title: 2009/50/EZ, Euratom: Odluka Vijeća i Komisije od 18. prosinca 2008. o sklapanju Protokola uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Uzbekistana, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji

text:
               11/Sv. 119

               HR

               Službeni list Europske unije

               21

         32009D0050

               L 021/41

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA I KOMISIJE
   od 18. prosinca 2008.
   o sklapanju Protokola uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Uzbekistana, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji
   (2009/50/EZ, Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 44. stavak 2., članak 47. stavak 2. zadnju rečenicu i članak 55., članak 57. stavak 2., članak 71., članak 80. stavak 2., članak 93., članak 94., članak 133. i članak 181.a u vezi člankom 300. stavkom 2. drugom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101. drugi stavak,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Bugarske i Rumunjske, a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir odobrenje Vijeća prema članku 101. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju,
   budući da:

               (1)

               Protokol uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Uzbekistana, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji, potpisan je u ime Europskih zajednica i država članica 20. svibnja 2008. u skladu s Odlukom Vijeća 2008/792/EZ (2).

               (2)

               Do stupanja na snagu, Protokol se privremeno primjenjuje od 1. siječnja 2007.

               (3)

               Protokol bi trebalo sklopiti,

         ODLUČILI SU:
   Članak 1.
   Odobrava se u ime Zajednice, Europske zajednice za atomsku energiju i država članica, Protokol uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Uzbekistana, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća daje obavijest iz članka 3. Protokola u ime Zajednice i njezinih država članica. Predsjednik Komisije istodobno šalje navedenu obavijest u ime Europske zajednice za atomsku energiju.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. BARNIER

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  Mišljenje doneseno 2. rujna 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL L 272, 14.10.2008., str. 5.


title: Odluka Vijeća 2011/235/ZVSP od 12. travnja 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu

text:
               18/Sv. 008

               HR

               Službeni list Europske unije

               288

         32011D0235

               L 100/51

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.04.2011.

      ODLUKA VIJEĆA 2011/235/ZVSP
   od 12. travnja 2011.
   o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 21. ožujka 2011. ponovno izrazilo svoju duboku zabrinutost zbog pogoršanog stanja u području ljudskih prava u Iranu.

               (2)

               Vijeće je posebno upozorilo na znatno veći broj pogubljenja posljednjih mjeseci i sustavno ugnjetavanje iranskih državljana koji su radi ostvarivanja svojih zakonskih prava na slobodu izražavanja i mirnog okupljanja izloženi zlostavljanju i lišavanju slobode. Unija je također ponovno snažno osudila uporabu mučenja i drugih okrutnih, neljudskih i ponižavajućih postupanja.

               (3)

               U vezi s tim Vijeće je ponovno potvrdilo da je odlučno i dalje upozoravati na kršenja ljudskih prava u Iranu i izrazilo spremnost da uvede mjere ograničavanja usmjerene protiv odgovornih za teško kršenje ljudskih prava u Iranu.

               (4)

               Mjere ograničavanja trebaju se odnositi na osobe koje su uključene u vođenje ili provođenje teških kršenja ljudskih prava ili su za njih odgovorne pri ugnjetavanju mirnih prosvjednika, novinara, zagovornika ljudskih prava, studenata ili drugih osoba koje zagovaraju svoja legitimna prava uključujući slobodu izražavanja te na osobe koje su uključene u vođenje ili provođenje ili su odgovorne za teška kršenja prava na pošteno suđenje, za mučenje, okrutno, neljudsko i ponižavajuće postupanje ili za nediskriminirajuću, prekomjernu i učestalu primjenu smrtne kazne, uključujući javna pogubljenja, kamenovanja, vješanja ili pogubljenja maloljetnih prijestupnika što je u suprotnosti s međunarodnim obvezama Irana u području ljudskih prava.

               (5)

               Za provedbu određenih mjera potrebno je dodatno djelovanje Unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere da osobama odgovornim za teška kršenja ljudskih prava u Iranu i osobama koje su s njima povezane kako su navedene u Prilogu spriječe ulaz na svoje državno područje i provoz preko njega.
   2.   Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da svojim državljanima odbije ulaz na svoje državno područje.
   3.   Stavak 1. ne dovodi u pitanje slučajeve kada državu članicu obvezuje međunarodno pravo, to jest:

               (a)

               kao državu domaćina međunarodne međuvladine organizacije;

               (b)

               kao državu domaćina međunarodne konferencije koju su sazvali Ujedinjeni narodi ili je pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda;

               (c)

               u skladu s multilateralnim sporazumom kojim se dodjeljuju povlastice i imuniteti ili

               (d)

               na temelju Sporazuma o pomirenju iz 1929. (Lateranski pakt) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.

         4.   Smatra se da se stavak 3.primjenjuje i u slučajevima kada je država članica zemlja domaćin Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS).
   5.   Vijeće se na odgovarajući način obavješćuje o svim slučajevima kada država članica odobri izuzeće u skladu sa stavkom 3. ili stavkom 4.
   6.   Države članice mogu odobriti izuzeća od mjera iz stavka 1. kada je putovanje opravdano nužnim i neizbježnim humanitarnim potrebama ili u izvanrednim slučajevima zbog prisustvovanja međuvladinim sastancima, uključujući sastanke koje potiče Unija, ili kada je domaćin država članica koja predsjeda OESS-om, kada se vodi politički dijalog koji izravno, bez odgađanja i u znatnoj mjeri promiče demokraciju, ljudska prava i vladavinu prava u Iranu.
   7.   Država članica koja želi odobriti izuzeća iz stavka 6. o tome u pisanom obliku obavješćuje Vijeće. Smatra se da je izuzeće odobreno ako jedna ili više članica Vijeća ne uloži pisani prigovor u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedna ili više članica Vijeća uloži prigovor, Vijeće, djelujući kvalificiranom većinom, svejedno može odlučiti odobriti predloženo izuzeće.
   8.   U slučajevima kada država članica u skladu sa stavcima 3., 4., 6. i 7. odobri ulazak na svoje državno područje ili prolaz preko njega osobama navedenima u Prilogu, odobrenje je strogo ograničeno na svrhu za koju je izdano i na osobe na koje se odnosi.
   Članak 2.
   1.   Zamrzavaju se sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji pripadaju, koji su u vlasništvu, s kojima raspolažu ili ih nadziru osobe odgovorne za teška kršenja ljudskih prava u Iranu te sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji pripadaju, koji su u vlasništvu, s kojima raspolažu ili koje nadziru s njima povezane osobe i subjekti kako su navedeni u Prilogu.
   2.   Osobama ili subjektima koji su navedeni u Prilogu zabranjeno je neposredno ili posredno davati na raspolaganje ili u njihovu korist bilo kakva financijska sredstva ili gospodarske izvore.
   3.   Nadležno tijelo države članice može pod uvjetima koje smatra primjerenima odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora ili raspolaganje određenim financijskim sredstvima ili gospodarskim izvorima kada utvrdi da su ta financijska sredstva ili izvori:

               (a)

               potrebni za pokrivanje osnovnih potreba osoba navedenih u Prilogu i njihovih uzdržavanih članova obitelji, uključujući plaćanja za prehrambene proizvode, stanarinu ili hipoteku, lijekove i zdravstvenu skrb, poreze, premije osiguranja i naknade za komunalne usluge;

               (b)

               namijenjeni isključivo plaćanju opravdanih honorara i povrata za izdatke povezane s pružanjem pravnih usluga;

               (c)

               namijenjeni isključivo plaćanju pristojbi ili naknada za usluge rutinskoga čuvanja ili održavanja zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora; ili

               (d)

               potrebni za izvanredne izdatke, pod uvjetom da je nadležno tijelo o razlozima na temelju kojih smatra da treba izdati posebno odobrenje obavijestilo nadležna tijela drugih država članica i Komisiju najmanje dva tjedna prije izdavanja odobrenja.

         Dotična država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o svakom odobrenju odobrenom u skladu s ovim stavkom.
   4.   Odstupajući od stavka 1., nadležna tijela države članice mogu odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)

               financijska sredstva ili gospodarski izvori predmet su sudskog, upravnog ili arbitražnog založnog prava koje je nastalo prije datuma uvrštenja osobe ili subjekta iz stavka 1. u Prilogu, ili sudske, upravne ili arbitražne odluke koja je izrečena prije tog datuma;

               (b)

               financijska sredstva ili gospodarski izvori koristit će se isključivo za ispunjenje potraživanja osiguranih takvim založnim pravom ili potraživanja koja su priznata kao valjana na temelju takve presude, u granicama utvrđenim važećim zakonima i propisima kojima se uređuju prava vjerovnika;

               (c)

               založno pravo ili presuda nisu u korist osobe ili subjekta navedenoga u Prilogu i

               (d)

               priznavanje založnog prava ili presude nije u suprotnosti s javnim poretkom dotične države članice.

         Dotična država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o svakom odobrenju danom na temelju ovog stavka.
   5.   Stavak 1. ne sprečava uvrštenu osobu ili subjekt da plati dospjela plaćanja na temelju ugovora koji je sklopljen prije datuma uvrštenja te osoba ili tog subjekta u Prilog, pod uvjetom da je dotična država članica utvrdila da neposredno ili posredno isplate ne prima osoba ili subjekt iz stavka 1.
   6.   Stavak 2. se ne primjenjuje na priljev na zamrznute račune s osnove:

               (a)

               kamata ili drugih prihoda na tim računima; ili

               (b)

               plaćanja dospjelih prema ugovorima ili sporazumima koji su sklopljeni ili obvezama koje su nastale prije datuma kad su na te račune počele primjenjivati mjere predviđene stavcima 1. i 2.,

         pod uvjetom da svaka takva kamata, drugi prihodi i plaćanja i dalje podliježu mjerama predviđenima stavkom 1.
   Članak 3.
   1.   Vijeće, djelujući na prijedlog države članice ili visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, sastavlja i izmjenjuje popis u Prilogu.
   2.   Vijeće o svojoj odluci, uključujući razloge uvrštenja na popis, obavješćuje dotičnu osobu ili subjekt, neposredno ako je adresa poznata ili putem objave službene obavijesti, i na taj način daje osobi ili subjektu mogućnost da se očituje.
   3.   Kada se podnese očitovanje ili predoče novi važni dokazi, Vijeće preispituje svoju odluku i o tome obavješćuje dotičnu osobu ili subjekt.
   Članak 4.
   1.   U Prilogu su navedeni razlozi uvrštenja na popis predmetnih osoba ili subjekata.
   2.   Prilog također sadrži informacije, kad su dostupne, koje su potrebne za identificiranje dotičnih osoba ili subjekata. Kad je riječ o osobama, takve informacije mogu uključivati imena, uključujući aliase, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, broj putovnice i osobne iskaznice, spol, adresu ako je poznata te funkciju ili profesiju. Kad je riječ o subjektima, takve informacije mogu uključivati imena, mjesto i datum registracije, broj registracije i mjesto poslovanja.
   Članak 5.
   S ciljem postizanja maksimalnog učinka mjera predviđenih ovom Odlukom, Unija potiče treće države da donesu slične mjere ograničavanja.
   Članak 6.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Ova se Odluka primjenjuje do 13. travnja 2012. Stalno se preispituje. Produljuje se ili izmjenjuje na odgovarajući način ako Vijeće smatra da njezini ciljevi nisu ispunjeni.

      Sastavljeno Luxembourgu 12. travnja 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         C. ASHTON

   PRILOG

      Popis osoba i subjekata i članka 1. i članka 2.

      Osobe

               Ime

               Identifikacijski podaci

               Razlozi

               Datum uvrštenja na popis

               1.

               AHMADI-MOQADDAM Esmail

               Mjesto rođenja: Teheran (Iran) – datum rođenja: 1961.

               Vođa državne iranske policije. Snage pod njegovim zapovjedništvom provodile su brutalne napade na mirne prosvjede i snažne napade noću na studentske domove Sveučilišta u Teheranu 15. lipnja 2009.

               2.

               ALLAHKARAM Hossein

               Vođa Ansar-e Hezbollah i pukovnik u IRGC-u. Suosnivač je Ansar-e Hezbollaha. Te paravojne jedinice odgovorne su za ekstremno nasilje tijekom oštrih mjera nasilja protiv studenata i sveučilišta 1999. 2002. i 2009.

               3.

               ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

               Zamjenik vođe kopnenih snaga IRGC-a. Neposredno je i osobno odgovoran za oštre mjere protiv prosvjednika tijekom ljeta 2009.

               4.

               FAZLI Ali

               Zamjenik zapovjednika snaga Basija, bivši vođa odjela Seyyed al-Shohada u okviru IRGC-a, provincija Teheran (do veljače 2010.). Odjel Seyyed al-Shohada nadležan je za sigurnost u provinciji Teheran i odigrao je ključnu ulogu u brutalnom gušenju prosvjeda 2009.

               5.

               HAMEDANI Hossein

               Vođa odjela Rassoulollah u okviru IRGC-a zadužen za širi Teheran od studenoga 2009. Odjel Rassoulollah zadužen je za sigurnost šireg Teherana i odigrao je ključnu ulogu u nasilnom gušenju prosvjeda 2009. Odgovoran za nasilje nad prosvjednicima u trenutku događanja oko Noći Ashuri (prosinac 2009.) i nakon toga.

               6.

               JAFARI Mohammad-Ali
               (također poznat kao „Aziz Jafari”)

               Mjesto rođenja: Yazd (Iran) – datum rođenja: 1.9.1957.

               Glavni zapovjednik IRGC-a. IRGC i baza Sarollah pod zapovjedništvom generala Aziza Jafarija odigrali su ključnu ulogu u nezakonitu miješanju u predsjedničke izbore 2009. tako što su uhićivali i pritvarali političke aktiviste i sukobljavali se s prosvjednicima na ulicama.

               7.

               KHALILI Ali

               General IRGC-a, vođa medicinske jedinice u bazi Sarollah. Potpisao je pismo poslano Ministarstvu zdravstva 26. lipnja 2009. kojim se zabranjuje dostavljanje dokumentacije ili liječničkih potvrda za sve ranjene ili hospitalizirane tijekom događanja nakon izbora.

               8.

               MOTLAGH Bahram Hosseini

               Vođa odjela Seyyed al-Shohada u okviru IRGC-a, provincija Teheran. Odjel Seyyed al-Shohada odigrao je ključnu ulogu u organiziranju nasilja nad prosvjednicima.

               9.

               NAQDI Mohammad-Reza

               Mjesto rođenja: Najaf (Irak) – datum rođenja: oko 1952.

               Zapovjednik snaga Basij. Kao zapovjednik snaga Basij IRGC-a bio je odgovoran za zlouporabe snaga Basij koje su se dogodile krajem 2009. ili je u njima sudjelovao, uključujući nasilni odgovor na prosvjede u Noći Ashura u prosincu 2009. čiji je rezultat bio 15 mrtvih i više stotina zatvorenih prosvjednika.
               Prije imenovanja zapovjednikom snaga Basij u listopadu 2009. Naqdi je bio vođa obavještajne jedinice snaga Basij nadležnih za ispitivanje zatvorenika tijekom nasilja u razdoblju nakon izbora.

               10.

               RADAN Ahmad-Reza

               Mjesto rođenja: Isfahan (Iran) – datum rođenja: 1963.

               Zamjenik načelnika državne iranske policije. Kao zamjenik načelnika državne iranske policije od 2008. Radan je bio odgovoran za premlaćivanja, ubojstva i proizvoljna uhićenja i pritvaranja prosvjednika koje su obavljale policijske snage.

               11.

               RAJABZADEH Azizollah

               Bivši načelnik teheranske policije (do siječnja 2010.). Kao zapovjednik policijskih snaga u širem Teheranu, Azizollah Rajabzadeh je najviše rangirani dužnosnik optužen za zlouporabe u istražnom centru Kahrizak.

               12.

               SAJEDI-NIA Hossein

               Načelnik teheranske policije, bivši zamjenik načelnika državne iranske policije odgovoran za policijske operacije. Zadužen je za koordiniranje represivnih akcija, za Ministarstvo unutarnjih poslova, u iranskom glavnom gradu.

               13.

               TAEB Hossein

               Mjesto rođenja: Teheran – datum rođenja: 1963.

               Bivši zapovjednik snaga Basij (do listopada 2009.). Trenutačno je zamjenik zapovjednika obavještajne jedinice IRGC-a. Snage pod njegovim zapovjedništvom sudjelovale su u masovnim premlaćivanjima, ubojstvima, pritvaranjima i mučenjima mirnih prosvjednika.

               14.

               SHARIATI Seyeed Hassan

               Vođa sudstva u Mashhadu. Suđenja pod njegovim nadzorom provođena su po hitnom postupku i u zatvorenim vijećima, i pritom se nisu poštovala temeljna prava optuženih, a temeljila su se na svjedočenjima koja su iznuđena pod pritiskom i mučenjem. Kako su presude o pogubljenju izricane en masse, smrtne kazne su izricane bez poštovanja postupaka pravičnog suđenja.

               15.

               DORRI-NADJAFABADI Ghorban-Ali

               Mjesto rođenja: Najafabad (Iran) – datum rođenja: 1945.

               Bivši iranski glavni javni tužitelj do rujna 2009. (za Khatamijeva predsjedništva bivši ministar za obavještajnu službu). Kao iranski glavni javni tužitelj nakon prvih postizbornih prosvjeda naredio je i nadzirao montirane sudske procese u okviru kojih se nisu poštovala prava optuženih i gdje im je bilo uskraćeno pravo na odvjetnika. Snosi odgovornost i za zlouporabe u Kahrizaku.

               16.

               HADDAD Hassan
               (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

               Sudac u odjeljku 26 revolucionarnog suda u Teheranu. Bio je nadležan za predmete uhićenika povezane s postizbornom krizom; redovito je prijetio obiteljima uhićenika kako bi ih ušutkao. Imao je ključnu ulogu u izdavanju naredbi o zadržavanju u istražnom centru Kahrizak.

               17.

               Hodjatoleslam Seyed Mohammad SOLTANI

               Sudac revolucionarnog suda u Mashhadu. Suđenja pod njegovim nadzorom odvijala su se po hitnom postupku i u zatvorenim vijećima, i pritom se nisu poštovala temeljna prava optuženih. Kako su presude o pogubljenju izricane en masse, smrtne kazne su izricane bez poštovanja postupaka pravičnog suđenja.

               18.

               HEYDARIFAR Ali-Akbar

               Sudac revolucionarnog suda u Teheranu. Sudjelovao u suđenju prosvjednicima. Bio je saslušan u vezi s iznudama u Kahrizaku. Imao je ključnu ulogu u izdavanju naredbi o zadržavanju u istražnom centru Kahrizak.

               19.

               JAFARI-DOLATABADI Abbas

               Teheranski glavni javni tužitelj od kolovoza 2009. Dolatabadijev ured optužio je velik broj prosvjednika, uključujući pojedince koji su sudjelovali u prosvjedima u prosincu 2009. u Noći Ashure. Naredio je zatvaranje Karroubijeva ureda u rujnu 2009. i uhićenje više reformističkih političara i zabranio dvije reformističke političke stranke u lipnju 2010. Njegov je ured optužio prosvjednike s optužbom Muharebeha, neprijatelja Boga, za što je predviđena smrtna kazna, a onima koji su osuđeni na smrtnu kaznu nije omogućio pošteno suđenje. Njegov je ured uzeo za metu i zatvarao reformiste, aktiviste za ljudska prava i predstavnike medija, sve kao dio šireg zatiranja političke oporbe.

               20.

               MOGHISSEH Mohammad
               (također poznat kao NASSERIAN)

               Sudac u odjeljku 28 revolucionarnog suda u Teheranu. Zadužen je za predmete povezane s postizbornim razdobljem. Izrekao je dugotrajne zatvorske kazne u okviru nepoštenih suđenja društvenim i političkim aktivistima i novinarima i više smrtnih kazni prosvjednicima i društvenim i političkim aktivistima.

               21.

               MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

               Mjesto rođenja: Ejiyeh – datum rođenja: oko 1956.

               Iranski glavni javni tužitelj od rujna 2009. i glasnogovornik sudstva (bivši ministar za obavještajne djelatnosti tijekom izbora 2009.). Dok je bio ministar za obavještajne djelatnosti tijekom izbora, obavještajci pod njegovim zapovjedništvom bili su odgovorni za zatvaranje, mučenje i iznuđivanje lažnih svjedočanstava pod pritiskom od stotina aktivista, novinara, disidenata i reformističkih političara. Osim toga, političke su ličnosti prisilili na lažna svjedočanstva pod neizdrživim ispitivanjima, koja su uključivala mučenje, zlostavljanje, ucjene i prijetnje članovima obitelji.

               22.

               MORTAZAVI Said

               Mjesto rođenja: Meybod, Yazd (Iran) – datum rođenja: 1967.

               Vođa iranske službe za borbu protiv krijumčarenja, bivši teheranski glavni javni tužitelj do kolovoza 2009. Kao teheranski glavni javni tužitelj izdao je opću naredbu koja je upotrijebljena za zatvaranje stotina aktivista, novinara i studenata. Razriješen je dužnosti nakon ispitivanja koje je pokrenulo iransko sudstvo u kolovozu 2010. o njegovoj ulozi u smrti trojice muškaraca koji su zatvoreni na njegov nalog nakon izbora.

               23.

               PIR-ABASSI Abbas

               Odjeljci 26 i 28 revolucionarnog suda u Teheranu. Zadužen je za predmete povezane s razdobljem nakon izbora; izrekao je dugotrajne zatvorske kazne u okviru nepoštenih suđenja aktivistima za ljudska prava i više smrtnih kazna prosvjednicima.

               24.

               MORTAZAVI Amir

               Zamjenik javnog tužitelja u Mashhadu. Suđenja koja je vodio odvijala su se po hitnom postupku i na zatvorenim sjednicama, bez poštivanja temeljnih prava optuženih. Kako su presude o pogubljenju izricane en masse, smrtne kazne su izricane bez poštovanja postupaka pravednog suđenja.

               25.

               SALAVATI Abdolghassem

               Sudac u odjeljku 15 revolucionarnog suda u Teheranu. Zadužen za predmete povezane s razdobljem nakon izbora, kao sudac predsjedao je „montiranim procesima” u ljeto 2009., osudio je na smrt dvojicu monarhista koji su bili suđeni u montiranim procesima. Osudio je više od stotinu političkih zatvorenika, aktivista za ljudska prava i prosvjednika na dugotrajne zatvorske kazne.

               26.

               SHARIFI Malek Adjar

               Vođa sudstva u istočnom Azerbaidjanu. Odgovoran je za suđenje Sakinehu Mohammadiju-Ashtianiju.

               27.

               ZARGAR Ahmad

               Sudac u odjeljku 36 teheranskog prizivnog suda. Potvrdio je dugotrajne zatvorske i smrtne kazne protiv prosvjednika.

               28.

               YASAGHI Ali-Akbar

               Sudac revolucionarnog suda u Mashhadu. Suđenja koja je vodio odvijala su se po hitnom postupku i na zatvorenim sjednicama, bez poštovanja temeljnih prava optuženih. Kako su presude o pogubljenju izricane en masse, smrtne kazne su izricane bez poštovanja postupaka pravednog suđenja.

               29.

               BOZORGNIA Mostafa

               Vođa zatvorskog odjela 350 u zatvoru Evin. Višekratno je primijenio nerazmjerno nasilje nad zatvorenicima.

               30.

               ESMAILI Gholam-Hossein

               Načelnik iranske zatvorske organizacije. U tom je svojstvu sudjelovao u masovnom zatvaranju političkih prosvjednika i prikrivanju zlouporaba u okviru zatvorskog sustava.

               31.

               SEDAQAT Farajollah

               Pomoćnik tajnika Glavne uprave za zatvore u Teheranu – bivši upravitelj zatvora Evin u Teheranu do listopada 2010. tijekom kojega razdoblja su se događala mučenja. Kao nadzornik je višekratno prijetio i vršio pritisak na zatvorenike.

               32.

               ZANJIREI Mohammad-Ali

               Kao zamjenik načelnika iranske organizacije za zatvore odgovoran je za zlouporabe i lišavanje prava u istražnom zatvoru. Odredio je prepratu u samicu mnogim zatvorenicima.


title: Odluka Vijeća (EU) 2016/1754 od 29. rujna 2016. o izmjeni Odluke (EU) 2015/1601 o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke

text:
               1.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 268/82

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2016/1754
   od 29. rujna 2016.
   o izmjeni Odluke (EU) 2015/1601 o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 78. stavak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Na temelju članka 78. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) Vijeće je donijelo dvije odluke o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke. Na temelju Odluke Vijeća (EU) 2015/1523 (2) potrebno je premjestiti 40 000 podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu iz Italije i Grčke u druge države članice. Na temelju Odluke Vijeća (EU) 2015/1601 (3) potrebno je premjestiti 120 000 podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu iz Italije i Grčke u druge države članice.

               (2)

               U skladu s člankom 4. stavkom 2. Odluke (EU) 2015/1601, od 26. rujna 2016. potrebno je premjestiti 54 000 podnositelja zahtjeva iz Italije i Grčke na državna područja drugih država članica, osim ako Komisija na temelju članka 4. stavka 3. te odluke do tog datuma podnese prijedlog o dodjeli te kvote određenoj državi članici korisnici zbog hitne situacije uzrokovane iznenadnim priljevom osoba.

               (3)

               Člankom 1. stavkom 2. Odluke (EU) 2015/1601 predviđa se da Komisija treba stalno preispitivati stanje u vezi s masovnim priljevima državljana trećih zemalja u države članice. Komisija prema potrebi treba podnositi prijedloge izmjene te odluke kako bi se u obzir uzeo razvoj stanja na terenu i njegov učinak na mehanizam premještanja, kao i novi pritisak na države članice, posebno one najizloženije.

               (4)

               S ciljem zaustavljanja nezakonitih migracija iz Turske u EU, EU i Turska postigli su 18. ožujka 2016. (4) dogovor o nizu mjera, među ostalim da će se za svakog Sirijca kojeg Turska ponovno prihvati s grčkih otoka preseliti jednog Sirijca iz Turske u države članice, u okviru postojećih preuzetih obveza. Preseljenje u okviru tog mehanizma prvo će se provesti poštujući obveze koje su države članice preuzele u zaključcima predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća 20. srpnja 2015. Dodatne potrebe za preseljenjem trebaju se zadovoljiti putem sličnog dobrovoljnog aranžmana do najviše 54 000 dodatnih osoba, i to omogućavanjem da se sve obveze u pogledu preseljenja preuzete u okviru tog aranžmana oduzmu od nedodijeljenih mjesta u skladu s Odlukom (EU) 2015/1601.

               (5)

               Može se očekivati da će se preseljenjem, humanitarnim prihvatom ili drugim oblicima zakonitog prihvata iz Turske u okviru nacionalnih i multilateralnih programa smanjiti migracijski pritisak na države članice koje su korisnice mehanizma premještanja na temelju Odluke (EU) 2015/1601 jer će se osigurati zakonit i siguran put prema Uniji te suzbiti nezakoniti ulasci. Stoga bi solidarnost koju su države članice pokazale dobrovoljnim prihvatom na vlastito državno područje sirijskih državljana koji se nalaze u Turskoj, a kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, trebalo uzeti u obzir u pogledu 54 000 navedenih podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Trebalo bi oduzeti broj osoba koje je država članica prihvatila iz Turske od broja osoba koje je potrebno premjestiti u tu državu članicu na temelju Odluke (EU) 2015/1601 u pogledu navedenih 54 000 podnositelja zahtjeva.

               (6)

               Prihvatni mehanizmi mogu uključivati preseljenje, humanitarni prihvat ili druge zakonite načine prihvata sirijskih državljana koji se nalaze u Turskoj, a kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, kao što su programi humanitarnih viza, humanitarnih transfera, spajanja obitelji, privatnih sponzoriranja, stipendiranja, mobilnosti radne snage i drugi.

               (7)

               Ovom Odlukom ne bi se smjelo utjecati na obveze koje su države članice preuzele u okviru programa preseljenja dogovorenog u Zaključcima predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća 20. srpnja 2015. te se one ne bi smjele uzeti u obzir pri ispunjenju obveza iz Odluke (EU) 2015/1601. Stoga država članica koja odluči ispuniti obveze iz Odluke (EU) 2015/1601 prihvatom Sirijaca koji se nalaze u Turskoj, odnosno njihovim preseljenjem, ne bi to mogla smatrati dijelom preuzetih obveza na temelju programa preseljenja od 20. srpnja 2015.

               (8)

               Kako bi se osiguralo pravilno praćenje stanja, država članica trebala bi, nakon što odluči iskoristiti tu mogućnost, svakog mjeseca izvješćivati Komisiju o prihvatu Sirijaca koji se nalaze u Turskoj na svoje državno područje na temelju mogućnosti predviđene ovom izmjenom te navesti u okviru kojeg je programa, nacionalnog ili multilateralnog, osoba prihvaćena te oblik zakonitog prihvata.

               (9)

               S obzirom na to da ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (10)

               Ovom se Odlukom poštuju temeljna prava i postupa se u skladu s načelima priznatim Poveljom o temeljnim pravima Europske unije.

               (11)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u, te ne dovodeći u pitanje članak 4. navedenog protokola, Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (12)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u, te ne dovodeći u pitanje članke 4. i 4.a navedenog protokola, Irska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (13)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (14)

               S obzirom na hitnost situacije ova Odluka trebala bi stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U članku 4. Odluke (EU) 2015/1601 umeće se sljedeći stavak:

      „3.a   U pogledu premještanja podnositelja zahtjeva iz stavka 1. točke (c), države članice mogu odlučiti ispuniti svoju obvezu prihvatom sirijskih državljana koji se nalaze u Turskoj na svoje državno područje u okviru nacionalnih ili multilateralnih programa zakonitog prihvata osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, osim programa preseljenja koji je predmet zaključaka predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća 20. srpnja 2015. Broj osoba koje je određena država članica prihvatila na taj način podrazumijeva odgovarajuće smanjenje obveze te države članice.
      Članak 10. primjenjuje se mutatis mutandis na svaki zakoniti prihvat koji podrazumijeva smanjenje obveze premještanja.
      Za potrebe ovog stavka države članice koje odluče iskoristiti mogućnost predviđenu ovim stavkom svakog mjeseca izvješćuju Komisiju o broju zakonito prihvaćenih osoba te navode vrstu programa u okviru kojeg je prihvat izvršen te oblik zakonitog prihvata.”

   Članak 2.
   1.   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   2.   Ova se Odluka primjenjuje do 26. rujna 2017.
   3.   Ova se Odluka primjenjuje na sve osobe koje su za potrebe članka 4. stavka 3.a Odluke (EU) 2015/1601. države članice prihvatile s državnog područja Turske od 1. svibnja 2016.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. rujna 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. ŽIGA

      (1)  Još nije objavljeno u Službenom listu.

      (2)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1523 od 14. rujna 2015. o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke (SL L 239, 15.9.2015., str. 146.).

      (3)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1601 od 22. rujna 2015. o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke (SL L 248, 24.9.2015., str. 80.).

      (4)  Izjava EU-a i Turske od 18. ožujka 2016.


title: 2014/344/EU: Odluka Vijeća od 19. svibnja 2014. o sklapanju Aranžmana između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil

text:
               11.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 170/49

         ODLUKA VIJEĆA
   od 19. svibnja 2014.
   o sklapanju Aranžmana između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil

      (2014/344/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 74. i članak 78. stavke 1. i 2., u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 6. točkom (a),
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               U skladu s Odlukom Vijeća 2014/186/EU (1), Aranžman između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil („Aranžman”) potpisan je dana 3. ožujka 2014., podložno njegovu sklapanju.

               (2)

               Aranžman bi trebalo odobriti.

               (3)

               Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21. Uredbe (EU) br. 439/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (2), Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju u Uredbi i obvezane su njome. One bi stoga trebale primijeniti članak 49. stavak 1. Uredbe (EU) br. 439/2010 sudjelujući u donošenju ove Odluke. Ujedinjena Kraljevina i Irska stoga sudjeluju u ovoj Odluci.

               (4)

               Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 22. Uredbe (EU) br. 439/2010, Danska ne sudjeluje u Uredbi i nije njome obvezana. Danska stoga ne sudjeluje o ovoj Odluci,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ovime se u ime Unije odobrava Aranžman između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil.
   Tekst Aranžmana priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća u ime Europske unije podnosi obavijest iz članka 13. stavka 1. Aranžmana (3).
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. svibnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. TSAFTARIS

      (1)  Odluka Vijeća 2014/186/EU od 11. veljače 2014. o potpisivanju, u ime Unije, Aranžmana između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil (SL L 102, 5.4.2014., str. 3.).

      (2)  Uredba (EU) br. 439/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o osnivanju Europskog potpornog ureda za azil (SL L 132, 29.5.2010., str. 11.).

      (3)  Datum stupanja na snagu Aranžmana objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije.


title: Odluka Vijeća od 10. studenoga 2015. o imenovanju člana i zamjenika člana Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za Mađarsku

text:
               14.11.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 380/2

         ODLUKA VIJEĆA
   od 10. studenoga 2015.
   o imenovanju člana i zamjenika člana Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za Mađarsku
   (2015/C 380/02)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2062/94 od 18. srpnja 1994. o osnivanju Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu (1), a posebno njezin članak 8.,
   uzimajući u obzir popis kandidata koji su Vijeću dostavile vlade država članica i organizacije zaposlenika i poslodavaca,
   uzimajući u obzir popis članova i zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu,
   budući da:

               (1)

               Odlukama od 2. prosinca 2013. (2) i 12. lipnja 2014. (3) Vijeće je imenovalo članove i zamjenike članova Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za razdoblje koje završava 7. studenoga 2016., uz izuzetak određenih članova i zamjenika članova.

               (2)

               Vlada Mađarske dostavila je prijedloge za imenovanja za dva mjesta koja je potrebno popuniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članom i zamjenikom člana Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za razdoblje koje završava 7. studenoga 2016. imenuju se:
   I.   PREDSTAVNICI VLADA

               Zemlja

               Član

               Zamjenik člana

               Mađarska

               gđa Katalin BALOGH

               g. Gyula MADARÁSZ

         Članak 2.
   Članove i zamjenike članova koji još nisu predloženi za imenovanje Vijeće imenuje naknadno.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. studenoga 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  SL L 216, 20.8.1994., str. 1.

      (2)  Odluka Vijeća od 2. prosinca 2013. o imenovanju članova i zamjenika članova Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu (SL C 360, 10.12.2013., str. 8.).

      (3)  Odluka Vijeća od 12. lipnja 2014. o imenovanju članova i zamjenika članova Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za Litvu i Maltu (SL C 182, 14.6.2014., str. 14.), Odluka Vijeća od 12. lipnja 2014. o imenovanju članova i zamjenika članova Upravnog odbora Europske agencije za sigurnost i zdravlje na radu za Francusku (SL C 186, 18.6.2014., str. 5.).


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1835 od 12. listopada 2015. o utvrđivanju statuta, sjedišta i načina djelovanja Europske obrambene agencije

text:
               13.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 266/55

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2015/1835
   od 12. listopada 2015.
   o utvrđivanju statuta, sjedišta i načina djelovanja Europske obrambene agencije
   (preinačeno)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 42. i članak 45.,
   budući da:

               (1)

               Europska obrambena agencija („Agencija”) osnovana je Zajedničkom akcijom Vijeća 2004/551/ZVSP (1) kako bi Vijeće i države članice podupirala u njihovim naporima za poboljšanje obrambenih sposobnosti EU-a u području upravljanja krizama te podržala Europsku sigurnosnu i obrambenu politiku.

               (2)

               U Europskoj sigurnosnoj strategiji koju je 12. prosinca 2003. odobrilo Europsko vijeće ističe se osnivanje obrambene agencije kao važan element razvoja fleksibilnijih i učinkovitijih europskih vojnih snaga.

               (3)

               U izvješću o provedbi Europske sigurnosne strategije od 11. prosinca 2008. podupire se vodeća uloga Agencije u procesu razvoja ključnih obrambenih sposobnosti za zajedničku sigurnosnu i obrambenu politiku (ZSOP).

               (4)

               Člankom 45. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) predviđa se da Vijeće odlukom utvrđuje statut, sjedište i načine djelovanja Agencije, u kojoj bi se trebala uzeti u obzir razina učinkovitog sudjelovanja država članica u aktivnostima Agencije.

               (5)

               Agencija bi trebala doprinijeti provedbi zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP), posebno ZSOP-a.

               (6)

               Struktura Agencije trebala bi joj omogućiti da odgovori na operativne zahtjeve Unije i njezinih država članica u okviru ZSOP-a te, prema potrebi, da obavlja svoje funkcije, surađuje s trećim zemljama, organizacijama i subjektima.

               (7)

               Agencija bi trebala uspostaviti blisku suradnju s postojećim aranžmanima, grupacijama i organizacijama kao što su one osnovane na temelju Okvirnog sporazuma Pisma namjere („Okvirni sporazum PN”) te Organizacije za zajedničku suradnju u pitanjima naoružanja (Organisation de coopération conjointe en matière d'armement – OCCAR) i Europske svemirske agencije (ESA).

               (8)

               Agencija bi, u svrhu ispunjenja svoje misije, trebala biti u stanju surađivati i sklapati odgovarajuće aranžmane s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije.

               (9)

               U skladu s člankom 18. stavkom 2. UEU-a Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (VP) trebao bi imati vodeću ulogu u strukturi Agencije i biti ključna veza između Agencije i Vijeća.

               (10)

               U skladu sa svojom ulogom političkog nadzora i oblikovanja politike Vijeće bi trebalo Agenciji pružiti smjernice ili upute.

               (11)

               S obzirom na njihovu prirodu Vijeće bi trebalo jednoglasno odobriti sklapanje administrativnih aranžmana između Agencije i trećih zemalja, organizacija i subjekata.

               (12)

               Pri donošenju smjernica, uputa i odluka koje se odnose na rad Agencije, Vijeće bi se trebalo sastajati na razini ministara obrane. Sve smjernice, upute ili odluke koje donese Vijeće, a odnose se na rad Agencije, trebale bi biti sastavljene u skladu s člankom 240. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

               (13)

               Nadležnosti pripremnih i savjetodavnih tijela Vijeća, a posebno nadležnosti Odbora stalnih predstavnika na temelju članka 240. UFEU-a, Političkog i sigurnosnog odbora (PSO) na temelju članka 38. UEU-a i Vojnog odbora EU-a (VOEU) trebale bi ostati nepromijenjene.

               (14)

               Nacionalni direktori za naoružanje, direktori za sposobnost, direktori za istraživanje i tehnologiju i direktori za obrambenu politiku trebali bi, primati izvješća te u vezi s pitanjima koja su u okviru njihovih nadležnosti doprinositi u pripremi odluka Vijeća koje se odnose na Agenciju.

               (15)

               Agencija bi trebala imati pravnu osobnost potrebnu za obavljanje svojih zadaća i ostvarivanje svojih ciljeva, zadržavajući pritom bliske veze s Vijećem i poštujući u potpunosti odgovornosti Unije i njezinih institucija.

               (16)

               Trebalo bi predvidjeti da u proračune kojima upravlja Agencija, za svaki pojedinačni slučaj, iz općeg proračuna Unije mogu pristizati sredstva, uz potpuno poštivanje pravila, postupaka i procesa odlučivanja koji se na to primjenjuju, uključujući članak 41. stavak 2. UEU-a.

               (17)

               Agencija, iako je otvorena za sudjelovanje svih država članica, trebala bi, također, predvidjeti mogućnost da posebne skupine država članica pokreću ad hoc projekte ili programe.

               (18)

               Činjenicu da ti ad hoc projekti i programi pripadaju u funkcije i zadaće Agencije podupiru i nastojanja na pojašnjenju statusa tih aktivnosti kao sastavnih dijelova proračuna Agencije. Ta bi činjenica trebala osigurati da se samo one aktivnosti u kojima uloga Agencije u upravljanju projektima ili programima za podršku državama članicama donosi dodanu vrijednost mogu koristiti izuzećem iz članka 3. Protokola br. 7. o povlasticama i imunitetima Europske unije („Protokol br. 7”) priloženog UEU-u i UFEU-u te članka 151. stavka 1. točke (aa) Direktive Vijeća 2006/112/EZ (2). Da bi se takvo izuzeće moglo primijeniti, Agencija mora imati ulogu koja donosi dodanu vrijednost. Izuzeće se, prema tome, ne odnosi i na slučajeve u kojima ta uloga obuhvaća samo nabavljanje robe ili pribavljanje usluga za države članice.

               (19)

               Podložno odluci Vijeća o uspostavi trajne strukturirane suradnje, u skladu s člankom 42. stavkom 6. i člankom 46. UEU-a te Protokolom br. 10 o trajnoj strukturiranoj suradnji uspostavljenoj na temelju članka 42. UEU-a („Protokol br. 10”) priloženim UEU-u i UFEU-u, Agencija bi trebala podupirati provedbu trajne strukturirane suradnje.

               (20)

               Agencija bi trebala imati postupke odlučivanja koji joj omogućuju učinkovito izvršavanje njezinih zadaća, poštujući pritom nacionalne sigurnosne i obrambene politike država članica sudionica.

               (21)

               Agencija bi trebala ispunjavati svoju misiju u potpunosti poštujući članak 40. UEU-a.

               (22)

               Agencija bi trebala djelovati u potpunosti u skladu sa sigurnosnim standardima i pravilima Vijeća. Agencija bi trebala primjenjivati mjerodavno zakonodavstvo Unije o javnom pristupu dokumentima kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (3) te zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (4).

               (23)

               U skladu s člankom 5. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog UEU-u i UFEU-u Danska ne sudjeluju u izradi i provedbi odluka i akcija Unije koje imaju obrambene implikacije. Danska stoga neće biti obvezana ovom Odlukom.

               (24)

               Potrebno je unijeti brojne suštinske izmjene u Odluku Vijeća 2011/411/ZVSP (5). Tu bi Odluku radi jasnoće stoga trebalo preinačiti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   POGLAVLJE I.

      OSNIVANJE, MISIJA I ZADAĆE AGENCIJE

   Članak 1.
   Osnivanje
   1.   Agencija za područje razvoja obrambenih sposobnosti, istraživanje, nabavu i naoružanje (dalje u tekstu „Europska obrambena agencija” ili „Agencija”), kako je prvotno osnovana Zajedničkom akcijom 2004/551/ZVSP, nastavlja djelovati u skladu sa sljedećim odredbama.
   2.   Agencija djeluje pod nadležnošću Vijeća kao podrška ZVSP-u i ZSOP-u, unutar jedinstvenog institucionalnog okvira Unije, ne dovodeći u pitanje odgovornosti institucija Unije i tijela Vijeća. Misija Agencije ne dovodi u pitanje ostale nadležnosti Unije, u potpunosti poštujući članak 40. UEU-a.
   3.   Agencija je otvorena za sudjelovanje svih država članica koje žele biti njezin dio. Države članice koje već sudjeluju u Agenciji u trenutku donošenja ove Odluke nastavljaju kao države članice sudionice.
   4.   Svaka država članica koja želi sudjelovati u Agenciji nakon stupanja na snagu ove Odluke ili se želi povući iz Agencije, o svojoj namjeri obavješćuje Vijeće i VP-a. Sve tehničke i financijske aranžmane potrebne za takvo sudjelovanje ili povlačenje određuje Odbor za usmjeravanje iz članka 8.
   5.   Sjedište Agencije je u Bruxellesu.
   Članak 2.
   Misija
   1.   Misija Agencije je podupirati Vijeće i države članice u njihovim naporima za poboljšanje obrambenih sposobnosti Unije u području upravljanja krizama te provođenje ZSOP-a u njegovom sadašnjem i budućem obliku.
   2.   Agencija utvrđuje operativne potrebe, promiče mjere za ispunjavanje tih zahtjeva te doprinosi utvrđivanju i, prema potrebi, provedbi bilo koje mjere potrebne za jačanje industrijskih i tehnoloških temelja u sektoru obrane, sudjeluje pri utvrđivanju europske politike sposobnosti i naoružanja te pomaže Vijeću pri procjeni poboljšanja vojnih sposobnosti.
   3.   Misija Agencije ne dovodi u pitanje nadležnosti država članica u pitanjima obrane.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke, primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „država članica sudionica” znači država članica koja sudjeluje u Agenciji;

               (b)

               „država članica doprinositeljica” znači država članica sudionica koja doprinosi određenom projektu ili programu Agencije.

         Članak 4.
   Politički nadzor i aranžmani za izvješćivanje Vijeća
   1.   Agencija djeluje pod nadležnošću i političkim nadzorom Vijeća, kojemu dostavlja izvješća i od kojega prima smjernice ili upute u vezi s radom Agencije, osobito u pogledu trogodišnjeg okvira za planiranje.
   2.   Agencija o svojim aktivnostima redovito izvješćuje Vijeće, a posebno:

               (a)

               u studenome svake godine Vijeću podnosi izvješće o aktivnostima Agencije za tu godinu;

               (b)

               podložno odluci Vijeća o uspostavi trajne strukturirane suradnje, Vijeću najmanje jednom godišnje dostavlja informacije o doprinosu Agencije aktivnostima procjene u kontekstu trajne strukturirane suradnje iz članka 5. stavka 3. točke (f) podtočke ii.

         Agencija Vijeću pravovremeno dostavlja informacije o važnim pitanjima koje se prosljeđuju na odluku Odboru za usmjeravanje.
   3.   Vijeće jednoglasno i uz savjet PSO-a i, prema potrebi, drugih nadležnih tijela Vijeća, donosi smjernice ili upute u vezi s radom Agencije, a posebno u vezi s njezinim trogodišnjim okvirom za planiranje.
   4.   Agencija Vijeću i Komisiji daje preporuke potrebne za provedbu njezine misije.
   Članak 5.
   Funkcije i zadaće
   1.   Agencija u izvršavanju svojih funkcija i zadaća poštuje ostale nadležnosti Unije i institucija Unije.
   2.   Izvršavanje funkcija i zadaća od strane Agencije ne dovodi u pitanje nadležnosti država članica u pitanjima obrane.
   3.   Podložno nadležnostima Vijeća, zadaća Agencije jest:

               (a)

               doprinositi utvrđivanju ciljeva vojnih sposobnosti država članica i ocjeni poštovanja obveza povezanih sa sposobnostima koje su preuzele države članice, posebno:

                           i.

                           utvrđivanjem budućih zahtjeva Unije u pogledu obrambenih sposobnosti u suradnji s nadležnim tijelima Vijeća, uključujući VOEU, i upotrebom, među ostalim, mehanizma za razvoj sposobnosti (Capability Development Mechanism – CDM) i svih kasnijih mehanizama;

                           ii.

                           koordiniranjem provedbe plana za razvoj sposobnosti (Capability Development Plan – CDP) i svih kasnijih planova;

                           iii.

                           ocjenjivanjem, prema kriterijima koje države članice trebaju usuglasiti, obveza u pogledu sposobnosti koje su preuzele države članice, među ostalim, kroz proces CDP-a koristeći CDM i bilo koji kasniji mehanizam;

               (b)

               promicati usklađivanje operativnih potreba i donošenje učinkovitih i usklađenih metoda nabave, posebno:

                           i.

                           promicanjem i koordiniranjem usklađivanja vojnih zahtjeva;

                           ii.

                           promicanjem ekonomične i učinkovite nabave utvrđivanjem i širenjem najboljih praksi;

                           iii.

                           osiguranjem procjene financijskih prioriteta za razvoj i stjecanje sposobnosti;

               (c)

               predlagati multilateralne projekte radi ispunjenja ciljeva u smislu vojnih sposobnosti, osigurati koordinaciju programa koje provode države članice te upravljati posebnim programima suradnje, posebno:

                           i.

                           promicanjem i predlaganjem novih multilateralnih projekata suradnje;

                           ii.

                           utvrđivanjem i predlaganjem aktivnosti suradnje u operativnom području;

                           iii.

                           radom na koordinaciji postojećih programa koje provode države članice;

                           iv.

                           preuzimanjem, na zahtjev država članica, odgovornosti za upravljanje posebnim programima;

                           v.

                           pripremanjem, na zahtjev država članica, programâ kojima će, prema potrebi, upravljati OCCAR ili kojima će se upravljati u okviru drugih aranžmana;

               (d)

               podupirati istraživanja obrambene tehnologije te koordinirati i planirati zajedničke istraživačke aktivnosti i proučavanje tehničkih rješenja za buduće operativne potrebe, posebno:

                           i.

                           promicanjem, u suradnji s istraživačkim aktivnostima Unije, tamo gdje je to potrebno, istraživanja usmjerenog ka ispunjavanju budućih zahtjeva vezanih za sposobnosti obrane i sigurnosti te, na taj način, jačanja europskog industrijskog i tehnološkog potencijala u ovom području;

                           ii.

                           promicanjem učinkovitijeg ciljanog zajedničkog istraživanja i tehnologije u području obrane;

                           iii.

                           ubrzavanjem istraživanja i tehnologije u području obrane putem studija i projekata;

                           iv.

                           upravljanjem ugovorima o istraživanju i tehnologiji u području obrane;

                           v.

                           suradnjom s Komisijom na maksimalnom iskorištavanju komplementarnosti i sinergije između istraživačkih programa vezanih za obranu i civilni sektor ili sigurnost;

               (e)

               doprinositi utvrđivanju i, prema potrebi, provedbi svih korisnih mjera za jačanje industrijske i tehnološke osnove obrambenog sektora i za poboljšanje učinkovitosti vojnih izdataka, posebno:

                           i.

                           doprinošenjem stvaranju međunarodno konkurentnog europskog tržišta vojne opreme, ne dovodeći u pitanje pravila unutarnjeg tržišta i nadležnosti Komisije u tom području;

                           ii.

                           razvojem odgovarajućih politika i strategija u savjetovanju s Komisijom te, prema potrebi, s industrijom;

                           iii.

                           bavljenjem, u savjetovanju s Komisijom i u okviru zadaća Agencije, razvojem i usklađivanjem odgovarajućih postupaka na razini čitavog EU-a;

               (f)

               podložno odluci Vijeća o uspostavi trajne strukturirane suradnje, podupirati tu suradnju, posebno:

                           i.

                           poticanjem velikih zajedničkih ili europskih inicijativa za razvoj sposobnosti;

                           ii.

                           doprinošenjem redovitoj procjeni doprinosa država članica sudionica s obzirom na sposobnosti, posebno doprinosa koji se daju u skladu s kriterijima koji se, među ostalim, trebaju utvrditi na temelju članka 2. Protokola br. 10 i izvješćivanjem o tome najmanje jednom godišnje;

               (g)

               raditi na usklađivanju s drugim politikama Unije koje imaju utjecaj na obrambene sposobnosti;

               (h)

               poticati dublju obrambenu suradnju država članica sudionica, u skladu s Okvirom za politiku sustavne i dugoročne suradnje u području obrane;

               (i)

               pružati potporu operacijama ZSOP-a, uzimajući u obzir postupke EU-a za upravljanje krizama.

         Članak 6.
   Pravna osobnost
   Agencija posjeduje pravnu osobnost potrebnu za obavljanje svojih zadaća i postizanje svojih ciljeva. Države članice osiguravaju da Agencija uživa najširu pravnu sposobnost koja prema njihovim zakonima može pripasti pravnim osobama. Agencija posebno može stjecati ili raspolagati pokretnom ili nepokretnom imovinom i može biti stranka u pravnom postupku. Agencija ima sposobnost sklapati ugovore s privatnim ili javnim subjektima ili organizacijama.
   POGLAVLJE II.

      TIJELA I OSOBLJE AGENCIJE

   Članak 7.
   Ravnatelj Agencije
   1.   Ravnatelj Agencije visoki je predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (VP).
   2.   Ravnatelj Agencije odgovoran je za cjelokupnu organizaciju i funkcioniranje Agencije i osigurava da izvršni direktor, koji izvješća podnosi njemu, provodi smjernice i upute Vijeća i odluke Odbora za usmjeravanje.
   3.   Ravnatelj Agencije izvješća Agencije podnosi Vijeću, kako je navedeno u članku 4. stavku 2.
   4.   Ravnatelj Agencije odgovoran je za pregovore o administrativnim aranžmanima s trećim zemljama i drugim organizacijama, grupacijama ili subjektima u skladu s uputama Odbora za usmjeravanje. U okviru takvih aranžmana, odobrenih od strane Odbora za usmjeravanje, ravnatelj Agencije odgovoran je za uspostavljanje radnih odnosa s njima.
   Članak 8.
   Odbor za usmjeravanje
   1.   Odbor za usmjeravanje, koji je sastavljen od po jednog predstavnika svake države članice sudionice, koji je ovlašten obvezivati svoju vladu, te predstavnika Komisije, tijelo je Agencije zaduženo za donošenje odluka. Odbor za usmjeravanje djeluje unutar okvira smjernica i uputa Vijeća.
   2.   Odbor za usmjeravanje sastaje se na razini ministara obrane država članica sudionica ili njihovih predstavnika. Odbor za usmjeravanje u načelu održava najmanje dva sastanka na razini ministara obrane godišnje.
   3.   Sastanke Odbora za usmjeravanje saziva i predsjedava im ravnatelj Agencije. Ako to zatraži država članica sudionica, ravnatelj Agencije saziva sastanak u roku od mjesec dana.
   4.   Ravnatelj Agencije može delegirati pravo predsjedanja sastancima Odbora za usmjeravanje na razini predstavnika ministara obrane.
   5.   Odbor za usmjeravanje može se sastajati u posebnim sastavima (kao, na primjer, u sastavu nacionalnih direktora za naoružanje, direktora za sposobnost, direktora za istraživanje i tehnologiju ili direktora za obrambenu politiku).
   6.   Sastancima Odbora za usmjeravanje nazoče:

               (a)

               izvršni direktor Agencije iz članka 10. ili njegov/njezin predstavnik;

               (b)

               predsjednik VOEU-a ili njegov/njezin predstavnik;

               (c)

               predstavnici Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD).

         7.   Odbor za usmjeravanje može, u slučajevima od zajedničkog interesa, odlučiti pozvati:

               (a)

               glavnog tajnika NATO-a ili predstavnika kojeg on imenuje;

               (b)

               voditelje/predsjedavatelje drugih aranžmana, grupacija ili organizacija čiji je rad važan za djelovanje Agencije (kao što su one osnovane na temelju Okvirnog sporazuma PN-a, OCCAR-a i ESA-e);

               (c)

               prema potrebi, predstavnike trećih stranaka.

         Članak 9.
   Zadaće i ovlasti Odbora za usmjeravanje
   1.   U okviru smjernica i uputa Vijeća iz članka 4. stavka 1. Odbor za usmjeravanje:

               (a)

               odobrava izvješća koja se podnose Vijeću;

               (b)

               jednoglasno usvaja opći proračun Agencije najkasnije do 31. prosinca svake godine;

               (c)

               odobrava trogodišnji okvir za planiranje Agencije kojim se utvrđuju prioriteti Agencije u granicama općeg proračuna, uz napomenu da financijske vrijednosti pripisane drugoj i trećoj godini okvira za planiranje služe samo u svrhu planiranja i ne predstavljaju pravno obvezujuće gornje granice;

               (d)

               odobrava osnivanje ad hoc projekata i programa unutar Agencije u skladu s člankom 19.;

               (e)

               imenuje izvršnog direktora i njegova zamjenika;

               (f)

               odlučuje može li Agenciji jedna ili više država članica povjeriti administrativno i financijsko vođenje određenih aktivnosti u okviru njezinih ovlasti u skladu s člankom 17.;

               (g)

               odobrava svaku preporuku Vijeću ili Komisiji;

               (h)

               donosi poslovnik Odbora za usmjeravanje;

               (i)

               može izmijeniti financijske odredbe za provedbu općeg proračuna Agencije;

               (j)

               može izmijeniti pravila i propise koji se primjenjuju na privremeno i ugovorno osoblje i upućene nacionalne stručnjake;

               (k)

               određuje tehničke i financijske aranžmane koji se odnose na sudjelovanje ili povlačenje država članica, kako je navedeno u članku 1. stavku 4.;

               (l)

               donosi upute koje se odnose na pregovore o administrativnim aranžmanima ravnatelja Agencije;

               (m)

               odobrava ad hoc aranžmane iz članka 23. stavka 1.;

               (n)

               sklapa administrativne aranžmane između Agencije i trećih stranaka iz članka 26. stavka 1.;

               (o)

               odobrava godišnja financijska izvješća i bilancu stanja;

               (p)

               daje svoju suglasnost za odluke povezane s organizacijskim strukturama Agencije;

               (q)

               odobrava sporazume o razini usluge ili radne aranžmane iz članka 25., osim onih koji su administrativne prirode;

               (r)

               donosi sve druge odgovarajuće odluke povezane s na izvršavanjem misije Agencije.

         2.   Osim ako nije drukčije određeno u ovoj Odluci, Odbor za usmjeravanje donosi odluke kvalificiranom većinom. Glasovi država članica sudionica ponderiraju se u skladu sa člankom 16. stavcima 4. i 5. UEU-a. U glasovanju sudjeluju samo predstavnici država članica sudionica.
   3.   Ako predstavnik države članice sudionice u Odboru za usmjeravanje izjavi da se zbog važnih i navedenih razloga nacionalne politike namjerava suprotstaviti donošenju odluke o kojoj se odlučuje kvalificiranom većinom, glasovanje se ne održava. Taj predstavnik može preko ravnatelja Agencije uputiti problem Vijeću s ciljem da prema potrebi Odboru za usmjeravanje dade potrebne smjernice. Alternativno, Odbor za usmjeravanje može odlučiti kvalificiranom većinom da to pitanje uputi na odlučivanje Vijeću odlučuje jednoglasno.
   4.   Odbor za usmjeravanje može, na prijedlog izvršnog direktora ili države članice sudionice, odlučiti osnovati:

               (a)

               odbore za pripremu odluka vezanih za administraciju ili proračun Odbora za usmjeravanje koji se sastoje od predstavnika država članica sudionica i jednog predstavnika Komisije;

               (b)

               odbore specijalizirane za specifična pitanja unutar ovlasti Agencije. Ti su odbori sastavljeni od predstavnika država članica sudionica i, osim ako Odbor za usmjeravanje ne odluči drukčije, jednog predstavnika Komisije.

         U odluci o osnivanju takvih odbora navodi se njihov mandat i trajanje.
   Članak 10.
   Izvršni direktor
   1.   Izvršnog direktora i njegova zamjenika bira i imenuje Odbor za usmjeravanje na preporuku ravnatelja Agencije na razdoblje od tri godine. Odbor za usmjeravanje može to razdoblje produžiti na još dvije godine. Odbor za usmjeravanje i zamjenik djeluju pod nadležnošću ravnatelja Agencije i u skladu s odlukama Odbora za usmjeravanje.
   2.   Države članice sudionice kandidaturu podnose ravnatelju Agencije, a on obavješćuje Odbor za usmjeravanje. Organizacija postupka predodabira odgovornost je ravnatelja Agencije.
   Ovisno o odobrenju Odbora za usmjeravanje, osniva se savjetodavno povjerenstvo sastavljeno tako da se uspostavi odgovarajuća ravnoteža predstavnika iz ESVD-a, Agencije te država članica sudionica.
   Na temelju postupka predodabira ravnatelj Agencije odabire Odboru za usmjeravanje predlaže najmanje dvoje kandidata, preporučujući jednoga.
   3.   Izvršni direktor, uz pomoć svog zamjenika, poduzima sve potrebne mjere kako bi osigurao učinkovitost i uspješnost rada Agencije. Izvršni direktor odgovoran je za nadzor i koordinaciju funkcionalnih jedinica radi osiguranja ukupne usklađenosti njihovog rada.
   4.   Izvršni direktor odgovoran je za:

               (a)

               osiguravanje provedbe trogodišnjeg okvira za planiranje Agencije;

               (b)

               pripremu rada Odbora za usmjeravanje;

               (c)

               pripremu nacrta godišnjeg općeg proračuna koji se podnosi Odboru za usmjeravanje;

               (d)

               pripremu trogodišnjeg okvira za planiranje koji se podnosi Odboru za usmjeravanje;

               (e)

               osiguravanje bliske suradnje s pripremnim tijelima Vijeća, a posebno s PSO-om i VOEU-om, kao i dostavljanje informacija istima;

               (f)

               pripremu izvješća iz članka 4. stavka 2.;

               (g)

               pripremu izvještaja o prihodu i izdacima i provedbu općeg proračuna Agencije, kao i proračuna ad hoc projekata i programa povjerenih Agenciji;

               (h)

               svakodnevno upravljanje Agencijom;

               (i)

               sve sigurnosne aspekte;

               (j)

               sva pitanja u vezi s osobljem.

         5.   U okviru općeg proračuna Agencije te uzimajući u obzir dogovoren trogodišnji okvir za planiranje, izvršni direktor ima ovlasti za sklapanje ugovora i zapošljavanje osoblja. Izvršni direktor ima iste ovlasti i u pogledu ostalih proračuna definiranih u članku 12., osobito proračuna povezanih s aktivnostima iz poglavlja IV. te svih proračuna koji su nastali na temelju dodatnih prihoda iz članka 15.
   6.   Izvršni direktor odgovara Odboru za usmjeravanje.
   7.   Izvršni direktor pravni je zastupnik Agencije.
   Članak 11.
   Osoblje
   1.   Osoblje Agencije, uključujući izvršnog direktora, sastoji se od privremenih i ugovornih članova osoblja koji se biraju među kandidatima iz svih država članica sudionica na što široj zemljopisnoj osnovi te iz institucija Unije. Osoblje Agencije bira izvršni direktor na temelju relevantne stručnosti i stručnog znanja te u pravičnim i transparentnim natječajnim postupcima. Izvršni direktor unaprijed objavljuje pojedinosti o svim slobodnim radnim mjestima i kriterije relevantne za selekcijski postupak. U svim slučajevima pri zapošljavanju se mora voditi time da Agenciji osigura usluge osoblja s najvišim standardom sposobnosti i učinkovitosti.
   2.   Ravnatelj Agencije, na prijedlog izvršnog direktora i nakon savjetovanja s Odborom za usmjeravanje, imenuje osoblje Agencije na više rukovodeće položaje i obnavlja s njima ugovore.
   3.   Osoblje Agencije sastoji se od:

               (a)

               osoblja koje je Agencija izravno zaposlila na određeno vrijeme, odabranog među državljanima država članica sudionica. Vijeće je jednoglasno donijelo propise koji se odnose na takvo osoblje (6). Odbor za usmjeravanje pregledat će i, prema potrebi, izmijeniti te propise u onoj mjeri u kojoj ga oni za to ovlašćuju;

               (b)

               nacionalnih stručnjaka koje su države članice sudionice uputile na radna mjesta u organizacijsku strukturu Agencije ili na određene zadaće i projekte. Vijeće je jednoglasno donijelo propise koji se odnose na takvo osoblje (7). Odbor za usmjeravanje pregledat će i, prema potrebi, izmijeniti te propise u onoj mjeri u kojoj ga oni za to ovlašćuju;

               (c)

               dužnosnika Unije koji su Agenciji upućeni na određeno vrijeme i/ili na određene zadaće ili projekte, prema zahtjevu.

         4.   Agencija se također može osloniti na:

               (a)

               osoblje iz trećih zemalja, organizacija i subjekata koje treće zemlje i plaćaju s kojima je Agencija dogovorila administrativna rješenja prema članku 26. stavku 1. te koji su u Agenciju upućeni s odobrenjem Odbora za usmjeravanje i u skladu s uvjetima koje treba dogovoriti u okviru tih rješenja;

               (b)

               ugovorne djelatnike i upućene stručnjake, kako bi doprinijeli provedbi jednog ili više ad hoc projekata ili programa Agencije iz poglavlja IV. U tim se slučajevima iz proračuna predmetnih ad hoc projekata ili programa mogu namiriti osnovne plaće ugovornog osoblja i naknade i troškovi upućenih stručnjaka koji na njima rade.

         5.   Ukupni broj godina koje bi osoblje trebalo moći raditi u Agenciji na svim radnim mjestima manji je od 10 godina.
   6.   Sud Europske unije nadležan je za sve sporove između Agencije i svih osoba na koje se odnose pravila primjenljiva na osoblje Agencije.
   POGLAVLJE III.

      PRORAČUN I FINANCIJSKA PRAVILA

   Članak 12.
   Proračun Agencije
   Proračun Agencije obuhvaća opći proračun, proračune povezane s aktivnostima iz poglavlja IV. i sve proračune nastale na temelju dodatnih prihoda iz članka 15.
   Proračun Agencije sastavlja se u skladu s proračunskim načelima Europske unije (8).
   Članak 13.
   Opći proračun
   1.   Ravnatelj Agencije do 31. ožujka svake godine Odboru za usmjeravanje dostavlja preliminarnu procjenu nacrta općeg proračuna za iduću godinu.
   2.   Ravnatelj Agencije do 30. lipnja svake godine Odboru za usmjeravanje predlaže revidiranu preliminarnu procjenu nacrta općeg proračuna za iduću godinu zajedno s nacrtom trogodišnjeg okvira za planiranje.
   3.   Ravnatelj Agencije svake godine do 30. rujna predlaže Odboru za usmjeravanje nacrt općeg proračuna zajedno s nacrtom trogodišnjeg okvira za planiranje. Nacrt uključuje:

               (a)

               odobrena sredstva koja se smatraju potrebnima za:

                           i.

                           pokrivanje troškova vođenja Agencije, osoblja i sastanaka;

                           ii.

                           osiguravanje vanjskog savjetovanja, osobito operativnih analiza, koje je nužno za obavljanje zadaća Agencije za specifične aktivnosti u zajedničku korist svih država članica sudionica, kako je predviđeno u članku 5.;

               (b)

               predviđeni prihod potreban za pokrivanje izdataka.

         4.   Cilj Odbora za usmjeravanje je osigurati da odobrena sredstva iz stavka 2. točke (a) podtočke ii. predstavljaju značajan udio ukupnih odobrenih sredstava iz tog stavka. Ta odobrena sredstva odražavaju stvarne potrebe i omogućuju Agenciji obavljanje operativne uloge.
   5.   Nacrt općeg proračuna popraćen je detaljnim obrazloženjima i planom kadrovske politike.
   6.   Odbor za usmjeravanje, djelujući jednoglasno, može odlučiti da nacrt općeg proračuna, osim navedenog, pokriva i određeni projekt ili program, ako je njegov cilj očigledno u interesu svih država članica sudionica.
   7.   Odobrena sredstva razvrstavaju se u glave i poglavlja grupiranjem rashoda prema vrsti ili namjeni, a prema potrebi podijeljeni su u članke.
   8.   Svaka glava može uključivati poglavlje nazvano „privremena odobrena sredstva”. Ta odobrena sredstva knjiže se gdje postoji istinski utemeljena nejasnoća o iznosu potrebnih odobrenih sredstava ili o opsegu provedbe knjiženih odobrenih sredstava.
   9.   Prihodi se sastoje od:

               (a)

               doprinosa koje, na temelju visine bruto nacionalnog dohotka (BND), plaćaju države sudionice;

               (b)

               ostalih prihoda.

         Nacrt općeg proračuna mora predvidjeti stavke za namjenske troškove, a tamo gdje je to moguće, navodi se i predviđeni iznos.
   10.   Odbor za usmjeravanje, djelujući jednoglasno, usvaja nacrt općeg proračuna do 31. prosinca svake godine. Pritom Odborom za usmjeravanje predsjeda ravnatelj Agencije, predstavnik kojeg ravnatelj Agencije imenuje ili član Odbora za usmjeravanje kojeg ravnatelj Agencije zaduži za tu ulogu. Izvršni direktor izjavljuje da je proračun usvojen i obavješćuje države članice sudionice.
   11.   Ako na početku financijske godine nacrt općeg proračuna još nije usvojen, iznos jednak najviše jednoj dvanaestini odobrenih proračunskih sredstava za prethodnu financijsku godinu može se utrošiti svaki mjesec za bilo koje poglavlje ili podskupinu proračuna. Međutim, prema ovom aranžmanu, Agenciji se ne stavljaju na raspolaganje odobrena sredstva veća od jedne dvanaestine onih predviđenih u nacrtu općeg proračuna čija je izrada u tijeku. Odbor za usmjeravanje može, djelujući kvalificiranom većinom na prijedlog izvršnog direktora, odobriti potrošnju veću od jedne dvanaestine, pod uvjetom da ukupna odobrena proračunska sredstva za tu financijsku godinu ne premašuju odobrena proračunska sredstva prethodne financijske godine. Izvršni direktor može pozvati na uplatu doprinosa potrebnih za pokrivanje proračunskih sredstava odobrenih na temelju ove odredbe. Ti doprinosi trebaju biti uplaćeni 30 dana nakon upućivanja poziva na uplatu doprinosa.
   Članak 14.
   Izmjena proračuna
   1.   Izvršni direktor može u slučaju neizbježnih, izvanrednih ili nepredviđenih okolnosti Odboru za usmjeravanje predložiti nacrt izmjene proračuna.
   2.   Nacrt izmjena proračuna sastavlja se, predlaže i donosi te se o njemu obavješćuje u skladu s istim postupkom kao i za opći proračun. Odbor za usmjeravanje djeluje uzimajući u obzir žurnost postupka.
   Članak 15.
   Dodatni prihodi
   1.   U okviru svoje misije u skladu s člankom 2. Agencija može primati dodatne prihode za posebne namjene:

               (a)

               iz općeg proračuna Unije za svaki slučaj posebno, u potpunosti poštujući pravila, postupke i procese odlučivanja koji se primjenjuju na proračun;

               (b)

               od država članica, trećih zemalja i trećih stranaka, osim ako Odbor za usmjeravanje odluči drugačije u roku od jednog mjeseca od primanja takve informacije od Agencije.

         2.   Prihodi iz stavka 1. mogu se koristiti samo za posebne namjene za koje su predviđeni.
   Članak 16.
   Doprinosi i povrati
   1.   Određivanje doprinosa ako se primjenjuje ključ za raspodjelu na temelju BND-a:

               (a)

               Ako se primjenjuje ključ za raspodjelu na temelju BND-a, raspodjela doprinosa među državama članicama od kojih se zahtijeva doprinos utvrđuje se u skladu s ključem za raspodjelu na temelju bruto nacionalnog proizvoda kako je određeno člankom 41. stavkom 2. UEU-a i u skladu s Odlukom Vijeća 2007/436/EZ Euratom (9) ili bilo kojom drugom odlukom koja je može zamijeniti.

               (b)

               Podaci za izračun svakog doprinosa su podaci određeni u stupcu „BND – vlastita sredstva” u tablici „Sažetak financiranja općeg proračuna po vrsti vlastitih sredstava i po državi članici” koja je dodana zadnjem proračunu Unije. Doprinos svake države članice koja je dužna platiti doprinos razmjeran je udjelu BND-a te države članice u ukupnom zbroju BND-a država članica koje su dužne platiti doprinos.

         2.   Raspored plaćanja doprinosa:

               (a)

               Države članice sudionice plaćaju predviđene doprinose za financiranje općeg proračuna Agencije u tri jednaka obroka, do 15. ožujka, do 15. lipnja i do 15. listopada dotične financijske godine.

               (b)

               Nakon usvajanja izmijenjenog proračuna dotične države članice plaćaju potrebne doprinose u roku od 60 dana nakon upućivanja poziva na uplatu doprinosa.

               (c)

               Svaka država članica plaća bankovne naknade povezane s plaćanjem svojih doprinosa.

               (d)

               Ako godišnji proračun nije usvojen do 30. studenoga, Agencija na zahtjev države članice može izdati pojedinačni privremeni poziv na uplatu doprinosa od te države članice.

         Članak 17.
   Upravljanje proračunima povezanima s ad hoc aktivnostima od strane Agencije
   1.   Odbor za usmjeravanje može, na prijedlog izvršnog direktora ili države članice, odlučiti da države članice mogu Agenciji povjeriti administrativno i financijsko vođenje određenih aktivnosti unutar njezinih ovlasti u skladu s člancima 19. i 20.
   2.   Odbor za usmjeravanje može ovlastiti Agenciju, u okviru njezinih ad hoc projekata i programa, a pod uvjetima utvrđenima u aranžmanima koji uređuju predmetne aktivnosti, za sklapanje ugovora i sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava te da od tih država članica unaprijed prikuplja potrebne doprinose kako bi izvršila obveze iz tih ugovora i sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava.
   Članak 18.
   Izvršavanje proračuna
   1.   Financijske odredbe koje se primjenjuju na opći proračun Agencije određene su u Odluci Vijeća 2007/643/ZVSP (10). Odbor za usmjeravanje, djelujući jednoglasno, prema potrebi, preispituje i mijenja te odredbe.
   2.   Odbor za usmjeravanje, djelujući na prijedlog izvršnog direktora, ako je to potrebno, usvaja pravila vezana za izvršenje i nadzor općeg proračuna, posebno u dijelu koji se tiče javne nabave, ne dovodeći u pitanje odgovarajuća pravila Unije. Odbor za usmjeravanje posebno osigurava pravilno pridržavanje zahtjeva sigurnosti opskrbe i zaštite vojnih tajni i prava intelektualnog vlasništva.
   3.   Kolegij revizora provjerava račune svih prihoda i rashoda Agencije.
   POGLAVLJE IV.

      UPRAVLJANJE AGENCIJE AD HOC PROJEKTIMA ILI PROGRAMIMA I NJIHOVIM PRORAČUNIMA

   Članak 19.
   Ad hoc projekti ili programi kategorije A (s mogućnošću povlačenja – „opt out”) i s njima povezani ad hoc proračuni
   1.   Jedna ili više država članica sudionica ili izvršni direktor mogu Odboru za usmjeravanje podnijeti ad hoc projekt ili program u nadležnosti Agencije koji pretpostavlja opće sudjelovanje svih država članica sudionica, navodeći također očekivanu dodanu vrijednost koju donosi Agencija. Odbor za usmjeravanje se obavješćuje o tome je li uz predloženi projekt ili program vezan i njegov ad hoc proračun, kao i o mogućim doprinosima trećih stranaka.
   2.   U načelu sve države članice sudionice daju svoj doprinos. One o svojim namjerama po tom pitanju obavješćuju izvršnog direktora.
   3.   Uspostavu ad hoc projekta ili programa odobrava Odbor za usmjeravanje.
   4.   Odbor za usmjeravanje može, na prijedlog izvršnog direktora ili države članice sudionice, odlučiti o osnivanju odbora koji nadgleda upravljanje i provedbu ad hoc projekta ili programa. Odbor čine predstavnici svake od država članica doprinositeljica, a u slučaju kada Unija doprinosi programu ili projektu i predstavnik Komisije. U odluci Odbora za usmjeravanje navodi se mandat i trajanje odbora.
   5.   Države članice doprinositeljice na sastancima u okviru Odbora za usmjeravanje za ad hoc projekt ili program odobravaju:

               (a)

               pravila koja uređuju upravljanje projektom ili programom;

               (b)

               ako je potrebno, ad hoc proračun povezan s projektom ili programom, ključ za raspodjelu doprinosa i potrebna provedbena pravila;

               (c)

               sudjelovanje trećih stranaka u odboru iz stavka 4. Njihovo sudjelovanje ne dovodi u pitanje autonomiju Unije u donošenju odluka.

         6.   U slučajevima kada Unija daje doprinos ad hoc projektu ili programu, Komisija sudjeluje u odlukama iz stavka 5., uz puno poštivanje postupaka donošenja odluka koji se primjenjuju na opći proračun Unije.
   Članak 20.
   Ad hoc projekti ili programi Kategorije B (s mogućnošću uključivanja – „opt in”) i s njima povezani ad hoc proračuni
   1.   Jedna ili više država članica sudionica mogu Odbor za usmjeravanje obavijestiti o svojoj namjeri uspostave ad hoc projekta ili programa u nadležnosti Agencije, a tamo gdje je to prikladno, i s njima povezanih ad hoc proračuna, navodeći također očekivanu dodanu vrijednost koju donosi Agencija. Odbor za usmjeravanje se obavješćuje o tome je li uz predloženi projekt ili program vezan i njegov ad hoc proračun, a ako je to potrebno, i o kadrovima potrebnim za takav projekt ili program, kao i o mogućim doprinosima trećih stranaka.
   2.   U interesu maksimalnog iskorištavanja prilika za suradnju sve se države članice sudionice pravodobno obavješćuju o ad hoc projektu ili programu, uključujući i osnovu na kojoj se suradnja može proširiti, kako bi svaka država članica sudionica mogla izraziti zanimanje za suradnju. Osim toga, pokretač(i) projekta ili programa nastojat će postići što je moguće veće članstvo. Pokretači sudjelovanje određuju za svaki slučaj posebno.
   3.   Ad hoc projekt ili program se tada smatra projektom ili programom Agencije, osim ako Odbor za usmjeravanje ne odredi drukčije u roku od mjesec dana nakon primitka informacija iz stavka 1.
   4.   Svaka država članica sudionica koja u kasnijoj fazi iskaže zanimanje za sudjelovanje u ad hoc projektu ili programu o svojim namjerama obavješćuje države članice doprinositeljice. Države članice doprinositeljice u roku od dva mjeseca nakon primitka obavijesti odlučuju među sobom o sudjelovanju dotične države članice poštujući osnovu određenu kada su države članice sudionice bile obaviještene o projektu ili programu.
   5.   Države članice doprinositeljice donose odluke potrebne za uspostavu i provedbu ad hoc projekta ili programa, a prema potrebi, i povezanog proračuna. U slučajevima kada Unija daje doprinos takvom projektu ili programu, Komisija sudjeluje u odlukama iz ovog stavka, uz puno poštivanje postupaka donošenja odluka koji se primjenjuju na opći proračun Unije. Države članice doprinositeljice prema potrebi redovito obavješćuju Odbor za usmjeravanje o razvoju događaja vezanih za takav projekt ili program.
   Članak 21.
   Opseg ad hoc projekata i programa Agencije i s njima povezanih ad hoc proračuna
   1.   U okviru opsega misije, funkcija i zadaća Agencije, kako su utvrđeni člankom 2. odnosno člankom 5., te podložno odobrenju ad hoc projekata i programa u skladu s člancima 19. i 20., aktivnosti Agencije među ostalim mogu obuhvaćati:

               (a)

               nabavu putem ugovora o javnoj nabavi koji se dodjeljuju u skladu s odgovarajućim pravilima Unije kojima je uređena dodjela ugovora o javnoj nabavi;

               (b)

               bespovratna sredstva dodijeljena u skladu s financijskim odredbama i pravilima iz članka 18.

         2.   Ad hoc proračuni povezani s projektima i programima Agencije kojima se upravlja u skladu s člankom 17. prema potrebi sadržavaju odobrena sredstva namijenjena pokrivanju:

               (a)

               troškova povezanih s pravnim obvezama iz stavka 1.;

               (b)

               troškova iz članka 13. stavka 3. točke (a) podtočke i. ako su takvi troškovi nastali kao izravna posljedica upravljanja ad hoc dotičnim projektima i programima.

         Članak 22.
   Doprinosi iz općeg proračuna Unije ad hoc proračunima
   Iz općeg proračuna Unije mogu se davati doprinosi ad hoc proračunima koji su uspostavljeni za ad hoc projekte ili programe iz članaka 19. i 20.
   Članak 23.
   Sudjelovanje trećih stranaka
   1.   Treće stranke kao članovi doprinositelji mogu doprinositi određenom ad hoc projektu ili programu koji je uspostavljen u skladu s člankom 19. ili 20. i s njima povezanim proračunima. Odbor za usmjeravanje, ako je to potrebno, djelujući kvalificiranom većinom odobrava ad hoc aranžmane između Agencije i trećih stranaka zasebno za svaki projekt ili program.
   2.   Za ad hoc projekte ili programe uspostavljene u skladu s člankom 19. države članice doprinositeljice na sastanku u okviru Odbora za usmjeravanje odobravaju sve potrebne načine suradnje s odgovarajućim trećim strankama u vezi s njihovim doprinosima.
   3.   Za projekte uspostavljene u skladu s člankom 20. države članice doprinositeljice odlučuju o svim potrebnim aranžmanima s odgovarajućim trećim strankama u vezi s njihovim doprinosima.
   POGLAVLJE V.

      ODNOSI S INSTITUCIJAMA, TIJELIMA, UREDIMA I AGENCIJAMA UNIJE

   Članak 24.
   Odnosi s Komisijom
   1.   Komisija je član Odbora za usmjeravanje bez prava glasa i u potpunosti je povezana s radom Agencije, u duhu suradnje i uzajamne koristi.
   2.   Agencija razvija radne odnose s Komisijom, a posebno s ciljem razmjene stručnih znanja i savjeta u onim područjima gdje aktivnosti Unije imaju utjecaj na misiju Agencije i gdje su aktivnosti Agencije značajne za aktivnosti Unije.
   3.   Između Agencije i Komisije ili između država članica doprinositeljica i Komisije se zajedničkim dogovorom, za svaki slučaj posebno, uspostavljaju potrebni aranžmani za pokriće doprinosa iz općeg proračuna Unije na temelju članaka 15. i 22.
   4.   Komisija može sudjelovati u projektima i programima Agencije. U tom slučaju sudjeluje u odlukama iz članka 23. stavaka 2. i 3., ne dovodeći u pitanje suverenu nadležnost država članica u razvoju obrambene sposobnosti.
   Članak 25.
   Odnosi s institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije
   1.   Agencija može, u mjeri u kojoj je to važno za izvršavanje njezinih zadaća, uspostaviti i održavati suradnju s institucijama, tijelima, uredima i agencijama osnovanima UEU-om ili UFEU-om ili na temelju tih ugovora.
   Agencija prema potrebi s takvim subjektima sklapa sporazume o razini usluge ili radne aranžmane. Takvi radni aranžmani mogu se odnositi na razmjenu operativnih, strateških ili tehničkih informacija, uključujući osobne podatke i klasificirane podatke, u skladu s relevantnim sigurnosnim pravilima.
   2.   Subjekti iz stavka 1. mogu sudjelovati u projektima i programima Agencije i u njihovom proračunu.
   POGLAVLJE VI.

      ODNOSI S TREĆIM ZEMLJAMA, ORGANIZACIJAMA I SUBJEKTIMA

   Članak 26.
   Administrativni aranžmani i druga pitanja
   1.   Za potrebe izvršavanja svoje misije Agencija može sklapati administrativne aranžmane s trećim zemljama, organizacijama i subjektima. Takvi aranžmani posebno obuhvaćaju:

               (a)

               načelo odnosa između Agencije i treće stranke;

               (b)

               odredbe o savjetovanju o pitanjima vezanima uz rad Agencije;

               (c)

               pitanja sigurnosti.

         Pritom ona poštuje jedinstveni institucionalni okvir i autonomiju Unije u donošenju odluka. Svaki takav aranžman sklapa Odbor za usmjeravanje na temelju odobrenja Vijeća koje djeluje jednoglasno.
   2.   Agencija razvija bliske radne odnose s odgovarajućim elementima OCCAR-a i s onima uspostavljenima na temelju Okvirnog sporazuma PN-a, s ciljem uključivanja tih elemenata i postupnog usvajanja njihovih načela i praksi, prema potrebi i uz zajedničku suglasnost.
   3.   Primjenom postupaka CDM-a osigurava se međusobna transparentnost i skladan razvoj u području sposobnosti. Drugi se radni odnosi između Agencije i odgovarajućih tijela NATO-a utvrđuju putem administrativnog aranžmana iz stavka 1., uz puno poštivanje utvrđenog okvira suradnje i savjetovanja između Unije i NATO-a.
   4.   S ciljem olakšavanja njihova mogućeg sudjelovanja u projektima i programima te u okviru aranžmana iz stavka 1. Agencija ima pravo uspostaviti radne odnose i s drugim organizacijama i tijelima osim onih iz stavaka 2. i 3.
   5.   S ciljem olakšavanja njihova mogućeg sudjelovanja u specifičnim projektima i programima te u okviru aranžmana iz stavka 1. Agencija ima pravo uspostaviti radne odnose s trećim zemljama.
   6.   Ako Agencija namjerava uspostaviti nove radne odnose s organizacijama, subjektima ili trećim zemljama kako je opisano u stavcima 4. i 5. ovog članka i u skladu s člankom 7. stavkom 4., prije toga traži odobrenje Odbora za usmjeravanje.
   Agencija će Odbor za usmjeravanje obavijestiti i o razvoju uspostavljenih odnosa.
   U slučaju da države članice sudionice to zatraže, Agencija s državama članicama sudionicama i organizacijom, subjektom ili trećom zemljom s kojima je ušla u administrativne odnose saziva ad hoc sastanak u svrhu savjetovanja i razmjene informacija o mogućem sudjelovanju te organizacije, subjekta ili treće zemlje u specifičnim projektima i programima.
   POGLAVLJE VII.

      RAZNE ODREDBE

   Članak 27.
   Povlastice i imuniteti
   1.   Povlastice i imuniteti izvršnog direktora i osoblja Agencije određeni su u Odluci predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća o povlasticama i imunitetima odobrenima Europskoj obrambenoj agenciji i njezinom osoblju, od 10. studenoga 2004.
   Prije stupanja na snagu te Odluke, država članica domaćin može izvršnom direktoru i osoblju Agencije odobriti povlastice i imunitete koji su u njoj predviđeni.
   2.   Povlastice i imuniteti u Agenciji predviđeni su u Protokolu br. 7.
   3.   Poglavito se članak 3. drugi stavak Protokola br. 7 primjenjuje na aktivnosti u kojima uloga Agencije u upravljanju projektima ili programima za podršku državama članicama donosi dodanu vrijednost, a ne na slučajeve kada ta uloga obuhvaća samo nabavljanje robe ili pribavljanje usluga za države članice.
   Članak 28.
   Klauzula o preispitivanju
   Ravnatelj Agencije u roku od pet godina od stupanja na snagu ove Odluke Odboru za usmjeravanje podnosi izvješće o provedbi ove Odluke s ciljem njezina mogućeg preispitivanja od strane Vijeća.
   Članak 29.
   Pravna odgovornost
   1.   Ugovorna odgovornost Agencije uređena je pravom koje se primjenjuje na dotični ugovor.
   2.   Sud Europske unije ima nadležnost na temelju bilo koje arbitražne klauzule sadržane u ugovoru koji je sklopila Agencija.
   3.   Osobna odgovornost osoblja prema Agenciji uređena je odgovarajućim pravilima koja se primjenjuju na Agenciju.
   Članak 30.
   Pristup dokumentima
   Na dokumente Agencije primjenjuju se pravila utvrđena u Uredbi (EZ) br. 1049/2001.
   Članak 31.
   Zaštita podataka
   Pravila utvrđena u Uredbi (EZ) br. 45/2001 primjenjuju se na informacije koje je prikupila Agencija.
   Odbor za usmjeravanje, na prijedlog ravnatelja Agencije, usvaja provedbena pravila prema potrebi.
   Članak 32.
   Sigurnost
   1.   Agencija primjenjuje sigurnosne propise Vijeća kako su utvrđeni u Odluci Vijeća 2013/488/EU (11).
   2.   Agencija osigurava primjerenu sigurnost u svojoj vanjskoj komunikaciji.
   Članak 33.
   Uporaba jezika
   Uređenje u pogledu uporabe jezika u Agenciji utvrđuje Vijeće, odlučujući jednoglasno.
   Članak 34.
   Stavljanje izvan snage
   Odluka 2011/411/ZVSP stavlja se izvan snage.
   Upućivanja na Odluku koja je stavljena izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Odluku i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
   Članak 35.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 12. listopada 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         F. MOGHERINI

      (1)  Zajednička akcija Vijeća 2004/551/ZVSP od 12. srpnja 2004. o osnivanju Europske obrambene agencije (SL L 245, 17.7.2004., str. 17.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, 11.12.2006., str. 1.).

      (3)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, 31.5.2001., str. 43.).

      (4)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijećaod 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).

      (5)  Odluka Vijeća 2011/411/ZVSP od 12. srpnja 2011. o utvrđivanju statuta, sjedišta i načina djelovanja Europske obrambene agencije te o stavljanju izvan snage Zajedničke akcije 2004/551/ZVSP (SL L 183, 13.7.2011., str. 16.).

      (6)  Odluka Vijeća 2004/676/EZ od 24. rujna 2004. o Pravilniku o osoblju Europske obrambene agencije (SL L 310, 7.10.2004., str. 9.).

      (7)  Odluka Vijeća 2004/677/EZ od 24. rujna 2004. o pravilima koja se primjenjuju na nacionalne stručnjake i vojno osoblje koji su upućeni Europskoj obrambenoj agenciji (SL L 310, 7.10.2004., str. 64.).

      (8)  Načela jedinstva, točnosti proračuna, jedne godine, uravnoteženosti, obračunske jedinice, univerzalnosti, specifikacije, dobrog financijskog upravljanja iz članka 6. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

      (9)  Odluka Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (SL L 163, 23.6.2007., str. 17.).

      (10)  Odluka Vijeća 2007/643/ZVSP od 18. rujna 2007. o financijskim pravilima Europske obrambene agencije i pravilima javne nabave te o pravilima o financijskim doprinosima iz operativnog proračuna Europske obrambene agencije (SL L 269, 12.10.2007., str. 1.).

      (11)  Odluka Vijeća 2013/488/EU od 23. rujna 2013. o sigurnosnim propisima za zaštitu klasificiranih podataka EU-a (SL L 274, 15.10.2013., str. 1.).

      PRILOG I.

         AKTI STAVLJENI IZVAN SNAGE I NAKNADNE IZMJENE

                  Zajednička akcija Vijeća 2004/551/ZVSP

                     SL L 245, 17.7.2004., str. 17.

                  Zajednička akcija Vijeća 2008/299/ZVSP

                     SL L 102, 12.4.2008., str. 34.

                  Odluka Vijeća 2011/411/ZVSP

                     SL L 183, 13.7.2011., str. 16.

      PRILOG II.

         KORELACIJSKA TABLICA

                  Odluka 2011/411/ZVSP

                  Ova Odluka

                  Članak 1.

                  Članak 1.

                  Članak 2.

                  Članak 2.

                  Članak 3.

                  Članak 3.

                  —

                  Članak 3. točka (c)

                  Članak 4. stavci 3. i 4.

                  —

                  Članak 4. stavak 5.

                  Članak 4. stavak 3.

                  Članak 5.

                  Članak 5.

                  —

                  Članak 5. stavak 3. točka (g)

                  Članak 6.

                  Članak 6.

                  Članak 7.

                  Članak 7.

                  Članak 8.

                  Članak 8.

                  Članak 9.

                  Članak 9.

                  Članak 9. stavak 1. točka (b)

                  —

                  Članak 9. stavak 1. točka (c)

                  Članak 9. stavak 1. točka (b)

                  —

                  Članak 9. stavak 1. točka (c)

                  Članak 10.

                  Članak 10.

                  Članak 11.

                  Članak 11.

                  Članak 11. stavak 1. prva rečenica

                  Članak 11. stavak 3.

                  —

                  Članak 11. stavak 1.

                  —

                  Članak 11. stavak 2.

                  Članak 11. stavak 2.

                  Članak 11. stavak 5.

                  Članak 11. stavak 3. točka (a)

                  —

                  Članak 11. stavak 3. točke (b) i (c)

                  Članak 11. stavak 4.

                  Članak 11. stavak 1. druga, treća i četvrta rečenica

                  Članak 11. stavak 6.

                  —

                  Članak 11. stavak 8.

                  Članak 11. stavak 4.

                  Članak 11. stavak 9.

                  Članak 12.

                  —

                  —

                  Članak 12.

                  Članak 13.

                  Članak 13.

                  Članak 13. stavak 2. točka (a) podtočka ii.

                  —

                  —

                  Članak 13. stavak 2. točka (a) podtočka ii.

                  Članak 14.

                  Članak 14.

                  Članak 14. stavak 3.

                  —

                  Članak 15.

                  Članak 15.

                  Članak 16.

                  Članak 16.

                  Članak 17.

                  Članak 17.

                  Članak 18.

                  Članak 18.

                  Članak 19.

                  Članak 19.

                  Članak 20.

                  Članak 20.

                  —

                  Članak 21.

                  Članak 21.

                  Članak 22.

                  Članak 22.

                  Članak 23.

                  Članak 22. stavak 4.

                  Članak 24. stavak 4. druga rečenica

                  Članak 23.

                  Članak 24.

                  Članak 23. stavak 2.

                  Članak 24. stavak 4. prva rečenica

                  —

                  Članak 25.

                  Članak 24.

                  Članak 26.

                  Članak 24. stavci od 6. do 8.

                  —

                  —

                  Članak 24. stavak 6.

                  Članak 25.

                  Članak 27.

                  Članak 25. stavak prvi

                  —

                  Članak 26.

                  Članak 28.

                  Članak 27.

                  Članak 29.

                  Članak 28.

                  Članak 30.

                  —

                  Članak 31.

                  Članak 29.

                  Članak 32.

                  Članak 30.

                  Članak 33.

                  Članak 31.

                  Članak 34.

                  Članak 32.

                  Članak 35.