene su u Prilogu ovoj Odluci.
      Članak 2.
      Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

         Sastavljeno u …

               Za Europsku uniju

               Za Republiku Azerbajdžan

         (1)  SL EU L 128, 30.4.2014., str. 49.

      PRILOG
      ZAJEDNIČKE SMJERNICE ZA PROVEDBU SPORAZUMA IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I REPUBLIKE AZERBAJDŽANA O POJEDNOSTAVLJENJU IZDAVANJA VIZA
      Svrha je Sporazuma između Europske unije i Republike Azerbajdžana o pojednostavljenju izdavanja viza („Sporazum”), koji je stupio na snagu 1. rujna 2014., pojednostavljenje, na temelju uzajamnosti, postupaka za izdavanja viza za planirani boravak u trajanju od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana za državljane Unije i Republike Azerbajdžana.
      Sporazumom se utvrđuju, na temelju uzajamnosti, pravno obvezujuća prava i obveze radi pojednostavljenja postupaka za izdavanje viza za građane Unije i državljane Republike Azerbajdžana.
      Cilj je ovih smjernica, koje je donio Zajednički odbor osnovan člankom 12. Sporazuma („Zajednički odbor”), osigurati da diplomatske misije i konzularni uredi država članica Unije („države članice”) i Republike Azerbajdžana usklađeno provode Sporazum. Ove Smjernice nisu dio Sporazuma i stoga nisu pravno obvezujuće. Međutim, diplomatskom i konzularnom osoblju snažno se preporučuje da ih se dosljedno pridržava pri provedbi Sporazuma.
      Ove Smjernice namjerava se ažurirati s obzirom na iskustva stečena u provedbi Sporazuma i pod nadležnošću Zajedničkog odbora.
      Kako bi se osigurala trajna i usklađena provedba Sporazuma i u skladu s Poslovnikom Zajedničkog odbora, stranke su se sporazumjele o tome da između formalnih sastanaka Zajedničkog odbora za pojednostavljenje izdavanja viza održavaju neformalne kontakte kako bi se bavile hitnim pitanjima. O tim pitanjima i neformalnim kontaktima bit će podnesena detaljna izvješća na sljedećem sastanku Zajedničkog odbora.
      I.   OPĆENITO
      1.1   Svrha i područje primjene
      Člankom 1. Sporazuma propisuje se sljedeće: „Svrha je ovoga Sporazuma pojednostaviti, na temelju uzajamnosti, izdavanje viza građanima Unije i državljanima Republike Azerbajdžana za namjeravani boravak od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana.”.
      Sporazum se primjenjuje na sve građane Unije i državljane Republike Azerbajdžana koji podnose zahtjev za vizu za kratkotrajni boravak, bez obzira na to u kojoj državi borave.
      Sporazum se ne primjenjuje na osobe bez državljanstva koje imaju boravišnu dozvolu izdanu u nekoj državi članici ili Republici Azerbajdžanu. Na tu se kategoriju osoba primjenjuju uobičajena pravila pravne stečevine Unije u pogledu viza i nacionalno pravo Republike Azerbajdžana.
      1.2   Područje primjene Sporazuma
      Člankom 2. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „1.   Pojednostavljenje viznog postupka utvrđeno ovim Sporazumom primjenjuje se na građane Unije i državljane Republike Azerbajdžan samo ako oni nisu izuzeti od obveze pribavljanja vize prema zakonima i propisima Republike Azerbajdžana, Unije ili država članica, prema ovom Sporazumu ili drugim međunarodnim sporazumima.
         2.   Nacionalno pravo Republike Azerbajdžana, prava država članica ili pravo Unije primjenjuju se na pitanja koja nisu obuhvaćena odredbama ovog Sporazuma, poput odbijanja izdavanja vize, priznavanja putnih isprava, dokaza o sredstvima dostatnim za uzdržavanje te odbijanje ulaska i mjere protjerivanja.”.

      Sporazum, ne dovodeći u pitanje njegov članak 10. (kojim se predviđa izuzeće od obveze pribavljanja vize za građane Europske unije i Republike Azerbajdžana koji imaju valjane diplomatske putovnice), ne utječe na postojeća pravila o obvezama posjedovanja vize ili o izuzeću od obveze posjedovanja vize. Na primjer, člankom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 (1) državama članicama dopušta se da od obveze pribavljanja vize, među ostalim kategorijama osoba, izuzmu civilnu posadu zrakoplova i plovila.
      U tom bi kontekstu trebalo dodati da u skladu s člankom 21. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. između vlada država Gospodarske unije Beneluksa, Savezne Republike Njemačke i Francuske Republike o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama (2) sve države članice schengenskog prostora moraju priznati vize za dugotrajni boravak i dozvole boravka koje su izdale druge stranke te Konvencije kao valjane za kratkotrajne boravke na svojem državnom području. Sve države članice schengenskog prostora prihvaćaju boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak zemalja pridruženih Schengenu za ulazak i kratkotrajni boravak i obratno.
      Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (3) („Zakonik o vizama”) primjenjuje se na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput određivanja države članice schengenskog prostora nadležne za obradu zahtjeva za izdavanje vize, obrazloženja odbijanja izdavanja vize, prava žalbe protiv negativne odluke i općeg pravila o osobnom razgovoru s podnositeljem zahtjeva za vizu i pružanja svih relevantnih informacija o zahtjevu za vizu. Nadalje, schengenska pravila osobito Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća (4) (tj. zabrana ulaska na državno područje, dokazivanje dostatnih sredstava za život itd.) i nacionalno pravo, prema potrebi, i dalje se primjenjuju na pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput priznavanja putnih isprava, dokazivanja dostatnih sredstava za život, zabrane ulaska na područje države članice i mjera protjerivanja.
      Čak i ako su uvjeti predviđeni u Sporazmu ispunjeni, na primjer, podnositelj zahtjeva za vizu podnio je dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja za kategorije iz članka 4., izdavanje vize i dalje se može odbiti ako uvjeti iz članka 6. Uredbe (EU) br. 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća („Zakonik o schengenskim granicama”) nisu ispunjeni, odnosno ako osoba ne posjeduje važeću putnu ispravu, ako je izdano upozorenje u Schengenskom informacijskom sustavu (SIS), ako se smatra da osoba predstavlja prijetnju za javni poredak, unutarnju sigurnost itd.
      Ostale fleksibilnosti u izdavanju viza predviđene Zakonikom o vizama i dalje se primjenjuju. Na primjer, vize za višekratni ulazak s duljim rokom valjanosti (do pet godina) mogu se izdati za sve kategorije osoba osim onih navedenih u članku 5. Sporazuma ako su ispunjeni uvjeti predviđeni iz članka 24. Zakonika o vizama. Jednako tako, odredbe sadržane u članku 16. stavcima 5. i 6. Zakonika o vizama kojima se dopušta oslobađanje od plaćanja ili smanjenje vizne pristojbe nastavit će se primjenjivati.
      U pogledu Republike Azerbajdžana, Zakon o migracijama (5) i drugi odgovarajući normativni pravni akti Republike Azerbajdžana primjenjuju se na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput obrazloženja odbijanja izdavanja vize, prava žalbe protiv negativne odluke, općeg pravila o osobnom razgovoru s podnositeljem zahtjeva za vizu i pružanje informacija o zahtjevu za vizu, priznavanja putnih isprava, dokazivanja dostatnih sredstava za život, zabrane ulaska na državno područje Republike Azerbajdžana, mjera protjerivanja.
      Ostale fleksibilnosti u izdavanju viza predviđene nacionalnim zakonom Republike Azerbajdžana i dalje se primjenjuju ako su povoljnije za podnositelja zahtjeva. Primjerice, odredbe članka 17. stavka 2. Zakona Republike Azerbajdžana „O državnim pristojbama” kojima se omogućuje oslobađanje od plaćanja pristojbe za vizu te odredbe članka 38. Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana kojima se omogućuje izdavanje elektroničkih viza i dalje se primjenjuju.
      Čak i ako su ispunjene odredbe predviđene Sporazumom, primjerice ako podnositelj zahtjeva za vizu podnese dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja, izdavanje vize i dalje se može odbiti ako nisu ispunjeni uvjeti iz članka 36. Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana (osim njegova stavka 36.1.7.) ili ako postoje okolnosti navedene u članku 16. Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana.
      1.3   Vrste viza koje su obuhvaćene područjem primjene Sporazuma
      Člankom 3. točkom (d) Sporazuma „viza” se definira kao „odobrenje koje je izdala država članica ili Republika Azerbajdžan za tranzit kroz državno područje države članice ili Republike Azerbajdžana ili namjeravani boravak od najviše 90 dana u razdoblju od 180 dana na državnom području države članice ili Republike Azerbajdžana”.
      Pojednostavljenja omogućena Sporazumom primjenjuju se na jedinstvene vize važeće za čitavo državno područje države članice te na vize s ograničenom područnom valjanošću.
      Pojednostavljenja utvrđena Sporazumom primjenjuju se na sve vize utvrđene u 5. poglavlju Zakona o vizama Republike Azerbajdžana.
      1.4   Izračun trajanja boravka odobrenog vizom
      Zakonik o schengenskim granicama definira pojam kratkotrajnog boravka kako slijedi: „ne više od 90 dana tijekom bilo kojeg razdoblja od 180 dana, koje podrazumijeva uzimanje u obzir razdoblja od 180 dana koje prethodi svakom danu boravka”.
      Ova se definicija primjenjuje i na vize za kratkotrajni boravak koje izdaje Republika Azerbajdžan u skladu sa Sporazumom.
      Dan ulaska računat će se kao prvi dan boravka na državnom području država članica, a dan izlaska računat će se kao posljednji dan boravka na državnom području država članica. Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu „pomičnog” referentnog razdoblja od 180 dana, računajući svaki dan boravka u posljednjem razdoblju od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje uvjet maksimalno dopuštenog boravka od 90 dana u razdoblju od 180 dana. To znači da se u slučaju odsutnosti na državnom području država članica u neprekinutom razdoblju od 90 dana dopušta novi boravak u trajanju do 90 dana.
      Kalkulator kratkotrajnog boravka, kojim se može koristiti za izračun razdoblja dopuštenog boravka prema novim pravilima, može se pronaći na internetu na sljedećoj adresi: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
      Primjer izračuna boravka na temelju aktualne definicije:
      Osoba koja posjeduje vizu za višekratni ulazak u trajanju od 1 godine (18. travnja 2014. – 18. travnja 2015.) prvi put ulazi 19. travnja 2014. i ostaje tri dana. Ta ista osoba zatim ponovno ulazi 18. lipnja 2014. i ostaje 86 dana. Kakvo je stanje na određene datume? Kada će ta osoba ponovno smjeti ući?
      Dana 11. rujna 2014.: tijekom posljednjih 180 dana (16. ožujka 2014.–11. rujna 2014.) osoba je boravila tri dana (19.–21. travnja 2014.) plus 86 dana (18. lipnja 2014.–11. rujna 2014.) = 89 dana = Nema prekoračenja boravka. Osoba može ostati još jedan dan.
      Od 16. listopada 2014.: osoba može ući i boraviti još 3 dana (16. listopada 2014. boravak na dan 19. travnja 2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana); 17. listopada 2014. boravak od 20. travnja 2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana itd.).
      Od 15. prosinca 2014.: osoba može ući i boraviti još 86 dana (15. prosinca 2014. boravak na dan 18. lipnja 2014. postaje nevažan (jer je izvan razdoblja od 180 dana); 16. prosinca 2014. boravak na dan 19. lipnja 2014. postaje nevažan itd.
      1.5   Stanje u odnosu na države članice koje još u potpunosti ne primjenjuju schengensku pravnu stečevinu, države članice koje ne sudjeluju u EU-ovoj zajedničkoj viznoj politici i pridružene zemlje
      Države članice koje su pristupile Uniji 2004. (Češka, Estonija, Cipar, Latvija, Litva, Mađarska, Malta, Poljska, Slovenija i Slovačka), 2007. (Bugarska i Rumunjska) i 2013. (Hrvatska) obvezane su Sporazumom od njegova stupanja na snagu.
      Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska još uvijek ne provode u potpunosti schengensku pravnu stečevinu. Te će države nastaviti izdavati nacionalne vize čija je valjanost ograničena na njihovo državno područje. Nakon što te države članice budu u potpunosti provodile schengensku pravnu stečevinu, primjenjivat će Sporazum u cijelosti.
      Nacionalno pravo i dalje se primjenjuje na sva pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom do datuma kada te države članice započnu s potpunom provedbom schengenske pravne stečevine. Od tog datuma, schengenska pravila i/ili nacionalno pravo primjenjuje se na pitanja koja nisu obuhvaćena ovim Sporazumom.
      Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska ovlašteni su priznati boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak, koje su izdale države članice schengenskog prostora i pridružene zemlje za kratkotrajne boravke na svojem državnom području (6).
      U skladu s člankom 21. Konvencije o provedbi schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama, sve stranke Konvencije moraju priznati vize za dugotrajni boravak i boravišne dozvole koje su te stranke izdale kao valjane za kratkotrajne boravke na njihovu području. One prihvaćaju boravišne dozvole, vize D i vize za kratkotrajni boravak pridruženih zemalja za ulazak i kratkotrajni boravak i obratno.
      Sporazum se ne primjenjuje na Dansku, Irsku i Ujedinjenu Kraljevinu, ali sadržava zajedničke izjave o tome da je poželjno sklapanje bilateralnih sporazuma između tih država članica i Republike Azerbajdžan o pojednostavljenju izdavanja viza.
      Iako su pridruženi schengenskom prostoru, Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska nisu obvezani Sporazumom. Međutim, Sporazum sadržava zajedničku izjavu o tome da je poželjno da te zemlje pridružene Schengenu s Republikom Azerbajdžanom bez odgode sklope bilateralne sporazume o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak.
      Sporazum o pojednostavljenju izdavanja viza između Vlade Republike Azerbajdžan i Vlade Kraljevine Norveške potpisan je 3. prosinca 2013. i stupio je na snagu 1. lipnja 2015. Sporazum o pojednostavljenju izdavanja viza između Vlade Republike Azerbajdžan i Švicarske Konfederacije potpisan je 10. listopada 2016. i stupio je na snagu 1. travnja 2017. Sporazum između Vlade Republike Azerbajdžan i Vlade Kneževine Lihtenštajn o uzajamnoj primjeni pravila, naveden u „Sporazumu o pojednostavljenju izdavanja viza između Europske unije i Republike Azerbajdžan”, stupio je na snagu 15. veljače 2017.
      1.6   Sporazum i bilateralni sporazumi
      Člankom 13. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „Ovaj Sporazum od trenutka stupanja na snagu ima prednost pred odredbama bilo kojeg bilateralnog ili multilateralnog sporazuma ili dogovora sklopljenog između pojedinih država članica i Republike Azerbajdžana, u mjeri u kojoj odredbe potonjih sporazuma ili dogovora pokrivaju pitanja koja uređuje ovaj Sporazum.”.

      Od datuma stupanja na snagu Sporazuma, odredbe važećih bilateralnih sporazuma između država članica i Republike Azerbajdžana o pitanjima obuhvaćenima Sporazumom prestale su se primjenjivati. U skladu s pravom Unije, države članice moraju poduzeti potrebne mjere kako bi uklonile neusklađenosti između svojih bilateralnih sporazuma i Sporazuma.
      Ako je neka država članica sklopila bilateralni sporazum ili dogovor s Republikom Azerbajdžanom o pitanjima koja nisu obuhvaćena Sporazumom, poput, na primjer, mogućnosti izuzeća od obveze posjedovanja vize za nositelje službenih putovnica, to će se izuzeće nastaviti primjenjivati nakon stupanja na snagu Sporazuma.
      Sljedeće su države članice sklopile bilateralni sporazum s Republikom Azerbajdžanom kojim se omogućuje izuzeće od obveze posjedovanja vize za nositelje službenih putovnica: Austrija, Bugarska, Hrvatska, Mađarska, Italija, Portugal, Rumunjska, Slovenija, Latvija i Slovačka (7).
      Izuzeće za nositelje službenih putovnica, koje je odobrila neka država članica, primjenjuje se samo na putovanje na državnom području te države članice, a ne za putovanje u druge države članice schengenskog prostora.
      II.   POSEBNE ODREDBE
      2.1   Pravila koja se primjenjuju na sve podnositelje zahtjeva za vizu
      Podsjeća se da se niže navedena pojednostavljenja povezana s pristojbama za obradu zahtjeva za vizu, trajanjem postupka obrade zahtjeva za izdavanje vize, odlaskom u slučaju krađe ili gubljenja dokumenata i produljenja važenja vize u iznimnim okolnostima primjenjuju na sve podnositelje zahtjeva za vizu i nositelje viza koji su državljani Republike Azerbajdžana ili država članica, uključujući primjerice turiste.
      2.1.1   Pristojbe za obradu zahtjeva za vizu
      Člankom 6. stavkom 1. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „1.   Pristojba za obradu zahtjeva za vizu iznosi 35 EUR.”

      U skladu s člankom 6. stavkom 1. Sporazuma pristojba za obradu zahtjeva za izdavanje vize iznosi 35 EUR. Ta priostojba primjenjuje se na sve podnositelje zahtjeva za vizu državljane Azerbajdžana ili građane Unije (uključujući turiste) i odnosi se na vize za kratkotrajni boravak, neovisno o broju ulazaka u zemlju.
      Člankom 6. stavkom 2. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „2.   Ne dovodeći u pitanje stavak 3., od plaćanja pristojbi za obradu zahtjeva za vizu oslobođene su sljedeće kategorije osoba:

                     (a)

                     bliski rođaci: (bračni drugovi, djecs (uključujući posvojenu djecu), roditelji (uključujući skrbnike), djedovi i bakr te unučad građana Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžana, državljana Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građana Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljana Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana;

                     (b)

                     članovi službenih izaslanstava uključujući stalne članove službenih izaslanstava, koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu sudjeluju na službenim sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije;

                     (c)

                     učenici, studenti, studenti poslijediplomskih studija i učitelji koji se nalaze u pratnji, a koji putuju zbog studija ili strukovnog obrazovanja, kako u okviru programa razmjene, tako i drugih školskih aktivnosti;

                     (d)

                     osobe s posebnim potrebama i u danom slučaju osobe u njihovoj pratnji;”.

      Kako bi se iskoristilo oslobođenje od pristojbe za ovu kategoriju, trebalo bi predočiti dokaze o tome da oba podnositelja zahtjeva za vizu pripadaju ovoj kategoriji. U slučajevima u kojima je invaliditet podnositelja zahtjeva očit (slijepe osobe, osobe kojima nedostaju udovi), prihvatljivo je vizualno utvrđivanje invaliditeta u konzularnom uredu.
      U opravdanim slučajevima zahtjev može podnijeti predstavnik ili skrbnik osobe s invaliditetom.

                  „(e)

                  sudionici međunarodnih sportskih događaja i osobe koje ih prate zbog obavljanja posla; (Napomena: navijači se neće smatrati osobama u pratnji);

                  (f)

                  osobe koje sudjeluju u znanstvenim, kulturnim i umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene;

                  (g)

                  osobe koje su predočile dokumente kojima dokazuju nužnost putovanja iz razloga humanosti, uključujući osobe kojima je potrebno hitno liječenje te osobe u njihovoj pratnji, osobe koje putuju zbog pogreba bliskog srodnika ili osobe koje posjećuju bliskog srodnika koji je teško bolestan;

                  (h)

                  predstavnici organizacija civilnog društva koji putuju radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencija, uključujući one koje su u okviru programa razmjene;”.

            Kako bi iskoristili pravo na oslobođenje od plaćanja pristojbe iz ove kategorije, podnositelji zahtjeva za vizu moraju predočiti dokaze o članstvu u organizacijama civilnog društva ili neprofitnim organizacijama registriranima u državama članicama ili Republici Azerbajdžanu - vidjeti članak 4. Sporazuma.

                     „(i)

                     umirovljenici;”.

      Kako bi iskoristili pravo na oslobađanje od plaćanja pristojbe za ovu kategoriju, podnositelji zahtjeva moraju priložiti dokaze o umirovljeničkom statusu. Oslobođenje od pristojbe nije opravdano u slučajevima u kojima je svrha putovanja plaćena djelatnost.

                  „(j)

                  djeca mlađa od 12 godina;

                  (k)

                  novinari i tehničko osoblje koje ih prati u profesionalnom svojstvu;”.

            Kako bi iskoristili pravo na oslobođenje od plaćanja pristojbe iz ove kategorije, podnositelji zahtjeva za vizu moraju predočiti dokaze o članstvu u stručnim novinarskim ili medijskim organizacijama - vidjeti članak 4. Sporazuma.
      U državama članicama od pristojbe se u potpunosti oslobađaju gore navedene kategorije osoba. Osim toga, od pristojbe se također oslobađaju u skladu s člankom 16. stavkom 4. Zakonika o vizama sljedeće kategorije osoba:

                  —

                  istraživači iz trećih država koji putuju unutar Europske unije u svrhu provođenja znanstvenog istraživanja kako je utvrđeno u Preporuci 2005/761/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8),

                  —

                  predstavnici neprofitnih organizacija stari 25 godina ili mlađi koji sudjeluju na seminarima, konferencijama, sportskim, kulturnim ili obrazovnim događanjima koja organiziraju neprofitne organizacije.

            Člankom 16. stavkom 6. Zakonika o vizama predviđa se sljedeće:

         „6.   U pojedinačnim slučajevima, svota vizne pristojbe koja se naplaćuje, može se ne naplatiti ili umanjiti, ako to pridonosi promidžbi kulturnih ili sportskih interesa, kao i interesa u području vanjske politike, razvojne politike ili drugim područjima važnog javnog interesa ili iz humanitarnih razloga.”.

      U članku 16. stavku 7. Zakonika o vizama predviđa se da se vizna pristojba naplaćuje u eurima, u nacionalnoj valuti treće zemlje ili u valuti koja se uobičajeno koristi u trećoj zemlji u kojoj je podnesen zahtjev, te se ne vraća osim u slučajevima da zahtjev nije dopušten ili konzulat nije nadležan.
      Kako bi se izbjegle neusklađenosti koje bi mogle dovesti do trgovanja vizama, diplomatske misije i konzularni uredi država članica u Republici Azerbajdžanu trebali bi osigurati slične pristojbe za sve azerbajdžanske podnositelje zahtjeva za vizu kad se ona naplaćuje u stranoj valuti.
      Jednako tako, u Republici Azerbajdžanu od plaćanja pristojbe oslobađaju se, u skladu s člankom 17. stavkom 2. Zakona Republike Azerbajdžana o državnim pristojbama, sljedeće kategorije stranaca:

                  —

                  članovi državnih delegacija i dužnosnici,

                  —

                  predstavnici međunarodnih humanitarnih organizacija u Republici Azerbajdžanu,

                  —

                  osobe koje studiraju ili se bave pedagoškim aktivnostima u okviru državnih programa,

                  —

                  osobe koje putuju u obrambene svrhe.

            Podnositeljima zahtjeva iz Unije i Republike Azerbajdžana izdaje se potvrda o uplaćenoj pristojbi za obradu vize.
      Člankom 6. stavkom 3. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „3.   Ako država članica ili Republika Azerbajdžan surađuju s vanjskim pružateljem usluga u vezi s izdavanjem viza, vanjski pružatelj usluga može naplatiti pristojbu za pruženu uslugu. Ta pristojba je razmjerna troškovima vanjskog pružatelja usluga u obavljanju njegovih zadaća i ne smije biti viša od 30 EUR. Države članice i Republika Azerbajdžan zadržavaju mogućnost da svi podnositelji zahtjeva podnesu svoje zahtjeve izravno u njihovim konzulatima.
         Vanjski pružatelj usluga obavlja svoju djelatnost za Uniju u skladu sa Zakonikom o vizama i poštujući u potpunosti zakonodavstvo Republike Azerbajdžana.
         Vanjski pružatelj usluga obavlja svoju djelatnost za Republiku Azerbajdžan u skladu sa zakonodavstvom Republike Azerbajdžana i zakonodavstvom država članica EU-a.”

      Kada je riječ o modalitetima suradnje s vanjskim pružateljima usluga, u članku 43. Zakonika o vizama navode se detaljne informacije o njihovim zadaćama.
      2.1.2   Trajanje postupaka za obradu zahtjeva za izdavanje vize
      Člankom 7. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „1.   Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana odlučuju o zahtjevu za vizu u roku od 10 kalendarskih dana od dana primitka zahtjeva i dokumenata koji su potrebni za izdavanje vize.
         2.   Rok za donošenje odluke o zahtjevu za vizu može se u pojedinim slučajevima produljiti na 30 kalendarskih dana, posebno ako je potrebno dodatno preispitati zahtjev.
         3.   Rok za donošenje odluke o zahtjevu za vizu može se u hitnim slučajevima skratiti na dva radna dana ili manje.”.

      Odluka o zahtjevu za vizu donijet će se, u načelu, u roku od 10 kalendarskih dana od datuma podnošenja doputenog zahtjeva.
      To se razdoblje može produljiti na 30 kalendarskih dana u pojedinačnim slučajevima, posebno kada je potrebno zahtjev dodatno razmotriti ili u slučaju zastupanja kada su konzultirana tijela zastupane države članice.
      Svi ti rokovi počinju teći tek kada je dokumentacija za izdavanje vize priložena u cijelosti, tj. od dana primitka zahtjeva za izdavanje vize zajedno s popratnom dokumentacijom.
      U načelu, za diplomatske misije i konzularne urede koji imaju sustav zakazivanja sastanaka vremensko razdoblje potrebno za dobivanje termina sastanka ne uračunava se u vrijeme obrade. Opća pravila iz članka 9. Zakonika o vizama i Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana primjenjuju se na ovo pitanje ko i na ostale praktične modalitete za podnošenje zahtjeva za vizu.
      Člankom 7. stavkom 3. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „Ako podnositelji zahtjeva moraju unaprijed dogovoriti sastanak za predaju zahtjeva, taj se sastanak, u pravilu, održava u roku od dva tjedna od dana kad je sastanak zatražen.”

         „U opravdanim hitnim slučajevima (kada zahtjev za izdavanje vize nije mogao biti podnesen ranije zbog razloga koje podnositelj zahtjeva za vizu nije mogao predvidjeti) konzulat može podnositeljima zahtjeva dopustiti da podnesu zahtjev bez sastanka ili se sastanak dogovara odmah.”.

      Pri zakazivanju sastanka trebalo bi uzeti u obzir moguću hitnost koju je istaknuo podnositelj zahtjeva za vizu, u skladu s provedbom članka 7. stavka 3. Sporazuma. Odluku o skraćivanju vremena za donošenje odluke o zahtjevu za izdavanje vize donosi konzularni službenik.
      2.1.3   Izlazak iz zemlje u slučaju gubitka ili krađe osobnih isprava
      Člankom 8. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „Građani Europske unije i državljani Republike Azerbajdžana koji su izgubili svoje osobne isprave ili kojima su te isprave ukradene tijekom boravka na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području država članica mogu napustiti državno područje Republike Azerbajdžana ili državno područje država članica na temelju valjanih osobnih isprava koje ih ovlašćuju na prelazak granice, a koje su izdale diplomatske misije ili konzularni uredi država članica ili Republike Azerbajdžana, bez bilo kakve vize ili drugog odobrenja.”.

      U slučaju gubitka ili krađe osobnih isprava, valjane osobne isprave koje izdaju diplomatske misije ili konzularna predstavništva i kojima se omogućuje imatelju vize da prijeđe granicu, dostatne su za napuštanje državnog područja Republike Azerbajdžana ili schengenskog prostora. Nadležna tijela zemlje domaćina ne mogu tražiti nikakve daljnje dokumente, ovlaštenja ili formalnosti.
      2.1.4   Produljenje vize u iznimnim okolnostima
      Člankom 9. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „Građanima Europske unije i državljanima Republike Azerbajdžan koji zbog više sile ne mogu napustiti državno područje Republike Azerbajdžan ili država članica do datuma navedenog u njihovim vizama produljuje se rok važenja izdane vize i/ili trajanje boravka utvrđeno vizom bez plaćanja pristojbe, u skladu sa zakonodavstvom koje Republika Azerbajdžan ili država članica primateljica primjenjuju, na razdoblje potrebno za njihov povratak u državu u kojoj borave.”.

      U pogledu produljenja važenja vize u slučajevima opravdanih osobnih razloga, kada nositelj vize nije u mogućnosti napustiti područje države članice do datuma navedenog na naljepnici vize, odredbe članka 33. Zakonika o vizama primjenjuju se sve dok su u skladu sa Sporazumom. Međutim, u skladu sa Sporazumom produljenje vize je besplatno u slučaju više sile ili humanitarnih razloga.
      Zakon o migracijama u Republici Azerbajdžanu primjenjuje se na pitanja u vezi s produljenjem razdoblja privremenog boravka stranaca u Republici Azerbajdžanu.
      Odluka o produljenju razdoblja privremenog boravka stranaca u Republici Azerbajdžanu službeni je dokument kojim se strancima odobrava privremeni boravak u Republici Azerbajdžanu.
      Stranci kojima je razdoblje privremenog boravka u Republici Azerbajdžanu produljeno mogu izaći iz zemlje preko graničnih prijelaza uz predočenje putovnice ili drugih isprava za prelazak granice te odluke o produljenju razdoblja privremenog boravka.
      2.2   Pravila koja se primjenjuju na određene kategorije podnositelja zahtjevâ za vizu
      2.2.1   Dokazne isprave u pogledu svrhe putovanja
      Za kategorije osoba navedene u članku 4. stavku 1. Sporazuma tražit će se samo navedene isprave koje dokazuju svrhu putovanja. Kako je navedeno u članku 4. stavku 3. Sporazuma neće se tražiti druga opravdanja, pozivi ili potvrde povezani sa svrhom putovanja.
      Međutim, to ne znači oslobođenje od opće obveze osobnog pojavljivanja radi podnošenja zahtjeva za izdavanje vize ili radi pružanja popratnih dokumenata koji se odnose, primjerice, na sredstva za uzdržavanje.
      Ako u pojedinačnim slučajevima i dalje bude postojala sumnja u vjerodostojnost dokumenta kojim se dokazuje svrha putovanja, podnositelja zahtjeva za vizu može se na temelju članka 21. stavka 8. Zakonika o vizama i Zakona o migracijama Republike Azerbajdžana pozvati na dodatan razgovor u veleposlanstvo i/ili konzulat, gdje se tog podnositelja može ispitati u pogledu stvarne svrhe posjeta ili njegove namjere povratka. U takvim pojedinačnim slučajevima podnositelj zahtjeva za vizu može dobrovoljno predati dodatne dokumente ili ih iznimno može zatražiti konzularni službenik. Takvi se postupci ne provode sustavno, a pomno ih prati Zajednički odbor.
      U načelu, uz zahtjev za izdavanje vize mora se podnijeti izvornik dokumenta iz članka 4. stavka 1. Sporazuma. Međutim, konzulat može započeti s obradom zahtjeva za izdavanje vize na temelju telefaksa ili preslikâ dokumenta. Ipak, konzulat može zatražiti izvornik dokumenta u slučaju podnošenja prvog zahtjeva za izdavanje vize, a zatražit će ga u pojedinačnim slučajevima u kojima postoji sumnja.
      Na kategorije osoba koje se ne spominju u članku 4. Sporazuma (npr. turisti) i dalje se primjenjuju opća pravila u pogledu dokumentacije kojom se dokazuje svrha putovanja. Isto vrijedi i za dokumente o suglasnosti roditelja za putovanja djece mlađe od 18 godina.
      Schengenska pravila i nacionalno pravo primjenjuju se na pitanja koja nisu obuhvaćena ovim Sporazumom, kao što su priznavanje putnih isprava i jamstava u pogledu povratka i dostatnih sredstava za život.
      Člankom 4. propisuje se sljedeće:

         „1.   Za sljedeće kategorije građana Unije i državljana Republike Azerbajdžan dostatni su sljedeći dokumenti za opravdavanje svrhe putovanja u drugu stranku:

                     (a)

                     za bliske srodnike - bračne drugove, djecu (uključujući usvojenu djecu), roditelje (uključujući skrbnike), bake i djedove i unučad - koji su u posjetu građanima Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžan ili državljanima Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građanima Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljani Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana:

                                 —

                                 pisani poziv domaćina;”.

      Nadležno tijelo mora dokazati vjerodostojnost potpisa pozivatelja u skladu s nacionalnim zakonodavstvom zemlje boravka. Poziv bi trebala potvrditi nadležna tijela.
      Ta se odredba primjenjuje i na srodnike osoblja diplomatskih misija i konzulata koji putuju na državno područje država članica ili Republike Azerbajdžana u posjet obitelji u trajanju od najviše 90 dana, osim potrebe dokazivanja zakonitog boravka i obiteljskih veza.

                     „(b)

                     ne dovodeći u pitanje članak 10., za članove službenih izaslanstava, uključujući stalne članove izaslanstava, koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu sudjeluju na službenim sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije:

                                 —

                                 dopis nadležnog tijela države članice ili Republike Azerbajdžana ili dopis europske institucije u kojem se potvrđuje da je podnositelj zahtjeva član izaslanstva ili stalni član izaslanstva koje putuje na državno područje druge stranke radi sudjelovanja u ranije navedenim događanjima, uz priloženi primjerak službenog poziva;”.

      Ime podnositelja zahtjeva za vizu mora biti navedeno u dopisu koji je izdalo nadležno tijelo, a kojim se potvrđuje da je ta osoba dio delegacije koja putuje na državno područje druge stranke kako bi sudjelovala na službenom sastanku. Ime podnositelja zahtjeva za vizu ne mora nužno biti navedeno i u službenom pozivu za sudjelovanje na sastanku, iako to može biti slučaj ako je službeni poziv upućen određenoj osobi.
      Ova se odredba primjenjuje na članove službenih delegacija, neovisno o vrsti putovnice koju imaju (službena ili obična putovnica).

                     „(c)

                     za poslovne ljude i predstavnike poslovnih organizacija:

                                 —

                                 pisani poziv domaćina: pravne osobe ili poduzeća, organizacije ili njihovih ureda ili podružnica, državnih i lokalnih tijela Republike Azerbajdžana ili država članica ili organizacijskih odbora trgovinskih ili industrijskih izložbi, konferencija i simpozija koji se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području jedne od država članica, potvrđen od strane nadležnih tijela u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;”.

      Osim toga, nacionalni poslovni registar izdat će dokument kojim se potvrđuje postojanje poslovne organizacije.

                     „(d)

                     za vozače koji obavljaju usluge međunarodnog prijevoza robe i putnika između državnih područja Republike Azerbajdžana i država članica u vozilima koja su registrirana u državama članicama ili u Republici Azerbajdžanu:

                                 —

                                 pisana zamolba nacionalnog prijevozničkog poduzeća ili udruženja (sindikata) prijevoznika Republike Azerbajdžana ili nacionalnih udruženja prijevoznika država članica koji pružaju usluge međunarodnog cestovnog prijevoza, uz navođenje svrhe, rute, trajanja i učestalosti tih putovanja;”.

      Za izdavanje pisane zamolbe nadležno je nacionalno udruženje iz zemlje iz koje vozač dolazi. Regionalne ili druge podružnice nacionalnih udruženja država članica također mogu izdavati pisane zahtjeve.

                     „(e)

                     za učenike, studente, studente poslijediplomskih studija i učitelje koji se nalaze u pratnji, a koji putuju zbog studija ili strukovnog obrazovanja, kako u okviru programa razmjene, tako i drugih školskih aktivnosti:

                                 —

                                 pisani poziv ili potvrda o upisu sveučilišta, akademije, instituta, visoke škole domaćina ili školska odnosno studentska iskaznica ili potvrda o tečajevima koje će osoba pohađati;”.

      Studentska iskaznica prihvaća se kao opravdanje svrhe putovanja samo ako su je izdali sveučilište, viša škola ili škola domaćin na kojima će se pohađati studij ili stručno usavršavanje.

                  „(f)

                  za osobe koje sudjeluju u znanstvenim, akademskim, kulturnim ili umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene:

                              —

                              pisani poziv organizacije domaćina za sudjelovanje u tim aktivnostima;

                  (g)

                  za novinare i tehničko osoblje koje ih prati zbog obavljanja posla:

                              —

                              potvrda ili drugi dokument koji je izdala strukovna organizacija ili poslodavac osobe o kojoj je riječ kojom se dokazuje da je ta osoba kvalificirani novinar te u kojoj se navodi da je svrha putovanja obavljanje novinarskog posla ili kojom se dokazuje da je ta osoba član tehničkog osoblja koje novinara prati zbog obavljanja posla;”.

            Ovom kategorijom nisu obuhvaćeni slobodni novinari i njihovi asistenti.
      Moraju se predočiti potvrda ili dokument koji izdaje profesionalna novinarska organizacija ili poslodavac podnositelja zahtjeva za vizu kojim se dokazuje da je podnositelj zahtjeva za vizu profesionalni novinar ili osoba koja ga prati u profesionalnom svojstvu i u kojem se navodi da je svrha putovanja novinarski posao ili pomaganje pri takvom poslu.

                     „(h)

                     za sudionike međunarodnih sportskih događaja i osobe koje ih prate zbog obavljanja posla:

                                 —

                                 pisani poziv organizacije domaćina, nadležnih tijela, nacionalnih sportskih saveza država članica ili Republike Azerbajdžana ili Nacionalnog olimpijskog odbora Republike Azerbajdžana ili nacionalnih olimpijskih odbora država članica;”.

      Popis osoba u pratnji ako je riječ o međunarodnim sportskim događajima bit će ograničen na osobe koje prate sportaše/sportašice u profesionalnom svojstvu: trenere, masere, menadžere, zdravstveno osoblje i voditelje sportskih klubova. Navijači se dakle neće smatrati osobama u pratnji.

                     „(i)

                     za sudionike službenih programa razmjene koje organiziraju gradovi-prijatelji:

                                 —

                                 pisana zamolba čelnika uprave/gradonačelnika tih gradova;”.

      Voditelj uprave/gradonačelnik grada ili drugog lokaliteta koji je nadležan za izdavanje pisanog zahtjeva voditelj je uprave/gradonačelnik grada domaćina ili drugog lokaliteta u kojem će se odvijati aktivnost prijateljskog povezivanja. Ova kategorija obuhvaća samo službene aktivnosti prijateljskog povezivanja.

                     „(j)

                     za osobe koje putuju iz zdravstvenih razloga te osobe u nužnoj pratnji:

                                 —

                                 službeni dokument zdravstvene ustanove kojim se potvrđuje nužnost pružanja zdravstvene njegeu toj ustanovi, nužnost pratnje i dokaz o financijskim sredstvima dostatnima za snošenje troškova liječenja;”.

      Mora se podnijeti dokument koji je izdala zdravstvena ustanova kojim se potvrđuju tri elementa (nužnost zdravstvene skrbi u toj ustanovi, potreba za pratnjom te dokaz o dostatnim financijskim sredstvima za plaćanje liječenja, npr. dokaz o unaprijed plaćenim troškovima).

                  „(k)

                  za osobe koje se bave slobodnim zanimanjima i koje sudjeluju na međunarodnim izložbama, konferencijama, simpozijima, seminarima i sličnim događanjima koja se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili državnom području država članica:

                              —

                              pisani poziv organizacije domaćina kojom se potvrđuje da navedena osoba sudjeluje u događaju;

                  (l)

                  za predstavnike organizacija civilnog društva koji putuju radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencija, uključujući one koje su u okviru programa razmjene:

                              —

                              pisani poziv organizacije domaćina, potvrda da ta osoba predstavlja organizaciju civilnog društva i potvrda o tome da je takvo društvo upisano u odgovarajući registar, a koju je izdalo državno tijelo u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;”.

            Mora se predočiti dokument organizacije civilnog društva kojim se potvrđuje da podnositelj zahtjeva za vizu predstavlja tu organizaciju.
      Individualni članovi organizacija civilnog društva nisu obuhvaćeni Sporazumom.

                  „(m)

                  za rodbinu koja putuje zbog pogreba:

                              —

                              službeni dokument kojim se potvrđuje smrtni slučaj, kao i obiteljska ili druga veza između podnositelja zahtjeva i preminulog;

                  (n)

                  za posjet vojnim i civilnim grobljima:

                              —

                              službeni dokument kojim se potvrđuje postojanje i održavanje groba, kao i obiteljska ili druga veza između podnositelja zahtjeva i preminulog.”.

            U sporazumu se ne navodi točno treba li gore navedeni službeni dokument izdati tijelo države u kojoj se nalazi groblje ili države boravišta osobe koja želi posjetiti groblje. Trebalo bi prihvatiti da nadležna tijela obiju zemalja mogu izdavati takve službene dokumente.
      Mora se predočiti prethodno navedeni službeni dokument kojim se potvrđuje postojanje i održavanje groba te obiteljska ili druga veza između podnositelja zahtjeva za vizu i pokopane osobe.
      Sporazumom se ne stvaraju nova pravila o odgovornosti za fizičke ili pravne osobe koje izdaju pisani zahtjev. U slučaju lažnog izdavanja takvih zahtjeva primjenjuje se relevantno pravo Unije i/ili nacionalno pravo.
      2.2.2   Izdavanje viza za višekratni ulazak
      U slučajevima u kojima podnositelj zahtjeva za vizu mora često putovati na državno područje država članica ili Republike Azerbajdžana vize za kratkotrajni boravak mogu se izdati za više posjeta, pod uvjetom da ukupno trajanje tih posjeta ne prelazi 90 dana u razdoblju od 180 dana.
      Člankom 5. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „1.   Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od pet godina sljedećim kategorijama državljana:

                     (a)

                     bračnim drugovima, djeci (uključujući usvojenu djecu) koja su mlađa od 21 godine ili su uzdržavana, roditeljima (uključujući skrbnike) koji su u posjetu građanima Europske unije koji zakonito borave na državnom području Republike Azerbajdžana ili državljanima Republike Azerbajdžana koji zakonito borave na državnom području država članica ili građanima Europske unije koji borave na državnom području države članice čiji su državljani ili državljanima Republike Azerbajdžana koji borave na državnom području Republike Azerbajdžana;

                     (b)

                     stalnim članovima službenih izaslanstava koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu redovito sudjeluju na sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili jedne od država članica održavaju međuvladine organizacije;

               Odstupajući od prve rečenice, u slučajevima kada je potreba ili namjera čestog ili redovitog putovanja očito ograničena na kraće razdoblje, rok važenja vize za višekratni ulazak ograničen je na to razdoblje, a posebice kad je:

                     —

                     u slučaju osoba navedenih u točki (a), rok važenja dozvole boravka za državljane Republike Azerbajdžana koji zakonito borave u jednoj od država članica ili građane Unije koji zakonito borave u Republici Azerbajdžanu;

                     —

                     u slučaju osoba navedenih u točki (b), rok trajanja statusa stalnog člana službenog izaslanstva,

               kraći je od pet godina.”.

      Uzimajući u obzir profesionalni status tih kategorija osoba ili njihovo obiteljsko srodstvo s građaninom Republike Azerbajdžana koji zakonito boravi na području država članica, s državljaninom Unije koji zakonito boravi na državnom području Republike Azerbajdžana ili s državljaninom Unije koji boravi u državi članici čijedržavljanstvo ima ta osoba, opravdano je odobriti im vizu za višekratni ulazak s rokom valjanosti do pet godina ili ograničenu na trajanje mandata ili njihova zakonitog boravka ako oni traju kraće od pet godina.
      Osobe koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (a) Sporazuma moraju predočiti dokaz o zakonitom boravku domaćina.
      U pogledu osoba koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Sporazuma, trebalo bi izdati potvrdu o njihovu profesionalnom statusu i o trajanju njihova mandata.
      Ova se odredba ne primjenjuje na osobe koje su obuhvaćene člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Sporazuma ako su one Sporazumom izuzete od zahtjeva za vizu, tj. ako su nositelji diplomatske putovnice.
      Ako su potreba ili namjera u pogledu česta ili redovita putovanja jasno ograničene na kraće razdoblje, rok valjanosti vize za višekratni ulazak ograničava se na duljinu tog razdoblja.

         „2.   Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžan izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od jedne godine sljedećim kategorijama državljana, pod uvjetom da im je tijekom prethodne godine izdana barem jedna viza i da su istu koristili u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području države koju posjećuju:

                     (a)

                     studentima, studentima poslijediplomskih studija koji redovito putuju zbog studija ili strukovnog obrazovanja, uključujući one koji su u okviru programa razmjene;

                     (b)

                     novinarima i tehničkom osoblju koje ih prati zbog obavljanja posla;

                     (c)

                     sudionicima službenih programa razmjene koje organiziraju gradovi-prijatelji;

                     (d)

                     vozačima koji obavljaju usluge međunarodnog prijevoza robe i putnika između državnih područja Republike Azerbajdžan i država članica u vozilima koja su registrirana u državama članicama ili u Republici Azerbajdžan;

                     (e)

                     osobama koje redovno putuju iz zdravstvenih razloga te osobe u nužnoj pratnji;

                     (f)

                     osobama koje se bave slobodnim zanimanjima koje sudjeluju nameđunarodnim izložbama, konferencijama, simpozijima, seminarima ili sličnim događanjima koja se održavaju na državnom području Republike Azerbajdžana ili država članica;

                     (g)

                     predstavnicima organizacija civilnog društva koji redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice radi strukovnog obrazovanja, seminara, konferencije, uključujući one koje su u okviru programa razmjene;

                     (h)

                     osobama koje sudjeluju u znanstvenim, kulturnim i umjetničkim aktivnostima, uključujući sveučilišne i druge programe razmjene, koje redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice;

                     (i)

                     sudionicima međunarodnih sportskih događaja i osobama koje ih prate zbog obavljanja posla;

                     (j)

                     članovima službenih izaslanstava koji na temelju službenog poziva upućenog državama članicama, Europskoj uniji ili Republici Azerbajdžanu, redovito sudjeluju na sastancima, savjetovanjima, pregovorima ili u programima razmjene, kao i na događanjima koja na državnom području Republike Azerbajdžana ili država članica održavaju međuvladine organizacije;

                     (k)

                     poslovnim ljudima i predstavnicima poslovnih organizacija koji redovito putuju u Republiku Azerbajdžan ili države članice.

               Odstupajući od prve rečenice, u slučajevima kada je potreba ili namjera čestog ili redovitog putovanja očito ograničena na kraće razdoblje, rok važenja vize za višekratni ulazak ograničenje na to razdoblje.”.

      U načelu, vize za višekratni ulazak s rokom valjanosti od godine dana izdat će se gore navedenim kategorijama podnositelja zahtjeva za vizu ako je podnositelj zahtjeva za vizu u protekloj godini (12 mjeseci) dobio najmanje jednu vizu i koristio se njome u skladu s propisima o ulasku i boravku na državnom području jedne ili više država koje je posjetio (na primjer, osoba nije prekoračila dopušteni boravak) te ako postoje razlozi zahtijevanja vize za višekratni ulazak.
      U slučajevima u kojima nije opravdano izdati vizu s rokom važenja od godine dana, na primjer ako je trajanje programa razmjene kraće od godine dana ili osoba ne treba putovati cijelu godinu dana, rok važenja vize bit će kraći od godine dana, pod uvjetom da su ispunjeni ostali uvjeti za izdavanje vize.

         „3.   Diplomatske misije i konzularni uredi država članica i Republike Azerbajdžana izdaju vize za višekratni ulazak s rokom važenja od najmanje dvije, a najviše pet godina kategorijama osoba iz stavka 2. ovog članka, pod uvjetom da su tijekom prethodne dvije godine koristili vize za višekratni ulazak izdane na godinu dana u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području države koju posjećuju, osim u slučajevima kada je potreba ili namjera čestog ili redovitog putovanja očito ograničena na kraće razdoblje, u kojem je slučaju rok važenja vize za višekratni ulazak ograničen na to razdoblje.
         4.   Ukupno vremensko razdoblje boravka osoba iz stavaka 1. do 3. ovog članka na državnom području država članica ili Republike Azerbajdžana ne smije biti dulje od 90 dana unutar razdoblja od 180 dana.”.

      Vize za višekratni ulazak s rokom valjanosti od najmanje dvije do najviše pet godina izdat će se kategorijama podnositelja zahtjeva za vizu navedenima u članku 5. stavku 2. Sporazuma, pod uvjetom da su tijekom protekle dvije godine (24 mjeseca) iskoristili dvije jednogodišnje vize za višekratni ulazak u skladu sa zakonima o ulasku i boravku na državnom području jedne ili više država koje posjećuju i da su razlozi za traženje izdavanja vize za višekratni ulazak još uvijek valjani. Treba napomenuti da će se viza s rokom valjanosti od najmanje dvije do najviše pet godina izdati samo ako su podnositelju zahtjeva za vizu tijekom prethodne dvije godine (24 mjeseci) izdane dvije vize čija je valjanost najmanje godinu dana i ako se ta osoba tim vizama koristila u skladu s propisima o ulasku i boravku na području jedne ili više država koje je posjetila. Diplomatske misije i konzularni uredi na temelju procjene svakog zahtjeva za vizu odlučivat će o roku valjanosti tih viza tj. roku od dvije do pet godina.
      Ne postoji obveza izdavanja vize za višekratni ulazak ako podnositelj zahtjeva za vizu nije iskoristio prethodno izdanu vizu.
      2.2.3   Nositelji diplomatskih putovnica
      Člankom 10. Sporazuma propisuje se sljedeće:

         „1.   Građani Europske unije i državljani Republike Azerbajdžana, nositelji valjanih diplomatskih putovnica mogu bez vize ulaziti u državna područja Republike Azerbajdžan ili država članica, napuštati ih i prolaziti kroz njih.
         2.   Osobe iz stavka 1. mogu boraviti na državnim područjima Republike Azerbajdžana ili država članica tijekom razdoblja koje ne smije biti dulje od 90 dana unutar razdoblja od 180 dana.”.

      Postupci za upućivanje diplomata u države članice nisu obuhvaćeni Sporazumom. Primjenjuje se uobičajeni postupak akreditacije.
      III.   SURADNJA U POGLEDU PUTNIH ISPRAVA
      U Zajedničkoj izjavi priloženoj Sporazumu stranke su suglasne da bi Zajednički odbor trebao ocijeniti utjecaj razine sigurnosti odgovarajućih putnih isprava na funkcioniranje Sporazuma. U tu svrhu, stranke su se sporazumjele redovito izvješćivati jedna drugu o mjerama poduzetima u cilju sprječavanja umnažanja putnih isprava, razvoja tehničkih aspekata sigurnosti putnih isprava te postupka provjeravanja identiteta prilikom njihova izdavanja.
      IV.   STATISTIKA
      Kako bi se Zajedničkom odboru omogućilo učinkovito praćenje provedbe Sporazuma, diplomatske misije i konzularni uredi država članica dužni su Komisiji svakih šest mjeseci dostavljati statističke podatke. Ako je to moguće ti bi statistički podaci trebali biti razvrstani po mjesecima i uključivati:

                  —

                  broj odbijenih zahtjeva za vizu,

                  —

                  broj izdanih viza za višekratni ulazak,

                  —

                  rokove valjanosti izdanih viza za višekratni ulazak,

                  —

                  broj viza izdanih bez pristojbe.

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL L 81 od 21.3.2001., str. 1.).

         (2)  SL EU L 239, 22.9.2000., str. 19.

         (3)  Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog Parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL EU L 243 od 15.9.2009., str. 1.).

         (4)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL EU L 77, 23.3.2016., str. 1.).

         (5)  Zakon o migracijama Republike Azerbajdžana donesen je Zakonom br. 713-IVQ 2. srpnja 2013., a na snagu je stupio 1. kolovoza 2013.

         (6)  Odluka br. 565/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uvođenju pojednostavljenog režima kontrole osoba na vanjskim granicama na temelju jednostranog priznanja od strane Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske određenih isprava kao jednakovrijednih njihovim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana i stavljanju izvan snage odluka 895/2006/EZ i 582/2008/EZ (SL EU L 157, 27.5.2014., str. 23.).Zbog nepostojanja diplomatskih odnosa, Cipar trenutačno izuzima imatelje azerbajdžanskih putovnica (osim diplomatskih putovnica) iz odredbi Odluke br. 565/2014/EU.

         (7)  Izuzeće od obveze pribavljanja vize u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 539/2001.

         (8)  Preporuka 2005/761/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. rujna 2005. s ciljem olakšavanja izdavanja, od strane država, jedinstvenih viza za kratkotrajni boravak istraživačima iz trećih zemalja koji putuju unutar Zajednice u svrhu provedbe znanstvenog istraživanja (SL EU L 289, 3.11.2005., str. 23.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2018/312 od 27. veljače 2018. o imenovanju člana Odbora regija, kojeg je predložila Kraljevina Španjolska

text:
               2.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 60/39

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2018/312
   od 27. veljače 2018.
   o imenovanju člana Odbora regija, kojeg je predložila Kraljevina Španjolska
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 305.,
   uzimajući u obzir prijedlog španjolske vlade,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 26. siječnja 2015., 5. veljače 2015. i 23. lipnja 2015. donijelo odluke (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) i (EU) 2015/994 (3) o imenovanju članova i zamjenikâ članova Odbora regija za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020.

               (2)

               Mjesto člana Odbora regija postalo je slobodno istekom mandata g. Iñigo de la SERNE HERNÁIZA.

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sljedeća osoba imenuje se članom Odbora regija do kraja tekućeg mandata koji istječe 25. siječnja 2020.:

               —

               gđa Concepción GAMARRA RUIZ-CLAVIJO, Alcaldesa de Logroño.

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. veljače 2018.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Odluka Vijeća (EU) 2015/116 od 26. siječnja 2015. o imenovanju članova Odbora regija i njihovih zamjenika za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 20, 27.1.2015., str. 42.).

      (2)  Odluka Vijeća (EU) 2015/190 od 5. veljače 2015. o imenovanju članova Odbora regija i njihovih zamjenika za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 31, 7.2.2015., str. 25.).

      (3)  Odluka Vijeća (EU) 2015/994 od 23. lipnja 2015. o imenovanju članova Odbora regija i zamjenika članova za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 159, 25.6.2015., str. 70.).


               6.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 84/5

         Odluka Tijela za europske političke stranke i europske političke zaklade
   od 14. rujna 2017.
   o registriranju Mouvement pour une Europe des nations et des libertés
   (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)
   (2018/C 84/05)
   TIJELO ZA EUROPSKE POLITIČKE STRANKE I EUROPSKE POLITIČKE ZAKLADE,
   Uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU, Euratom) br. 1141/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. o statutu i financiranju europskih političkih stranaka i europskih političkih zaklada (1), a posebno njezin članak 9.,
   uzimajući u obzir zahtjev Mouvement pour une Europe des nations et des libertés,
   budući da:

               (1)

               Dana 28. lipnja 2017. Tijelo za europske političke stranke i europske političke zaklade („Tijelo”) primilo je od Mouvement pour une Europe des nations et des libertés („podnositelj zahtjeva”) zahtjev za registraciju kao europske političke stranke u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014.

               (2)

               Tijelo je u telefonskom razgovoru 18. srpnja 2017. u skladu s člankom 9. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014 obavijestilo podnositelja zahtjeva da je njegov zahtjev nepotpun i navelo koje dokaze podnositelj zahtjeva još treba podnijeti kako bi zahtjev bio potpun.

               (3)

               Podnositelj zahtjeva predao je 25. srpnja 2017. podnesak kojim je dopunio svoj zahtjev.

               (4)

               Tijelo je 26. srpnja 2017. od podnositelja zahtjeva zatražilo da dostavi informacije koje nedostaju za dovršenje zahtjeva.

               (5)

               Podnositelj zahtjeva predao je 1. kolovoza 2017. i 28. kolovoza 2017. podneske kojima je dopunio svoj zahtjev.

               (6)

               Tijelo je 29. kolovoza 2017. od podnositelja zahtjeva ponovno zatražilo da dostavi informacije koje još nedostaju za dovršenje zahtjeva.

               (7)

               Podnositelj zahtjeva predao je 30. kolovoza 2017. i 4. rujna 2017. podneske kojima je dopunio svoj zahtjev.

               (8)

               Podnositelj zahtjeva dostavio je dokumente kojima se dokazuje da zadovoljava uvjete iz članka 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014 te posebno pokazuje svoju zastupljenost u najmanje jednoj četvrtini država članica zahvaljujući barem sljedećim zastupnicima u Europskom parlamentu, u nacionalnim parlamentima, regionalnim parlamentima ili regionalnim skupštinama: g. Jean-François Jalkh (Front national, Francuska), g. Harald Vilimsky (Freiheitliche Partei Österreichs, Austrija), g. Gerolf Annemans (Vlaams Belang, Belgija), koji su članovi stranaka članica podnositelja zahtjeva, i g. Lorenzo Fontana (Italija), g. Michał Marusik (Poljska), gđa Janice Atkinson (Ujedinjena Kraljevina) i g. Laurenţiu Rebega (Rumunjska) koji su članovi podnositelja zahtjeva izravno.

               (9)

               Podnositelj zahtjeva predao je izjavu u obliku utvrđenom u Prilogu Uredbi (EU, Euratom) br. 1141/2014 i njegove statute koji sadrže odredbe zatražene u članku 4. te Uredbe.

               (10)

               Podnositelj zahtjeva predao je dodatne dokumente u skladu s člancima 1. i 2. Delegirane uredbe Komisije (EU, Euratom) 2015/2401 (2).

               (11)

               U skladu s člankom 9. Uredbe (EU, Euratom) br. 1141/2014 Tijelo je proučilo zahtjev i predane popratne dokumente te smatra da podnositelj zahtjeva zadovoljava uvjete za registraciju iz članka 3. te Uredbe i da statuti sadržavaju odredbe tražene na temelju članka 4. te Uredbe,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Mouvement pour une Europe des nations et des libertés ovime je registriran kao europska politička stranka.
   Steći će europsku pravnu osobnost na dan objave ove Odluke u Službenom listu Europske unije.

   Članak 2.
   Ova Odluka proizvodi učinke od dana priopćenja.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena

               Mouvement pour une Europe des nations et des libertés

               3, rue de Téhéran

               75008 Pariz

               FRANCUSKA

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. rujna 2017.

            Uime Tijela za europske političke stranke i europske političke zaklade

            Direktor

         M. ADAM

      (1)  SL L 317, 4.11.2014., str. 1.

      (2)  Delegirana uredba Komisije (EU, Euratom) 2015/2401 od 2. listopada 2015. o sadržaju i funkcioniranju Registra europskih političkih stranaka i zaklada (SL L 333, 19.12.2015., str. 50.).

      PRILOG

         STATUTS

            Article 1

            Constitution et conversion

         Il est constitué entre les adhérents aux présents statuts et ceux qui y adhèreront ultérieurement, une association régie par la loi du 1er juillet 1901 et son décret d’application.
         Elle peut se convertir de la personnalité juridique nationale en une personnalité juridique européenne en cas de l’acquisition de la personnalité juridique européenne conformément aux conditions exposées dans le règlement (UE/Euratom) No 1141/2014 du Parlement européen et du Conseil du 22 octobre 2014 relatif au statut et au financement des partis politiques européens et des fondations politiques européennes.

            Article 2

            Dénomination et logo

         Elle est dénommée «Mouvement pour une Europe des Nations et des Libertés» en abrégé «MENL».
         Le logo de l’association est un aigle bleu en vol. Il est défini à l’ANNEXE 1 des statuts.

            Article 3

            Objet

         L’association rassemble les mouvements politiques, les élus européens, nationaux, régionaux et locaux des États membres de l’Union européenne et des États tiers qui adhèrent au programme politique défini dans l’ANNEXE 2. Elle œuvre par tous les moyens à la réalisation du présent objet. En particulier, elle peut, sur décision du bureau, s’engager dans la procédure de reconnaissance en tant que parti politique au niveau européen conformément au règlement (CE) no 2004/2003 du parlement européen et du Conseil du 4 novembre 2003 relatif au statut et au financement des partis politiques au niveau européen et leurs actes modificatifs.
         L’association peut accomplir tous les actes se rapportant directement ou indirectement à son but. Elle peut notamment prêter son concours et s’intéresser à toute activité similaire à son but. Dans cet objectif elle peut également, de façon accessoire, exercer toute activité commerciale, à la condition que les revenus de ces activités soient affectés exclusivement à son but principal.
         L’association ne doit pas poursuivre de buts lucratifs.

            Article 4

            Siège et représentation

         Son siège est fixé au 3, rue de Téhéran 75008 Paris 8EME et sera transféré au 75, boulevard Hausmann, 75008 Paris 8EME le jour de la publication de ce changement au Journal officiel.
         Il pourra être transféré en tout autre lieu par décision du Bureau, cette décision impliquant un changement de statut.
         Sa représentation auprès de l’Union européenne est fixée au 14B rue de la Science, 1040 Bruxelles, Belgique
         L’administration centrale du MENL se situe à son siège à Paris.

            Article 5

            Durée

         L’association est constituée pour une durée indéterminée.

            Article 6.1.

            Membres

                     1.

                     L’association se compose de membres individuels, des partis membres et membres observateurs.

                     2.

                     Sont membres individuels de l’association les personnes physiques qui, après s’être acquittées de la cotisation fixée annuellement par le Bureau, participent au fonctionnement de l’association et à réalisation de son objet.

                     3.

                     Sont partis membres de l’association les personnes morales qui après s’être acquittées de la cotisation fixée annuellement par le Bureau, participent par leur représentants au fonctionnement de l’association et à réalisation de son objet.
                     Liste de partis membres est définie dans l’ANNEXE 3 de statuts.

                     4.

                     Sont membres observateurs de l’association les personnes physiques et/ou personnes morales soutient l’association à réalisation de son objet sans payer la cotisation.

            Article 6.2.

            Les droits et les devoirs de membres

                     1.

                     Les membres individuels participent aux réunions de l’association avec le droit d’expression, le droit d’initiative et le droit de vote.

                     2.

                     Les représentants de partis membres ont le droit d’assister aux réunions auxquelles ils sont invités avec le droit d’expression et le droit d’initiative, mais sans droit de vote.

                     3.

                     Les membres observateurs peuvent assister aux réunions auxquelles ils ont été invités avec le droit d’expression mais sans droit d’initiative ni droit de vote.

            Article 7

            Admission – Radiation des membres

                     1.

                     L’admission des membres est décidée par le Bureau statuant aux deux tiers. Le refus d’admission n’a pas à être motivé.

                     2.

                     La qualité de membre de l’association se perd par:

                                 —

                                 radiation prononcée par le Bureau statuant aux deux tiers de ses membres hormis, le cas échéant, celui qui est concerné par ladite radiation, pour défaut de paiement de la cotisation annuelle ou pour tout autre motif grave, l’intéressé ayant été préalablement invité à présenter sa défense;

                                 —

                                 démission notifiée par lettre recommandée au président de l’association;

                                 —

                                 décès pour les personnes physiques ou la dissolution, pour quelle que cause que ce soit pour les personnes morales. Les membres fondateurs ne peuvent être radiés.

            Article 8

            Cotisations – Ressources

                     1.

                     Les membres de l’association contribuent à sa vie matérielle par le versement d’une cotisation dont le montant est fixé chaque année par le Bureau.

                     2.

                     Les ressources de l’association sont constituées des cotisations annuelles et de toute ressource d’origine publique ou privée autorisée par les lois et règlements nationaux et européens en vigueur.

            Article 9

            Bureau

                     1.

                     Le Bureau de l’association comprend au moins un président et un trésorier.
                     Il pourra être complété par adjonction d’un ou plusieurs membres individuels. La demande d’adhésion doit être adressée au président et confirmée par le Bureau actuel.

                     2.

                     La durée des fonctions des membres du Bureau est fixée à deux années, chaque année s’entendant de la période comprise entre deux assemblées générales annuelles.
                     En cas de vacance d’un ou plusieurs postes de membres du Bureau, cet organe pourvoira à leur remplacement en procédant à une ou plusieurs nominations à titre provisoire.
                     Le mandat de membre du Bureau prend fin par la démission, la perte de la qualité de membre de l’association ou la révocation prononcée par l’assemblée générale, ladite révocation pouvant intervenir sur incident de séance.
                     Les fonctions de membre du Bureau sont gratuites.

            Article 10

            Réunions et délibérations du Bureau

                     1.

                     Le Bureau se réunit

                                 —

                                 sur convocation du président, chaque fois que celui-ci le juge utile et au moins une fois par an;

                                 —

                                 si la réunion est demandée par au moins la moitié des membres du Bureau;

                           Les convocations sont adressées 15 jours avant la réunion au moins par lettre simple ou par courrier électronique dans un délai raisonnable. Elles mentionnent l’ordre du jour de la réunion arrêté par le président ou les membres qui ont demandé cette réunion.

                     2.

                     Quorum: le Bureau peut délibérer si au moins la moitié de ses membres sont présents ou représentés. Le nombre de pouvoirs pouvant être détenus par une seule personne est illimité.

                     3.

                     Sauf dispositions contraires dans les présents statuts le Bureau prend les décisions a' la majorité absolue des présents ou représentés.

            Article 11

            Pouvoirs du Bureau

                     1.

                     Le Bureau est investi des pouvoirs les plus étendus pour administrer l’association, dans les limites de son objet et sous réserve des pouvoirs de l’assemblée générale. Il autorise le(s) président(s) à agir en justice. Il désigne le trésorier et les éventuels vice-présidents de l’association. Il prend notamment toutes décisions relatives à l’emploi des fonds, à la prise à bail des locaux nécessaires à la réalisation de l’objet de l’association, à la gestion du personnel. Le Bureau définit les principales orientations de l’association. Il arrête le budget et les comptes annuels de l’association.

                     2.

                     Le membres de Bureau sous la direction du président et du Trésorier veillent à la transparence de toutes activités menées par l’association, en particulier en ce qui concerne la tenue des livres de compte, les comptes et les dons, le respect de la vie privée et la protection des données à caractère personnel.

            Article 12

            Président(s)

                     1.

                     Un président ou deux co-présidents est (sont) élu(s) à la majorité des membres de l’association avec droit de vote, pour une période de deux ans renouvelable. Il(s) dirige(nt) et représente(nt) de plein droit l’association, notamment dans tous les actes de représentation administrative, financière et juridique. Il(s) peut (peuvent) déléguer l’exercice de ces responsabilités.

                     2.

                     Tous les actes juridiques passés au nom de l’association, ne relevant pas de la gestion journalière comme décrite dans l’article 15.1 ou d’une délégation spéciale de pouvoirs, doivent être signés par le président

            Article 13

            Trésorier

         Le trésorier est nommé par le Bureau pour une période de deux ans. Il est chargé des aspects financiers de la vie de l’association. Il veille en particulier à la régularité de la gestion de l’association au regard de la réglementation nationale et des obligations que l’association pourrait souscrire auprès des pouvoirs publics nationaux et européens.

            Article 14

            Assemblées générales

         Elles réunissent tous les membres de l’association à jour du paiement de leurs cotisations à la date de la réunion. Chaque membre peut se faire représenter par un autre membre de l’association muni d’un pouvoir spécial.
         Le nombre de pouvoirs dont peut disposer chaque membre de l’assemblée est illimité. Chaque membre de l’association dispose d’une voix et des voix des membres qu’il représente. Les assemblées sont convoquées à l’initiative du président.
         La convocation est effectuée par lettre simple ou par courrier électronique contenant l’ordre du jour arrêté par le président et adressé à chaque membre de l’association quinze jours à l’avance. L’assemblée ne peut délibérer que sur les questions inscrites à l’ordre du jour. Il est établi une feuille de présence émargée par les membres de l’assemblée en entrant en séance et certifiée par le président et le secrétaire de l’assemblée.
         Quorum: l’assemblée délibère valablement quel que soit le nombre de ses membres présents ou représentés.
         Sauf dispositions contraires dans les présents statuts l’Assemblée générale prend les décisions a' la majorité absolue des présents ou représentés.
         Les procès-verbaux sont retranscrits, sans blanc ni rature, dans l’ordre chronologique sur le registre des délibérations de l’association.

            Article 15.1.

            Secretariat et gestion journalière

         Le Secretariat est en charge de la gestion journalière de l’association, y compris la représentation de l’association, dans les limites de la gestion journalière.
         Le secrétariat est dirigé par le secrétaire général et peut être composé de plusieurs membres sous la responsabilité directe du secrétaire général.
         Cette gestion journalière inclut, entre autres:

                     —

                     la gestion du secrétariat général et la mise en œuvre des décisions prises par le Bureau et Assemblées générales;

                     —

                     la coordination entre les membres individuels, les secrétariats généraux des partis membres, les membres observatoires et le secrétariat général du Groupe ENL au Parlement européen;

                     —

                     la préparation, en accord avec le président, des ordres du jour des réunions des organes, la supervision de la convocation des réunions, leur préparation et la rédaction des procès-verbaux;

                     —

                     la vérification des documents relatifs a' toutes les demandes d’activité qui engage l’association financièrement et politiquement

                     —

                     il est en lien direct avec l’exécutif: président et trésorier

            Article 15.2.

            Secrétaire générale et coordinateur

         Le Secretariat est dirigé par le secrétaire général choisi par le Bureau sous recommandation du président.
         Le secrétaire général peut assister à toutes réunions des organes de l’association sans droit de vote. Il est élu pour une période de 5 ans renouvelable indéfiniment. Il peut déléguer l’exercice de ses responsabilités pour une période déterminée.
         La poste de secrétaire général peut être rémunérée.
         Le secrétaire général avec l’accord du président peut être assisté dans ses taches par une équipe composant le Secrétariat. Il gère en toute autonomie cette équipe dont il est le responsable hiérarchique.

            Article 16

            Comptes annuelles

         L’exercice social commence le 1er janvier et se termine le 31 décembre de chaque année.
         Au plus tard dans les cinq mois qui suivent la fin de l’exercice, le Secretariat présente au Bureau pour l’acceptation les états financiers annuels et les notes d’accompagnement, qui couvrent les recettes et les dépenses, ainsi que l’actif et le passif de début et de fin d’exercice, conformément au droit applicable.
         Les états financiers, les notes d’accompagnement et les comptes sont vérifiés et préparés par un expert-comptable indépendant.
         Les documents acceptés par le Bureau sont signés par le président.

            Article 17

            Dissolution

         En cas de dissolution de l’association pour quelque cause que ce soit, décidée à la majorité absolue par l’assemblée générale après accord des membres du Bureau, l’assemblée générale désigne un ou plusieurs liquidateurs chargé des opérations de liquidation. Lors de la clôture de la liquidation, l’assemblée se prononce sur la dévolution de l’actif net.

            Article 18

            Règlement intérieur

         Le Bureau peut établir un règlement intérieur ayant pour objet de préciser et compléter les règles de fonctionnement de l’association.

            Article 19

            Modification des statuts

         Toute modification des présents statuts doit être approuvée par au moins deux tiers des membres du Bureau présents.

            Article 20

            Fondation politique européenne affiliée

         L’Association pour la Fondation pour une Europe des Nations et des Libertés, en abrégé «FENL» est la fondation politique européenne officielle du Mouvement pour une Europe des Nations et des Libertés, qui soutien et complète les objectifs décrits dans l’Article 3 par observation, analyse et contribution au débat.

            Fait à Strasbourg le 14 juin 2017.

               Jean François JALKH,

                  Président

         Annexe 1
         Logo

         Annexe 2
         Programme politique
         1.   Respect du principe de Démocratie

         Le MENL et ses membres basent leur projet politique en conformité avec les principes démocratiques et avec la charte des droits fondamentaux et rejettent de ce fait toute affiliation passée ou présente, toute connexion ou sympathie pour tout projet autoritaire ou totalitaire.
         2.   Souveraineté

         Le MENL est convaincu que la souveraineté des États et des peuples, en s’appuyant sur la coopération entre les nations, est une solution. Elle rejette donc toute politique visant à créer un Super-État ou tout modèle supranational. L’opposition à tout transfert de souveraineté nationale à des instances supranationales et/ou des institutions européennes est l’un des principes fondamentaux qui unissent les membres du MENL.
         3.   Identité

         Les partis et les Députés européens du MENL fondent leur alliance politique sur la préservation de l’identité des peuples et des nations d’Europe, en conformité avec les caractéristiques spécifiques de chaque peuple. Le droit de contrôler et de réguler l’immigration est donc un principe fondamental partagé par les membres du MENL.
         4.   Spécificité

         Les membres du MENL reconnaissent les droit de chacun à défendre leurs modèles économiques, sociaux, culturelles et territoriaux spécifiques et uniques en Europe. Le MENL cherche à préserver la diversité des projets politiques de ses membres.
         5.   Libertés

         Les membres du MENL fondent leur mouvement politique sur la défense des libertés individuelles et mettant l’accent sur l’importance particulière de la protection de la liberté d’expression parmi lesquels la liberté numérique est aujourd’hui de plus en plus menacé.
         6.   La culture comme base de l’action politique

         Le MENL considère que la culture est l’essence même de toute action politique, et que seul une pédagogie culturelle et scientifique peut permettre de développer une conscience politique chez le citoyen.

         Annexe 3
         Liste des partis membres

                     1.

                     Freiheitliche Partei Österreichs - FPÖ - Autriche

                     2.

                     Front National – FN - France

                     3.

                     Svoboda a přímá demokracie – SPD - République tchèque

                     4.

                     Vlaams Belang – VB – Belgique (Flandre)


               6.3.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 86/155

         P8_TA(2016)0253
   Osnivanje istražnog povjerenstva radi istrage navodnih kršenja i nepravilnosti u primjeni zakonodavstva Unije u području pranja novca, izbjegavanja poreza i utaje poreza, njegove ovlasti, brojčani sastav i trajanje mandata
   Odluka Europskog parlamenta od 8. lipnja 2016. o osnivanju istražnog odbora za ispitivanje navodnih kršenja i nepravilnosti u primjeni prava Unije u području pranja novca, izbjegavanja poreza i utaje poreza, njegovim ovlastima, brojčanom sastavu i trajanju mandata (2016/2726(RSO))
   (2018/C 086/29)

      Europski parlament,

               —

               uzimajući u obzir zahtjev 337 zastupnika za osnivanje istražnog odbora za ispitivanje navodnih kršenja i nepravilnosti u primjeni prava Unije u području pranja novca, izbjegavanja poreza i utaje poreza,

               —

               uzimajući u obzir prijedlog Konferencije predsjednika,

               —

               uzimajući u obzir članak 226. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir Odluku 95/167/EZ, Euratom, EZUČ Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije od 19. travnja 1995. o detaljnim odredbama o izvršavanju prava Europskog parlamenta na istragu (1),

               —

               uzimajući u obzir članak 4. stavak 3. Ugovora o Europskoj uniji,

               —

               uzimajući u obzir članke 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir članak 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma (2),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2015. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma, o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive Komisije 2006/70/EZ (3),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (4),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (5),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2014/107/EU od 9. prosinca 2014. o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu obvezne automatske razmjene informacija u području oporezivanja (6),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2014/91/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o izmjeni Direktive 2009/65/EZ o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) u pogledu poslova depozitara, politika nagrađivanja i sankcija (7),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i izmjeni direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU) br. 1095/2010 (8),

               —

               uzimajući u obzir Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 231/2013 od 19. prosinca 2012. o dopuni Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća u odnosu na izuzeća, opće uvjete poslovanja, depozitare, financijsku polugu, transparentnost i nadzor (9),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (10),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. svibnja 2006. o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja, kojom se mijenjaju direktive Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ i stavlja izvan snage Direktiva Vijeća 84/253/EEZ (11),

               —

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 537/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2005/909/EZ (12),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2014/56/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o izmjeni Direktive 2006/43/EZ o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja (13),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i povezanim izvješćima za određene vrste poduzeća, o izmjeni Direktive 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ (14),

               —

               uzimajući u obzir Direktivu 2012/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2012. o izmjeni Direktive Vijeća 89/666/EEZ te direktiva 2005/56/EZ i 2009/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s povezivanjem središnjih registara, trgovačkih registara i registara trgovačkih društava (15),

               —

               uzimajući u obzir Preporuku Komisije 2012/771/EU od 6. prosinca 2012. o mjerama za poticanje trećih zemalja na primjenu minimalnih standarda dobrog upravljanja u poreznim stvarima (16) i Preporuku Komisije 2012/772/EU od 6. prosinca 2012. o agresivnom poreznom planiranju (17),

               —

               uzimajući u obzir Komunikaciju Komisije od 28. siječnja 2016. Europskom parlamentu i Vijeću o vanjskoj strategiji za učinkovito oporezivanje (COM(2016)0024),

               —

               uzimajući u obzir članak 198. Poslovnika,

               1.

               odlučuje osnovati Istražni odbor za ispitivanje navodnih kršenja i nepravilnosti u primjeni prava Unije u području pranja novca, izbjegavanja poreza i utaje poreza;

               2.

               odlučuje da je Istražni odbor zadužen za:

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri učinkovitoj primjeni i provedbi Direktive 2005/60/EZ, uzimajući u obzir obvezu pravodobne i učinkovite provedbe Direktive (EU) 2015/849;

                           —

                           ispitivanje navodnih slučajeva u kojima vlasti država članica nisu primijenile administrativne kazne i druge administrativne mjere na institucije koje su proglašene krivima za ozbiljno kršenje nacionalnih odredbi donesenih na temelju Direktive 2005/60/EZ, kako se zahtijeva Direktivom 2013/36/EU;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i vlasti država članica pri učinkovitoj primjeni Direktive 2011/16/EU, posebno njezina članka 9. stavka 1. o spontanom dostavljanju poreznih informacija drugoj državi članici u slučajevima kada postoje razlozi na temelju kojih se može pretpostaviti da postoji mogućnost gubitka poreza, uzimajući u obzir obvezu pravodobne i učinkovite primjene i provedbe Direktive 2014/107/EU; za tu svrhu i za istrage na drugim pravnim osnovama u vezi s navedenim kršenjima i nepravilnostima, korištenje pristupom svim relevantnim dokumentima, uključujući sve relevantne dokumente Skupine za kodeks o postupanju koje su prikupili posebni odbori TAXE 1 i TAXE 2;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta država članica pri primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u mjeri u kojoj je to relevantno za opseg istrage predviđene ovom Odlukom;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri primjeni i provedbi Direktive 2014/91/EU;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri primjeni i provedbi Direktive 2011/61/EU i Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 231/2013;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri primjeni i provedbi Direktive 2009/138/EZ;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri učinkovitoj primjeni i provedbi Direktive 2006/43/EZ, uzimajući u obzir obvezu pravodobne i učinkovite primjene Uredbe (EU) br. 537/2014 i Direktive 2014/56/EU;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta država članica pri prenošenju Direktive 2013/34/EU;

                           —

                           ispitivanje navodnih propusta Komisije pri provedbi i država članica pri učinkovitoj primjeni i provedbi Direktive 2012/17/EU;

                           —

                           ispitivanje potencijalnih slučajeva u kojima su bilo koja država članica i njezini pridruženi i zavisni teritoriji prekršili obvezu lojalne suradnje iz članka 4. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji u mjeri u kojoj je to relevantno za opseg istrage predviđene ovom odlukom; u tu svrhu posebno za ocjenu toga može li se takvo kršenje pripisati navodnom nepoduzimanju primjerenih mjera za sprečavanje djelovanja instrumenata uz pomoć kojih njihovi krajnji vlasnici mogu biti skriveni od financijskih institucija i drugih posrednika, odvjetnika, pružatelja usluga trusta i trgovačkih društava ili djelovanja drugih instrumenata i posrednika koji omogućuju lakše pranje novca, kao i utaju poreza i izbjegavanje poreza u drugim državama članicama (što uključuje ispitivanje uloge trustova, društava s ograničenom odgovornošću s jednim članom i virtualnih valuta), uzimajući pritom u obzir aktualne radne programe koji se odvijaju na razini država članica i kojima se nastoji riješiti te probleme i ublažiti njihov učinak;

                           —

                           davanje preporuka koje smatra potrebnima za ovo pitanje, među ostalim o provedbi spomenutih preporuka Komisije od 6. prosinca 2012. o mjerama za poticanje trećih zemalja na primjenu minimalnih standarda dobrog upravljanja u poreznim stvarima i o agresivnom poreznom planiranju, te za procjenu najnovijih pomaka u okviru vanjske strategije Komisije za učinkovito oporezivanje i procjenu veza između pravnog okvira Unije i država članica te poreznih sustava trećih zemalja (npr. sporazumi o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, sporazumi o razmjeni informacija, sporazumi o slobodnoj trgovini) kao i napora uloženih u promicanje, na međunarodnoj razini (Organizacija za ekonomsku suradnju i razvoj, G20, Radna skupina za financijsko djelovanje i Ujedinjeni narodi), transparentnosti informacija o stvarnom vlasništvu;

               3.

               odlučuje da Istražni odbor treba podnijeti svoje završno izvješće u roku od 12 mjeseci od trenutka donošenja ove Odluke;

               4.

               odlučuje da Istražni odbor pri svojem radu treba uzeti u obzir sve relevantne promjene u okviru svoje nadležnosti do kojih dođe tijekom njegova mandata;

               5.

               odlučuje da se svim preporukama koje sastave Istražni odbor i posebni odbor TAXE 2 trebaju baviti nadležni stalni odbori;

               6.

               odlučuje da Istražni odbor broji 65 članova;

               7.

               nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku da na objavu u Službenom listu Europske unije.

      (1)  SL L 113, 19.5.1995., str. 1.

      (2)  SL L 309, 25.11.2005., str. 15.

      (3)  SL L 141, 5.6.2015., str. 73.

      (4)  SL L 176, 27.6.2013., str. 338.

      (5)  SL L 64, 11.3.2011., str. 1.

      (6)  SL L 359, 16.12.2014., str. 1.

      (7)  SL L 257, 28.8.2014., str. 186.

      (8)  SL L 174, 1.7.2011., str. 1.

      (9)  SL L 83, 22.3.2013., str. 1.

      (10)  SL L 335, 17.12.2009., str. 1.

      (11)  SL L 157, 9.6.2006., str. 87.

      (12)  SL L 158, 27.5.2014., str. 77.

      (13)  SL L 158, 27.5.2014., str. 196.

      (14)  SL L 182, 29.6.2013., str. 19.

      (15)  SL L 156, 16.6.2012., str. 1.

      (16)  SL L 338, 12.12.2012., str. 37.

      (17)  SL L 338, 12.12.2012., str. 41.