title: 92/608/EEZ: Odluka Vijeća od 14. studenoga 1992. o propisivanju metoda analize i ispitivanja toplinski obrađenog mlijeka za izravnu prehranu ljudi

text:
               03/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               36

         31992D0608

               L 407/29

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.11.1992.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 14. studenoga 1992.
   o propisivanju metoda analize i ispitivanja toplinski obrađenog mlijeka za izravnu prehranu ljudi
   (92/608/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 85/397/EEZ od 5. kolovoza 1985. o zdravstvenim problemima ljudi i životinja koji utječu na trgovinu termički obrađenim mlijekom unutar Zajednice (1), a posebno njezin članak 11. stavak 6.,
   uzimajući u obzir preporuku Komisije,
   budući da, prema članku 11. stavku 6. Direktive 85/397/EEZ, Vijeće treba propisati detaljne odredbe za preglede koji su predviđeni člankom 11. stavkom 2.; budući da je svrha tih pregleda, koje će provesti objekti pod nadzorom i odgovornošću službenog tijela i uz povremene inspekcije službenog tijela, osigurati udovoljavanje zahtjevima iz Direktive 85/397/EEZ, a naročito onih koji su propisani njezinim člankom 3. stavkom A točkom 3.;
   budući da propisivanje postupaka za preglede uključuje određivanje metoda koje će se koristiti pri njihovoj provedbi,
   budući da se moraju propisati metode za određivanje ukupnog udjela suhih tvari, masti, bezmasnih suhih tvari, ukupnog udjela dušika, bjelančevina i gustoće toplinski obrađenog mlijeka namijenjenog izravnoj prehrani ljudi;
   budući da iz tehničkih razloga treba prvo propisati referentne metode analize i ispitivanja kako bi se osiguralo zadovoljenje normi propisanih člankom 3. stavkom A točkom 3. Direktive 85/397/EEZ; budući da je naročito važno napraviti studiju uvjeta pod kojima se koriste redovne metode analize i ispitivanja; budući da se, dok su rezultati te studije još nepoznati, nadležna tijela moraju pobrinuti da se koriste odgovarajuće redovne metode kako bi se osiguralo zadovoljenje navedenih normi;
   budući da je za određivanje gore navedenih metoda naročito potrebno odrediti analitičke postupke i utvrditi kriterije pouzdanosti kako bi se osiguralo jedinstveno tumačenje rezultata,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Metode analize i ispitivanja toplinski obrađenog mlijeka su sljedeće:

               —

               određivanje ukupnog udjela suhih tvari,

               —

               određivanje udjela masti,

               —

               određivanje ukupnog udjela bezmasne suhe tvari,

               —

               određivanje ukupnog udjela dušika,

               —

               određivanje udjela bjelančevina,

               —

               određivanje specifične mase.

         Članak 2.
   Provedba referentnih metoda analiza i ispitivanja, određivanje kriterija pouzdanosti i sakupljanje uzoraka provodi se u skladu s pravilima navedenima u Prilogu I.
   Članak 3.
   Metode navedene u članku 1. propisane su u Prilogu II.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. studenoga 1992.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. GUMMER

      (1)  SL L 226, 24.8.1985., str. 13., kako je zadnje izmijenjena Direktivom 89/662/EEZ (SL L 395, 30.12.1989., str. 13.).
   PRILOG I.
   I.   OPĆE ODREDBE

   1.   UVOD
   Opisane su opće odredbe u pogledu reagensa, opreme, izražavanja rezultata, preciznosti i izvještaja o ispitivanju. Nadležna tijela država članica i laboratoriji zaduženi za provedbu uzorkovanja i ispitivanja mlijeka moraju poštovati ove odredbe.
   2.   REAGENSI
   2.1.   Voda

   2.1.1.   Kada se spominje vodu za potrebe otapanja, razrjeđivanja ili ispiranja, koristi se destilirana voda, deionizirana voda ili demineralizirana voda najmanje jednake čistoće, osim ako nije drukčije navedeno.
   2.1.2.   Kada se spominje „otapanje” ili „razrjeđivanje” bez dodatnih navoda, podrazumijeva se „otapanje u vodi” ili „razrjeđivanje vodom”.
   2.2.   Kemikalije

   Sve kemijske tvari koje se koriste moraju imati priznatu analitičku čistoću osim ako nije drukčije navedeno.
   3.   OPREMA
   3.1.   Popisi opreme

   Popisi opreme za različite referentne metode sadrže samo pribor za posebnu upotrebu i pribor koji zahtijeva posebnu specifikaciju.
   3.2.   Analitička vaga

   „Analitička vaga” znači vaga osjetljivosti 0,1 mg.
   4.   IZRAŽAVANJE REZULTATA
   4.1.   Rezultati

   Osim ako je drukčije navedeno, rezultati navedeni u izvještaju o ispitivanju (6) su srednja aritmetička vrijednost dobivena dvama ispitivanjima koja zadovolje kriterij ponovljivosti (5.1.1.) naveden za tu metodu. Ako kriterij ponovljivosti nije zadovoljen, ispitivanje mora biti ponovljeno, ako je to moguće, ili rezultat proglašen nevažećim.
   4.2.   Izračunavanje masenog udjela

   Osim ako je drukčije navedeno, rezultat se izračunava kao maseni udio uzorka.
   5.   KRITERIJI PRECIZNOSTI: PONOVLJIVOST I OBNOVLJIVOST
   Kriteriji preciznosti koji su zadani u svakoj metodi definirani su kako slijedi:
   5.1.1.   Ponovljivost (r) je vrijednost ispod koje se nalazi apsolutna razlika između dvaju pojedinačnih rezultata ispitivanja dobivena primjenom istog postupka na jednakom materijalu za ispitivanje, pod istim uvjetima (isti analitičar, ista oprema, isti laboratorij i kratki vremenski interval).
   5.1.2.   Obnovljivost (R) je vrijednost ispod koje se nalazi apsolutna razlika između dvaju pojedinačnih rezultata ispitivanja dobivena primjenom istog postupka na jednakom materijalu za ispitivanje, pod različitim uvjetima (drugi analitičar, druga oprema, drugi laboratoriji, i/ili drugo vrijeme).
   5.1.3.   Osim ako je navedeno drukčije navedeno za svaku pojedinu metodu vrijednosti kriterija ponovljivosti i obnovljivosti svakog postupka predstavljaju intervale s razinom pouzdanosti od 95 % u skladu s ISO 5725: 2. izdanje, 1986.
   5.1.4.   Potrebna međulaboratorijska testiranja i studije treba planirati i provoditi u skladu s međunarodnim smjernicama.
   6.   IZVJEŠTAJ O ISPITIVANJU
   U izvještaju o ispitivanju navode se korištena metoda analize i dobiveni rezultati. Osim toga, on sadrži sve pojedinosti o postupku koje nisu određene metodom analize ili su izborne, kao i sve druge okolnosti koje su mogle utjecati na dobivene rezultate. Izvještaj o ispitivanju pruža sve potrebne informacije za potpunu identifikaciju uzorka.
   II.   UZORKOVANJE TOPLINSKI OBRAĐENOG MLIJEKA

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom određuje se referentna metoda uzorkovanja, prijevoza i skladištenja uzoraka toplinski obrađenog mlijeka.
   2.   OPĆE NAPOMENE
   Uzorkovanje toplinski obrađenog mlijeka u spremnicima itd. provodi stručna osoba koja je prošla odgovarajuću obuku prije uzorkovanja mlijeka.
   Ako je to potrebno, nadležna tijela ili laboratorij koji provodi ispitivanje podučavaju osoblje koje provodi uzorkovanje o tehnikama uzorkovanja kako bi se osiguralo da uzorak bude reprezentativan i u skladu s cijelom serijom.
   Ako je to potrebno, nadležna tijela ili laboratorij koji provodi ispitivanje podučavaju osoblje koje provodi uzorkovanje o označivanju uzorka kako bi se osigurao nedvojbeni identitet uzorka.
   3.   OPREMA ZA UZORKOVANJE
   3.1.   Opće napomene

   Oprema za uzorkovanje izrađena je od nehrđajućeg čelika ili drugog odgovarajućeg materijala primjerene čvrstoće i oblika koji odgovara njezinoj namjeni (miješanje, uzorkovanje itd.). Stapovi i miješalice za miješanje tekućine u spremnicima moraju imati dovoljno prostora za odgovarajuće miješanje proizvoda, a da ne uzrokuju nastajanje užeglog okusa. Žlica mora imati čvrstu ručku dostatne dužine kako bi se omogućilo uzorkovanje na bilo kojoj dubini u spremniku. Kapacitet žlice ne smije biti manji od 50 ml.
   Spremnici za uzorke i poklopci trebali bi biti od stakla, odgovarajućih metala ili plastike.
   Materijali od kojih je izrađena oprema za uzorkovanje (uključujući spremnike i poklopce) ne smiju uzrokovati nikakve promjene na uzorcima koje bi mogle utjecati na rezultate ispitivanja. Sve površine opreme za uzorkovanje i spremnika za uzorke moraju biti čiste i suhe, glatke i bez pukotina, i rubovi im moraju biti zaobljeni.
   4.   TEHNIKE UZORKOVANJA
   4.1.   Opće napomene

   Bez obzira na ispitivanja koja treba provesti, mlijeko treba potpuno promiješati prije uzorkovanja, i to ručno ili strojno.
   Uzorak treba uzeti odmah nakon miješanja, dok se mlijeko još giba.
   Volumen uzorka odgovara zahtjevima ispitivanja. Kapacitet korištenih spremnika za uzorke je takav da su gotovo u potpunosti ispunjeni uzorkom, i da se time omogući odgovarajuće miješanje sadržaja prije ispitivanja, i izbjegne bućkanje tijekom transporta.
   4.2.   Ručno uzorkovanje

   4.2.1.   Uzorkovanje iz više posuda

   U slučaju kada se količina mlijeka iz koje se trebaju uzeti uzorci nalazi u više spremnika, treba uzeti reprezentativnu količinu iz svakog spremnika i zabilježiti na koju količinu mlijeka se odnosi koji uzorak. Osim ako uzorke iz svakog spremnika treba zasebno ispitati, promiješajte udjele ovih reprezentativnih količina u omjerima proporcionalnima količini koja se nalazi u spremnicima iz kojih je uzet uzorak. Uzorak(-e) iz tih skupnih razmjernih količina uzmite nakon miješanja.
   4.2.2.   Uzorkovanje iz velikih posuda – skladišni, željeznički i cestovni spremnici

   4.2.2.1.   Izmiješati mlijeko odgovarajućim postupkom prije uzorkovanja.
   Savjetuje se korištenje strojne miješalice (4.2.2.2.) za miješanje sadržaja velikih posuda ili skladišnih, željezničkih i cestovnih spremnika.
   Vrijeme miješanja odgovara vremenskom razdoblju u kojem je mlijeko mirovalo. Potrebno je dokazati da učinkovitost postupka miješanja koji se primijeni pod bilo kojim okolnostima odgovara potrebama predviđene analize; kriterij učinkovitosti miješanja naročito utječe na sličnost rezultata analize provedene na uzorcima uzetima ili iz različitih dijelova pošiljke, ili iz ispusta spremnika u razmacima tijekom pražnjenja. Postupak miješanja mlijeka (neobrađenog ili punomasnog mlijeka) smatrat će se učinkovitim ako razlika u količini masti koju sadrže dva uzroka uzeta pod ovim uvjetima iznosi manje od 0,1 %.
   U velikoj posudi s ispustom za izlijevanje na dnu može na točki izlijevanja postojati manja količina mlijeka koja nije reprezentativna za cjelokupni sadržaj čak ni nakon miješanja. Stoga je bolje uzimati uzorke kroz gornji otvor. Ako se uzorci uzimaju na ispustu za izlijevanje, pustite dovoljnu količinu mlijeka da proteče kako bi osigurali reprezentativnost uzoraka u odnosu na cjelinu.
   4.2.2.2.   Miješanje sadržaja velikih posuda ili skladišnih, željezničkih i cestovnih spremnika može se provesti na sljedeće načine:

               —

               strojnom miješalicom ugrađenom u spremnike koju pokreće električni motor;

               —

               propelerom ili miješalicom koju pokreće električni motor te je postavljena na otvor s miješalicom uronjenom u mlijeko;

               —

               u slučaju cestovnih ili željezničkih spremnika ponovnim kruženjem mlijeka kroz ispusnu cijev koja je povezana s crpkama za pražnjenje spremnika te je umetnuta kroz gornji otvor;

               —

               čistim filtriranim komprimiranim zrakom. U ovom slučaju trebalo bi koristiti minimalni tlak zraka i volumen kako bi se spriječilo stvaranje užeglog okusa.

         4.3.   Uzorkovanje toplinski obrađenog mlijeka za izravnu prehranu ljudi u maloprodajnoj ambalaži

   Uzorci toplinski obrađenog mlijeka za izravnu prehranu ljudi u maloprodajnoj ambalaži moraju biti u originalnom pakiranju. Ako je to moguće, uzorci moraju biti uzeti iz stroja za pakiranje ili hladnjače u objektu za preradu što je prije moguće nakon prerade (za pasterizirano mlijeko na dan prerade).
   Uzorci se uzimaju iz svake vrste toplinski obrađenog mlijeka (pasteriziranog, UHT obrađenog i steriliziranog) i to u broju koji odgovara ispitivanjima koja će se vršiti i u skladu s uputama koje je propisao laboratorij koji provodi ispitivanja ili drugo nadležno tijelo.
   5.   IDENTIFIKACIJA UZORAKA
   Uzorak treba biti označen identifikacijskim kodom tako da se može odmah identificirati prema uputama laboratorija koji provodi ispitivanja ili drugog nadležnog tijela.
   6.   ČUVANJE, TRANSPORT I SKLADIŠTENJE UZORAKA
   Laboratorij koji provodi ispitivanja je dužan u dogovoru s nadležnim državnim tijelima pripremiti upute vezane za uvjete čuvanja (kemijske, temperaturne), prijevoza, skladištenja i vremenskih razdoblja između uzorkovanja i analize mlijeka prema vrsti mlijeka i postupku analize koja se koristi.
   Upute sadrže i sljedeće:

               —

               tijekom transporta i skladištenja poduzimaju se preventivne mjere kojima će se spriječiti izlaganje stranim mirisima i izravnoj sunčevoj svjetlosti. Ako je spremnik za uzorke proziran, skladišti se na tamnom mjestu.

         PRILOG II.
   I.   ODREĐIVANJE UDJELA UKUPNE SUHE TVARI

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom propisuje se referentna metoda za određivanje udjela ukupne suhe tvari u mlijeku.
   2.   DEFINICIJA
   Udio ukupne suhe tvari: je masa koja ostane po završetku točno određenog postupka sušenja, a izražena je kao maseni udio.
   3.   NAČELO
   Isparavanje vode iz ispitivanog uzorka na temperaturi od 102 ± 2 °C u sušioniku.
   4.   OPREMA I STAKLENI PRIBOR
   Uobičajena laboratorijska oprema, a naročito:
   4.1.   Analitička vaga

   4.2.   Eksikator, s učinkovitim sredstvom za sušenje (npr. svježe osušeni silika-gel s pokazateljem udjela vode).
   4.3.   Sušionik, ventiliran, s temperaturom održavanom na 102 ± 2 °C na cijelom radnom prostoru.
   4.4.   Posude s ravnim dnom, visine 20 do 25 mm, promjera 50 do 75 mm, i od odgovarajućeg materijala, zajedno s poklopcima koji dobro prianjaju i lako se uklanjaju.
   4.5.   Vruća vodena kupelj

   4.6.   Homogenizator

   5.   PRIPREMA UZORKA ZA ISPITIVANJE
   Uzorak mlijeka zagrijati na temperaturu između 20 i 25 °C. Temeljito promiješati kako bi se osigurala ravnomjerna distribucija masti u cijelom uzorku. Izbjegavati previše snažno miješanje da ne bi došlo do pjenjenja mlijeka ili bućkanja masti. Ako se pokaže da je teško raspršiti sloj vrhnja, polako zagrijati na temperaturu između 25 i 40 °C i pažljivim miješanjem umiješati sve vrhnje sa stjenke spremnika. Brzo ohladiti uzorak na 20—25 °C.
   Po želji, može se koristiti homogenizator kao pomagalo pri raspršivanju masti.
   Ne može se očekivati dobivanje točnih rezultata ako uzorak sadrži odvojenu tekuću mast ili vidljive odvojene bijele čestice nepravilnog oblika koje prianjaju uza stjenke spremnika.
   6.   POSTUPAK
   6.1.   Priprema posuda

   Zagrijavati posudu (4.4.) i poklopac tako da se stave u sušionik (4.3.) jedno pokraj drugog, na temperaturi održavanoj na 102 ± 2 °C, najmanje 30 minuta. Staviti poklopac na posudu i odmah ju premjestiti u eksikator (4.2.), a zatim pustiti da se ohladi na sobnu temperaturu (odnosno najmanje 30 minuta) i izmjeriti s točnošću od 0,1 mg.
   6.2.   Ispitivani uzorak

   Odmah izmjeriti, s točnošću od 0,1 mg, 3 do 5 g pripremljenog uzorka za ispitivanje (5.) i staviti u pripremljenu posudu (6.1.).
   6.3.   Određivanje

   6.3.1.   Predsušiti posudu 30 minuta grijući je na vrućoj vodenoj kupelji (4.5.).
   6.3.2.   Zagrijavati posudu, s poklopcem pored nje, u sušioniku (4.3.) dva sata na konstantnoj temperaturi od 102 ± 2 °C. Staviti poklopac na posudu i izvaditi ju iz sušionika.
   6.3.3.   Ostaviti ju da se u eksikatoru (4.2.) ohladi na sobnu temperaturu (odnosno najmanje 30 minuta) i izmjeriti s točnošću od 0,1 mg.
   6.3.4.   Ponovno zagrijati posudu, s poklopcem pored nje, u sušioniku jedan sat. Staviti poklopac na posudu i izvaditi ju iz sušionika. Pustiti je da se u eksikatoru ohladi najmanje 30 minuta i izmjeriti s točnošću od 0,1 mg.
   6.3.5.   Ponoviti postupak opisan u točki 6.3.4. dok razlika u masi između dva uzastopna mjerenja ne prelazi 0,5 mg. Zabilježite najnižu masu.
   7.   IZRAŽAVANJE REZULTATA
   7.1.   Izračunavanje i formula

   Izračunajte ukupni maseni udio suhih tvari iz:

   pri čemu je

               WT

               =

               ukupni udio suhe tvari u g na 100 g,

               m0

               =

               masa posude i poklopca (pogledajte 6.1.), u gramima,

               m1

               =

               masa posude, poklopca i ispitivanog uzorka (pogledajte 6.2.), u gramima,

               m2

               =

               masa posude, poklopca i suhog uzorka za ispitivanje (pogledajte 6.3.5.), u gramima.

         Zaokružiti dobivenu vrijednost s točnošću od 0,01 % (maseni udio).
   7.2.   Preciznost

   7.2.1.   Ponovljivost (r): 0,10 g ukupne suhe tvari na 100 g proizvoda.
   7.2.2.   Obnovljivost (R): 0,20 g ukupne suhe tvari na 100 g proizvoda.
   II.   ODREĐIVANJE UDJELA MASTI

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom određuje se referentna metoda određivanja udjela masti u sirovom mlijeku i punomasnom mlijeku, djelomično obranom mlijeku i obranom mlijeku.
   2.   DEFINICIJA

      Udio masti u mlijeku: je sva tvar određena točno naznačenom metodom. Izražava se kao maseni udio.
   3.   NAČELO
   Otopina amonijaka i etanola ispitivanog uzorka ekstrahira se pomoću dietiletera i petroleja, otapala koje se uklanja destilacijom ili isparavanjem, a potom se određuje masa ekstrahirane tvari topive u petroleju. (Ovaj postupak je poznat kao Röse-Gottliebova metoda).
   4.   REAGENSI
   Svi reagensi moraju biti priznate analitičke čistoće i ne smiju ostavljati znatne taloge pri slijepoj probi.
   Kako bi se provjerila kvaliteta reagensa, provodi se određivanje opisano u točki 6.3. Koristite praznu tikvicu, čašu ili metalnu posudu (5.8.) za mjerenje, pripremljene u skladu s točkom 6.4., kao taru (kako bi se omogućilo ispravljanje učinka promjena u atmosferskim prilikama na rezultate mjerenja). Ako talog, ispravljen za očitu promjenu mase tare prelazi 2,5 mg, odvojeno se određuje talog otapala isparavanjem 100 ml dietiletera (4.4.) i 100 ml petroleja (4.5.), tim redoslijedom. Također koristiti taru za mjerenje. Kada je talog veći od 2,5 mg, pročistiti otapalo destilacijom ili ga zamijeniti.
   4.1.   Otopina amonijaka, koja sadrži otprilike 25 % (m/m) NH3. Može se koristiti i otopina amonijaka veće koncentracije (pogledajte 6.5.1. i A.1.5.1.).
   4.2.   Etanol, najmanje 94 % (v/v). Etanol razgrađen metanolom može se koristiti ako je sigurno da to ne utječe na rezultate određivanja.
   4.3.   Otopina kongo crvenila ili krezol crvenila

   Otopiti 1 g kongo crvenila ili krezol crvenila u vodi i razvodniti do 100 ml.

      Napomena: Korištenje ove otopine, koja omogućava da se lakše vidi granica između sloja otapala i vodenog sloja, nije obvezno (pogledajte 6.5.2.). Mogu se koristiti i druge vodene otopine u boji ako ne utječu na rezultate određivanja.
   4.4.   Dietileter bez peroksida koji ne sadrži više od 2 mg/kg antioksidansa, i zadovoljava zahtjeve slijepe probe (6.3.).
   4.5.   Petrolej, s rasponom vrenja između 30 i 60 °C.
   4.6.   Smjesa otapala, pripravljeno netom prije korištenja miješanjem jednakih volumena dietiletera (4.4.) i petroleja (4.5.).
   5.   OPREMA I STAKLENI PRIBOR

      Upozorenje: Budući da određivanje uključuje korištenje hlapljivih i zapaljivih otapala, sva korištena električna oprema mora biti u skladu sa zakonima koji se odnose na korištenje tih otapala.
   Uobičajena laboratorijska oprema, a naročito:
   5.1.   Analitička vaga

   5.2.   Centrifuga, u kojoj se mogu vrtjeti tikvice ili epruvete za ekstrakciju masti (5.6.) rotacijskom frekvencijom od 500 do 600 okretaja u minuti–1 kako bi se proizvelo gravitacijsko polje od 80 do 90 g na vanjskim krajevima tikvica ili epruveta.

      Napomena: Korištenje centrifuge nije obvezno (6.5.5.).
   5.3.   Destilator ili instrument za isparavanje, kako bi se omogućilo destiliranje otapala i etanola iz tikvica ili isparavanje iz čaša i posuda (pogledajte 6.5.12. i 6.5.15.) na temperaturi koja ne prelazi 100 °C.
   5.4.   Sušionik, koji se zagrijava električnim putem, s potpuno otvorenim ventilacijskim otvorom(-ima), i u kojem se temperatura može održavati na 102 ± 2 °C na cijelom radnom prostoru. Sušionik bi trebao biti opremljen odgovarajućim termometrom.
   5.5.   Vodena kupelj, u kojoj se temperatura može održavati na 35 – 40 °C.
   5.6.   Tikvice za ekstrakciju masti tipa Mojonnier

      Napomena: Moguće je koristiti i epruvete za ekstrakciju sifonom ili nastavcima boce štrcaljke, ali u tom slučaju je postupak drugačiji te je naveden u Dodatku.
   Tikvice (ili epruvete) moraju imati čepove od brušenog stakla, kvalitetnog pluta ili drugog materijala na koji ne djeluju reagensi koji se koriste. Čepove od pluta treba ekstrahirati dietileterom (4.4.), namakati u vodi na 60 °C ili više najmanje 15 minuta, a nakon toga ostaviti da se ohlade u vodi kako bi ostali zasićeni pri korištenju.
   5.7.   Stalak, za držanje tikvica (ili epruveta) za ekstrakciju masti (pogledajte 5.6.).
   5.8.   Boca štrcaljka, za korištenje smjese otapala (4.6.). Ne smije se koristiti plastična boca štrcaljka.
   5.9.   Posude za sakupljanje masti, npr. tikvice za vrenje (s ravnim dnom), ili Erlenmeyerove tikvice kapaciteta 125 – 250 ml ili metalne posude. Ako se koriste metalne posude, najbolje je da su od nehrđajućeg čelika, s ravnim dnom, po mogućnosti s noscem, i trebaju biti promjera 80 do 100 mm i visine oko 50 mm.
   5.10.   Pomagala za vrenje, bez masti, od neporoznog porculana ili silicij-karbida ili staklenih kuglica (neobvezno u slučaju metalnih posuda).
   5.11.   Menzure, kapaciteta 5 i 25 ml.
   5.12.   Pipete, s označenom skalom, kapaciteta 10 ml.
   5.13.   Kliješta, metalna, namijenjena držanju tikvica, čaša ili posuda.
   6.   POSTUPAK

      Napomena: Druga mogućnost koja je opisana u Dodatku je korištenje epruveta za ekstrakciju masti sa sifonom ili nastavcima boce štrcaljke (pogledajte napomenu pod 5.6.).
   6.1.   Priprema uzorka za ispitivanje

   Prilagoditi temperaturu laboratorijskog uzorka na otprilike 35—40 °C 15 minuta, i to pomoću vodene kupelji ako je potrebno. Temeljito, ali lagano promiješati uzorak stalnim preokretanjem boce s uzorkom tako da ne nastane pjenjenje ili bućkanje, i brzo ohladiti na otprilike 20 °C.
   6.2.   Ispitivani uzorak

   Promiješati uzorak za ispitivanje (6.1.) polaganim preokretanjem boce tri ili četiri puta i odmah izvagati, s točnošću od 1 mg, 10 do 11 g uzorka za ispitivanje, izravno ili na temelju razlike, i prenijeti ga u tikvicu za ekstrakciju (5.6.).
   Ispitivani uzorak mora u cijelosti biti u donjem (manjem) dijelu tikvice za ekstrakciju.
   6.3.   Slijepa proba

   Provesti slijepu probu istodobno s određivanjem, i to korištenjem istog postupka i istog reagensa, ali tako da umjesto ispitivanog uzorka stavimo 10 do 11 ml vode.
   Promjena prave mase posude za sakupljanje masti, ispravljena za ukupnu promjenu mase kontrolne posude ne smije prelaziti 2,5 mg.
   6.4.   Priprema posude za sakupljanje masti

   Osušiti posudu (5.9.) zajedno s nekoliko pomagala za vrenje (5.10.) kako bi potakli lagano vrenje tijekom narednog uklanjanja otapala u sušioniku (5.4.) u trajanju od jedan sat. Ostaviti posudu da se ohladi (ne u eksikatoru, ali zaštititi od prašine) na temperaturu prostorije za mjerenje (staklene posude pustiti da se hlade najmanje jedan sat, metalne posude najmanje 30 minuta). Koristiti kliješta za stavljanje posude na vagu i provoditi mjerenje s točnošću od 0,1 mg te pri tome izbjegavati promjene temperature.
   6.5.   Određivanje

   6.5.1.   Dodati 2 ml otopine amonijaka (4.1.) ili odgovarajući volumen otopine amonijaka veće koncentracije i temeljito promiješati s ispitivanim uzorkom u manjem dijelu tikvice. Nakon što se doda amonijak, provesti određivanje bez odlaganja.
   6.5.2.   Dodati 10 ml etanola (4.2.) i lagano, ali temeljito promiješati dopuštajući da sadržaj tikvice teče naprijed i nazad između njezina dva dijela; izbjegavati da tekućina dođe preblizu vratu tikvice. Prema želji dodati dvije kapi otopine kongo crvenila ili krezol crvenila (4.3.).
   6.5.3.   Dodati 25 ml dietiletera (4.4.), zatvoriti tikvicu čepom od pluta zasićenim vodom ili zatvaračem smočenim vodom (pogledajte 5.6.) i tresti tikvicu umjerenom jačinom (kako bi izbjegli stvaranje postojanih emulzija) jednu minutu s tikvicom u vodoravnom položaju, tako da manji dio stoji prema gore. Povremeno dopustiti da se tekućina iz većeg dijela pretoči u manji dio. Prema potrebi ohladiti tikvicu u tekućoj vodi, a zatim pažljivo ukloniti čep od pluta ili drugi zatvarač i pomoću boce štrcaljke (5.8.) isprati njega i vrat tikvice s malo smjese otapala (4.6.) tako da isprani sadržaj uđe u tikvicu.
   6.5.4.   Dodati 25 ml petroleja (4.5.), zatvoriti tikvicu ponovno namočenim čepom od pluta ili drugim zatvaračem (ponovno smočiti uranjanjem u vodu) i lagano tresti tikvicu 30 sekundi kako je opisano u točki 6.5.3.
   6.5.5.   Centrifugirati zatvorenu tikvicu 1 do 5 minuta rotacijskom frekvencijom od 500 do 600 okretaja u minuti-1 (5.2.). Ako centrifuga nije na raspolaganju (pogledajte napomenu uz 5.2.) ostaviti zatvorenu tikvicu da stoji na stalku (5.7.) najmanje 30 minuta dok se gornji sloj jasno i vidljivo ne odvoji od vodenog sloja. Prema potrebi ohladiti tikvicu pod tekućom vodom.
   6.5.6.   Pažljivo ukloniti pluteni čep ili drugi zatvarač i isprati njega i unutarnju stranu vrata tikvice s malo smjese otapala (4.6.) tako da isprani sadržaj uđe u tikvicu.
   Ako se granica nalazi ispod kraja vrata tikvice, podignite ga malo iznad te razine lagano ulijevajući vodu niz stjenku tikvice tako da se olakša prelijevanje otapala.
   6.5.7.   Držeći tikvicu za ekstrakciju za manji dio, pažljivo preliti najveću moguću količinu gornjeg sloja u pripremljene posude za sakupljanje masti (6.4.) koje sadrže nekoliko pomagala za vrenje (5.10.) u slučaju tikvica (po izboru s metalnim posudama), izbjegavajući izlijevanje vodenog sloja.
   6.5.8.   Isprati vanjsku stranu vrata tikvice za ekstrakciju s malo smjese otapala (4.6.), sakupljajući isprani sadržaj u posudu za sakupljanje masti i pazeći da se smjesa otapala ne prolije preko vanjskog dijela tikvice za ekstrakciju.
   Prema želji se otapalo ili dio otapala mogu ukloniti iz posude destilacijom ili isparavanjem kako je opisano u točki 6.5.12.
   6.5.9.   Dodati 5 ml etanola (4.2.) sadržaju tikvice za ekstrakciju, pri tome koristeći etanol za ispiranje unutrašnjosti vrata tikvice, i izmiješati kako je opisano u točki 6.5.2.
   6.5.10.   Provesti drugu ekstrakciju ponavljanjem radnji opisanih u točkama 6.5.3. do 6.5.8., ali koristeći samo 15 ml dietiletera (4.4.) i 15 ml petroleja (4.5.); koristiti eter za ispiranje unutrašnjosti vrata tikvice za ekstrakciju. Prema potrebi podignuti granicu na sredinu vrata tikvice kako bi se omogućilo da konačno izlijevanje otapala bude što potpunije.
   6.5.11.   Provesti treću ekstrakciju daljnjim ponavljanjem radnji opisanih u točkama 6.5.3. do 6.5.8., ali koristeći samo 15 ml dietil etera (4.4.) i 15 ml petroleja (4.5.); koristite eter za ispiranje unutrašnjosti vrata tikvice za ekstrakciju. Prema potrebi podignuti granicu na sredinu vrata tikvice kako bi omogućili da konačno izlijevanje otapala bude što potpunije.
   Treću ekstrakciju može se ispustiti kod obranog mlijeka.
   6.5.12.   Otapala (uključujući etanol) iz tikvice ukloniti što potpunije postupkom destilacije, ili iz čaše ili posude isparavanjem (5.3.), ispirući unutrašnjost vrata tikvice s malo miješanog otapala (4.6.) prije započinjanja destilacije.
   6.5.13.   Grijati posudu za sakupljanje masti (s tikvicom pored nje kako bi para otapala isparila) jedan sat u sušioniku (5.4.). Ukloniti posudu za sakupljanje masti iz sušionika, ostaviti da se ohladi (ne u eksikatoru, ali zaštititi od prašine) na temperaturu prostorije za mjerenje (staklene posude neka stoje najmanje sat vremena, a metalne posude najmanje 30 minuta) i izvršite mjerenje s točnošću od 0,1 mg.
   Ne brisati posudu neposredno prije mjerenja. Staviti posudu na vagu korištenjem kliješta i naročito izbjegavati promjene temperature.
   6.5.14.   Ponavljati radnje opisane u točki 6.5.13. dok se masa posude za sakupljanje masti ne smanji za 0,5 mg ili manje ili poveća, između dva uzastopna mjerenja. Zabilježiti najmanju izmjerenu masu posude za sakupljanje masti i ekstrahirane tvari.
   6.5.15.   Dodati 25 ml petroleja u posudu za sakupljanje masti kako bi provjerili je li ekstrahirana tvar u potpunosti topiva. Lagano zagrijati i miješati otapalo dok se sva mast ne otopi.
   Ako je ekstrahirana tvar u potpunosti topiva u petroleju, uzima se da je masa masti razlika između konačne mase posude koja sadrži ekstrahiranu tvar (6.5.14.) i početne mase (6.4.).
   6.5.16.   Ako je ekstrahirana tvar u potpunosti topiva u petroleju, ili u slučaju sumnje, u potpunosti ekstrahirajte mast iz posude ponavljanim ispiranjem toplim petrolejem.
   Pustiti sve tragove netopljive tvari da se slegnu i pažljivo izliti petrolej bez da se ukloni netopljiva tvar. Ponoviti ovaj postupak još tri puta korištenjem petroleja za ispiranje unutrašnjosti vrata posude.
   Na kraju isperite vanjski dio vrha posude smjesom otapala tako da se otapalo ne proširi preko vanjske strane posude. Ukloniti paru petroleja iz posude jednosatnim zagrijavanjem posude u sušioniku, pustiti da se ohladi i izmjeriti kako je opisano u točkama 6.5.13. i 6.5.14.
   Uzmite da je masa masti razlika mase određene u točki 6.5.14. i ove konačne mase.
   7.   IZRAŽAVANJE REZULTATA
   7.1.   Izračun i formula

   Izračunajte maseni udio masti iz:

   pri čemu je

               F

               =

               udio masti,

               m0

               =

               masa ispitivanog uzorka (6.2.), u gramima,

               m1

               =

               masa posude za sakupljanje masti i ekstrahirane tvari određene u točki 6.5.14., u gramima,

               m2

               =

               masa pripremljene posude za sakupljanje masti ili, u slučaju netopivih tvari, posude za sakupljanje masti i netopivog taloga određenog u točki 6.5.16., u gramima,

               m3

               =

               masa posude za sakupljanje masti korištene u slijepoj probi (6.3.) i sav ekstrahirani materijal određen u točki 6.5.14., u gramima,

               m4

               =

               masa pripremljene posude za sakupljanje masti (pogledati 6.4.) korištene u slijepoj probi (6.3.) ili, u slučaju netopive tvari, posude za sakupljanje masti i netopivog taloga određenog u točki 6.5.16., u gramima.

         Prikazati rezultat s točnošću od 0,01 %.
   7.2.   Preciznost

   7.2.1.   Ponovljivost (r):

               —

               za punomasno mlijeko i djelomično obrano mlijeko; 0,02 g masti na 100 g proizvoda,

               —

               za obrano mlijeko: 0,01 g masti na 100 g proizvoda.

         7.2.2.   Obnovljivost (R):

               —

               za punomasno mlijeko: 0,04 g masti na 100 g proizvoda,

               —

               za djelomično obrano mlijeko: 0,03 g masti na 100 g proizvoda,

               —

               za obrano mlijeko: 0,025 g masti na 100 g proizvoda.

         III.   ODREĐIVANJE UKUPNOG UDJELA BEZMASNE SUHE TVARI

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom opisuje se referentna metoda za određivanje ukupnog udjela bezmasne suhe tvari u toplinski obrađenom mlijeku.
   2.   DEFINICIJA I IZRAČUN
   Ukupni udio bezmasne suhe tvari mora se izraziti kao maseni udio.
   Udio bezmasne suhe tvari je:
   Udio ukupne suhe tvari (pogledajte odjeljak I.) umanjen za udio masti (pogledajte odjeljak II.).
   IV.   ODREĐIVANJE UDJELA UKUPNOG DUŠIKA

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom opisuje se referentna metoda za određivanje udjela ukupnog dušika u sirovom mlijeku i punomasnom mlijeku, djelomično obranom mlijeku i obranom mlijeku.
   2.   DEFINICIJA
   Udio ukupnog dušika u mlijeku je udio dušika, izražen kao maseni udio, kako je određeno točno opisanom Kjeldahlovom metodom.
   3.   NAČELO
   Izmjerenu količinu uzorka mlijeka tretira se koncentriranom sumpornom kiselinom i kalij-sulfatom i bakar(II)-sulfatom kao katalizatorom, kako bi se dušik iz organskih spojeva pretvorio u amonij-sulfat. Amonijak se oslobađa dodavanjem otopine natrij-hidroksida, a zatim se destilira i apsorbira u otopinu borne kiseline. To se titrira kiselom otopinom.
   4.   REAGENSI
   4.1.   Kalij-sulfat (K2SO4).

   4.2.   Otopina bakar-sulfata. Otopiti 5,0 g bakar(II)-sulfata pentahidrata (CuSO4, 5H2O) u vodi i razvodniti do 100 ml (na 20 °C) u odmjernoj tikvici.
   4.3.   Sumporna kiselina, najmanje 98,0 % (m/m) H2SO4.
   4.4.   Otopina natrij-hidroksida, 47 % (m/m) 704 g NaOH/l (20 °C).

      Napomena: može se koristiti i otopina natrij-hidroksida manje koncentracije, npr.: 40 % (m/m) 572 g/l, 20 °C; ili 30 % (m/m) 399 g/l, 20 °C.
   4.5.   Otopina borne kiseline. Otopiti 40 g borne kiseline (H3BO3) u jednoj litri vruće vode, ostaviti da se ohladi i spremiti u bocu od borosilikatnog stakla.
   4.6.   Indikatorska otopina. Otopite 0,01 g crvenog metila, 0,02 g plavog bromtimola i 0,06 g zelenog bromkrezola u 100 ml etanola. Spremiti otopinu u smeđu zatvorenu bocu, na hladno i tamno mjesto.
   4.7.   Volumetrijska otopina

   c (½ H2SO4) ili c (HCl) = 0,1 mol/l standardizirana s točnošću od 0,0001 mol/l.
   4.8.   Saharoza bez dušika.

   4.9.   Amonijeva sol, čista, kao što su amonij-oksalat (NH4)2C2O4, H2O ili amonij-sulfat (NH4)2SO4.
   4.10.   Triptofan (C11H12N2O2), fenacetin (C10H7CH2CONH2) ili lizin mono- ili dihidroklorid (C6H14N2O2 · HCl ili C6H14N2O2 · 2HCl).

      Napomena: čistoća reagensa u točkama 4.9. i 4.10. trebala bi biti veća od stupnja „analitičke čistoće”. Ako je na raspolaganju, trebala bi se koristiti certificirana otopina amonijeve soli (4.9.).
   5.   OPREMA I STAKLENI PRIBOR
   Uobičajena laboratorijska oprema, a naročito:
   5.1.   Kjeldahlove tikvice kapaciteta 500 ml.
   5.2.   Odgovarajuća pomagala za vrenje, npr. staklene kuglice promjera oko 5 mm, Hengarove granule, kamen plavac.
   5.3.   Birete ili automatska pipeta, za doziranje 1,0 ml.
   5.4.   Menzure s označenim skalama, staklene, kapaciteta 50, 100 i 250 ml.
   5.5.   Digestor u nagnutom položaju (oko 45 °), s električnim grijačima ili plinskim plamenicima koji ne zagrijavaju tikvicu iznad razine njezinog sadržaja, sa sustavom za ekstrahiranje dima.
   5.6.   Destilator, napravljen od borosilikatnog stakla, na koji se može spojiti Kjeldahlovu tikvicu (5.1.), i koji se sastoji od učinkovite glave štrcaljke povezane s učinkovitim hladilom s ravnom unutarnjom cijevi i odvodnom cijevi povezanom s njegovim donjim završetkom; povezne cijevi i zatvarač(-i) moraju dobro prianjati i po mogućnosti biti od neoprenske gume.
   5.7.   Pipeta ili automatska pipeta, za 0,10 ml.
   5.8.   Čunjaste tikvice, kapaciteta 500 ml, graduirane na 200 ml.
   5.9.   Bireta kapaciteta 50 ml, graduirana na 0,1 ml, s maksimalnom mogućnošću pogreške ± 0,05 ml.
   5.10.   Povećalo, za očitavanje birete (5.9.).
   5.11.   pH-metar

   5.12.   Automatska bireta.

   6.   POSTUPAK
   6.1.   Dodajte pomagala za vrenje (5.2.) (npr. tri staklene kuglice) u Kjeldahlovu tikvicu (5.1.), 15 g kalij-sulfata (4.1.), 1,0 ml otopine bakar-sulfata (4.2.), otprilike 5 g uzorka mlijeka (izmjerenog s točnošću od 0,001 g) i 25 ml sumporne kiseline (4.3.). Koristiti kiselinu za ispiranje otopine bakar-sulfata, kalij-sulfata ili mlijeka na vratu tikvice, i lagano promiješati sadržaj tikvice.

      Napomena: Budući da organska tvar troši sumpornu kiselinu tijekom vrenja, za digestiju umjesto 25 ml koristite 30 ml H2SO4 (4.3.) ako mlijeko sadrži više od 5,0 % (m/m) masti. Isto bi trebalo učiniti i u slijepoj probi.
   6.2.   Zagrijati svaku Kjeldahlovu tikvicu na digestoru (5.5.), u početku vrlo polako tako da crna pjena ostane unutar trbušastog dijela tikvice. Kada prestane početno pjenjenje i pojavi se obilna bijela para, snažno prokuhati (kisela para će se kondenzirati kada dođe na pola puta do vrha vrata tikvice) dok ne nestanu sve crne čestice i dok sadržaj tikvice ne bude jasno blijede plavo-zelene boje. Tada lagano kuhajte najmanje 1,5 sat. Primite na znanje sljedeće:

               (a)

               ne bi trebalo proteći više od 1 sata da sadržaj tikvice postane bistar, a razgradnja ukupno ne smije trajati manje od 2,5 sata. Ako je potrebno više od jednog sata za razbistravanje, ukupno trajanje razgradnje povećava se prema tome.

               (b)

               dodani kalij-sulfat potiče digestiju budući da podiže temperaturu vrenja smjese. Ako je preostali volumen H2SO4 manji od otprilike 15 ml na kraju razgradnje, dušik je možda izgubljen zbog prekomjernog zagrijavanja. Kod plinskog grijanja zagrijte tikvicu na ploči od toplinski izolacijskog materijala, s kružnim otvorom takvog promjera da slobodni plamen samo dodiruje dio tikvice koja je ispod površine tekućeg sadržaja (5.5.).

               (c)

               ako crne čestice uđu u vrat tikvice i ne spere ih se u potpunosti u trbuh tikvice kretanjem kiseline u početnim fazama razdoblja snažnog zagrijavanja (to bi se moglo olakšati okretanjem tikvice) treba pustiti da se tikvica dovoljno ohladi i pažljivo je isprati minimalnom količinom vode. Zatim nastaviti razgradnju kako je gore opisano.

         6.3.   Kada se Kjeldahlove tikvice u potpunosti ohlade, dodati 300 ml vode (pogledajte napomenu) u svaku tako da se pažljivo ispere vrat tikvice, i temeljito promiješati sadržaj pazeći na to da se kristali koji su se odvojili otope. Dodati pomagala za vrenje (5.2.) kako bi se osiguralo jednolično vrenje. Zatim u svaku tikvicu dodati 70 ml otopine natrij-hidroksida (4.4.) (pogledajte napomenu) lagano ulijevajući otopinu kroz nakošeni vrat tikvice da se stvori donji sloj u trbušastom dijelu; ne močiti vrh vrata otopinom natrij-hidroksida.

      Napomena: Nužno je da zajednički volumen vode i otopine natrij-hidroksida iznosi 370 ml kako bi se omogućilo sakupljanje oko 150 ml destilata upravo prije nego što uslijedi neujednačeno vrenje („bubnjanje”) (6.4). Stoga, ako se doda veći odgovarajući volumen otopine natrij-hidroksida koncentracije manje od 47 % (m/m), volumen dodane vode smanjit će se prema tome. Na primjer, ako se doda 85 ml od 40 % (m/m) ili 125 ml od 30 % (m/m) otopine natrij-hidroksida, volumen dodane vode iznosit će 285 ml ili 245 ml, tim redoslijedom.
   6.4.   Odmah spojite svaku Kjeldahlovu tikvicu na destilator (5.6.). Pobrinuti se da vrh odvodne cijevi hladila bude uronjen u 50 ml borne kiseline (4.5.) zajedno s 0,20 ml (5 – 6 kapi) indikatorske otopine (4.6.) u čunjastoj tikvici (5.8.). Zavrtite sadržaj svake Kjeldahlove tikvice kako bi ga temeljito promiješali i zakuhali, ali u početku lagano kako bi spriječili pretjerano pjenjenje. Nakon što se sakupi 100 do 125 ml destilata, spuštati svaku čunjastu tikvicu dok se vršak odvodne cijevi hladila ne nađe na otprilike 40 mm iznad oznake za 200 ml. Nastaviti sa svakom pojedinačnom destilacijom dok ne počne neujednačeno vrenje („bubnjanje”), a zatim odmah prestati sa zagrijavanjem. Odvojiti sve Kjeldahlove tikvice i isprati vrh odvodnih cijevi hladila pomoću malo vode, sakupljajući isprani sadržaj u čunjastu tikvicu. Primite na znanje sljedeće zahtjeve:

               (a)

               stupanj destilacije mora biti takav da se otprilike 150 ml destilata sakupi kada započne neujednačeno vrenje („bubnjanje”), a volumen sadržaja svake čunjaste tikvice tada će iznositi otprilike 200 ml.

               (b)

               učinkovitost svakog hladila trebala bi biti takva da temperatura sadržaja svake čunjaste tikvice ne prelazi 25 °C tijekom destilacije.

         6.5.   Titrirati svaki destilat sa standardnom volumetrijskom otopinom (4.7.) dok pH ne bude 4,6 ± 0,1, i pri tome koristiti pH-metar i po želji automatsku biretu. Dodavanje indikatora pomaže pri provjeravanju pravilnog tijeka titracije. Očitati vrijednosti na bireti s točnošću od 0,01 ml pomoću povećala (5.10.) izbjegavajući greške vezane za menisk.
   Titriranje se može provesti samo s indikatorom. Potrebno je titrirati dok boja destilata ne postane jednaka boji prethodno pripremljene otopine od 150 ml vode u koju je dodano 50 ml otopine borne kiseline i 0,20 ml indikatora sadržanog u čunjastoj tikvici (5.8.).
   6.6.   Provesti slijepu probu u skladu s točkama 6.1. do 6.5., i umjesto uzorka mlijeka za postupak uzmite 5 ml destilirane vode i otprilike 0,1 g saharoze (4.8.).

      Napomena: Za titraciju slijepog destilata potreban je samo jako mali volumen standardne volumetrijske otopine (4.7.).
   6.7.   Redovito provjeravajte ispravnost postupka korištenjem dva rekuperacijska pokusa prateći postupak opisan u točkama 6.1. do 6.5.
   6.7.1.   Provjeriti dolazi li do gubitka dušika zbog pretjeranog zagrijavanja ili mehaničkih curenja tijekom destilacije, i to korištenjem ispitivanog uzorka od 0,15 g amonij-oksalata ili sulfata (4.9.) izmjerenog s točnošću od 0,001 g i 0,1 g saharoze (4.8.).
   Postotak rekuperiranog dušika mora iznositi između 99,0 i 100,0 %.
   Niži ili viši rezultati ukazuju na propuste u postupku i/ili netočne koncentracije standardnih otopina (4.7.).
   6.7.2.   Provjeriti je li postupak razgradnje dovoljan za oslobađanje cjelokupnog proteinskog dušika korištenjem ispitivanog uzorka od 0,20 g čistog triptofana, 0,35 g fenacetina ili 0,20 g lizin hidroklorida (4.10.). Sva mjerenja trebala bi biti provedena s točnošću od 0,001 g. Najmanje 98 – 99 % dušika trebalo bi biti rekuperirano.
   7.   SIGURNOSNE MJERE
   Pri radu s koncentriranom sumpornom kiselinom i natrij-hidroksidom i kada rukujete Kjeldahlovim tikvicama, uvijek nosite laboratorijsku kutu, zaštitne naočale i rukavice otporne na kiselinu.
   Nikad ne ostavljajte Kjeldahlove tikvice bez nadzora tijekom destilacije. Zbog potencijalne opasnosti odmah zaustavite destilaciju ako sadržaj tikvice „bubnja” prejako. Ako je struja isključena više od dvije do tri minute, spustite tikvicu za sakupljanje tako da destilacijski vršak bude izvan tekućine.
   8.   IZRAŽAVANJE REZULTATA
   8.1.   Izračun i formula:

   Izračunajte udio dušika (WN), izraženo u gramima dušika na 100 g proizvoda sljedećom formulom:

   pri čemu je:

               WN

               =

               udio dušika,

               V

               =

               volumen standardne volumetrijske otopine kiseline korištene pri određivanju, u mililitrima,

               V0

               =

               volumen standardne volumetrijske otopine kiseline korištene u slijepoj probi u mililitrima,

               c

               =

               koncentracija, izražena u molima po litri standardne volumetrijske otopine kiseline (4.7.),

               m

               =

               masa ispitivanog uzorka u gramima.

         Zaokružite rezultat na 0,001 g na 100 g.
   8.2.   Preciznost

   8.2.1.   Ponovljivost (r): 0,007 g na 100 g.
   8.2.2.   Obnovljivost (R): 0,015 g na 100 g.
   9.   IZMJENE POSTUPAKA
   9.1.   Koristiti opremu za digestiju s cilindričnim tikvicama, umjesto digestora i Kjeldahlovih tikvica opisanih u točkama 5.5. i 5.1. U tom slučaju svaki uređaj treba zasebno provjeriti kako bi se utvrdile potencijalne nepravilnosti (6.7.).
   9.2.   Koristiti parnu destilaciju umjesto izravnog zagrijavanja tikvica (6.4.). Kada instrument ne dopušta korištenje destilirane vode, treba obratiti pažnju na to sadrži li voda hlapljive kiseline ili lužine.
   9.3.   Ispitivani uzorak od 1 g mlijeka (semi-makro Kjeldahl) može se koristiti umjesto 5 g (6.1.) ako:

               —

               se količine reagensa korištenog za mineralizaciju (6.1.): H2SO4, CuSO4 · 5H2O, K2SO4, smanje u istom omjeru (1/5).

               —

               se ukupno trajanje razgradnje (6.2.) smanji na 75 minuta.

               —

               se količina otopina natrij-hidroksida (6.3.) smanji u istom omjeru (1/5).

               —

               se mora koristiti standardna kisela otopina (4.7.) niže koncentracije (0,02 do 0,03 mol/l).

      Napomena: Korištenje jedne ili više od ovih mogućnosti prihvatljivo je samo ako su vrijednost ponovljivosti (8.2.1.) i rezultati dvaju ispitivanja točnosti (6.7.) u skladu s uvjetima propisanima ovom metodom.
   V.   ODREĐIVANJE UDJELA BJELANČEVINA

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom opisuje se referentna metoda za određivanje udjela bjelančevina u toplinski obrađenom mlijeku (članak 3. stavak A3. Direktive 85/397/EEZ).
   2.   DEFINICIJA

      Udio proteina: je vrijednost koja se dobije množenjem udjela ukupnog dušika, izraženog kao maseni udio, određenog u skladu s metodom opisanom u odjeljku IV. stavku 3., s odgovarajućim faktorom (3.).
   3.   IZRAČUN
   Udio bjelančevina u mlijeku kao maseni udio = 6,38 x udio ukupnog dušika N u mlijeku %.
   VI.   ODREĐIVANJE SPECIFIČNE MASE

   1.   OPSEG I PODRUČJE PRIMJENE
   Ovim postupkom opisuje se referentna metoda određivanja specifične mase sirovog mlijeka i punomasnog mlijeka, djelomično obranog mlijeka i obranog mlijeka na 20 °C.
   2.   DEFINICIJA
   Specifična masa mlijeka je omjer mase određenog volumena mlijeka na 20 °C i mase istog volumena vode na 20 °C.
   3.   NAČELO
   Specifična masa na 20 °C određuje se hidrometrom.
   4.   OPREMA I STAKLENI PRIBOR
   Uobičajena laboratorijska oprema, a naročito:
   4.1.   Hidrometar

   Specifični gravitacijski hidrometar je instrument koji se sastoji od staklenog plovka koji je u svom donjem dijelu širok i težak. Cilindrična staklena cjevčica je spojena na gornji kraj plovka te je usporedna s njim; gornji dio cjevčice je zatvoren.
   Stakleni plovak sadrži teret (olovo, živa itd.) namijenjen prilagođavanju mase hidrometra. Cjevčica ima skalu od 1,025 do 1,035 g/ml.
   Hidrometar bi trebalo provjeriti piknometrijskom metodom, korištenjem piknometra kapaciteta oko 100 ml koji je opremljen termometrom za mjerenje preciznosti.
   4.2.   Cilindri (stakleni ili od nehrđajućeg čelika).
   Njihove minimalne dimenzije trebale bi biti sljedeće:

               —

               unutarnji promjer otprilike 35 mm

               —

               unutarnja visina otprilike 225 mm.

         4.3.   Vodena kupelj regulirana na 20 ± 0,1 °C.
   4.4.   Vodena kupelj regulirana na 40 ± 2 °C.
   4.5.   Termometar, s označenom skalom podijeljenom na 0,5 °C.
   5.   POSTUPAK
   5.1.   Promiješati uzorak preokretanjem kako bi se raspršila mast i staviti ga u vodenu kupelj (4.4.). Pustiti da uzorak dosegne temperaturu od 40 °C i održavati tu temperaturu pet minuta. Temeljito promiješati laganim preokretanjem kako bi bili sigurni da se mast ravnomjerno rasporedila. Ohladiti na 20 °C u drugoj vodenoj kupelji (4.3.).
   5.2.   Temeljito promiješati uzorak laganim preokretanjem kako bi se izbjegao ulazak zraka. Uliti mlijeko u cilindar (4.2.) koji se mora držati nagnutim kako bi izbjegli stvaranje pjene ili balončića. Koristiti dostatnu količinu uzorka mlijeka kako bi bili sigurni da će se dio preliti iz cilindra kada se u uzorak uroni hidrometar (4.1.). Pažljivo spustiti hidrometar u mlijeko i pustite ga da slobodno pluta dok ne postigne ravnotežu. Cilindar treba položiti okomito. Hidrometar treba biti namješten u sredini stupca tekućine i ne bi trebao dodirivati stranice cilindra.
   5.3.   Kada hidrometar postigne ravnotežu očitati oznaku na vrhu meniskusa.
   5.4.   Odmah nakon što se izvrši očitavanje na hidrometru staviti termometar (4.5.) u uzorak i očitati temperaturu s točnošću od 0,5 °C. Temperatura ne smije odstupati više od ± 2 °C od ± 20 °C.
   6.   ISPRAVAK TEMPERATURE
   6.1.   Ako temperatura uzorka mlijeka ne iznosi točno 20 °C pri mjerenju specifične mase, onda se dobiveni rezultat mora ispraviti dodavanjem određenoj specifičnoj masi 0,0002 za svaki stupanj celzija iznad 20 °C ili oduzimanjem 0,0002 za svaki stupanj celzija ispod 20 °C. Ovaj ispravak vrijedi samo ako temperatura uzorka mlijeka odstupa do 5 °C od 20 °C.
   7.   IZRAŽAVANJE REZULTATA
   Metoda izračuna i formula: specifična masa uzorka izražava se u g/ml obranog mlijeka na 20 °C u skladu sa sljedećom formulom:

   pri čemu je

               mv

               =

               specifična masa uzorka očitana na hidrometru (5.4.) u g/l

               MG

               =

               udio masti u uzorku u g/l

               0,92

               =

               gustoća masti.

         8.   PRECIZNOST
   8.1.   Ponovljivost (r): 0,0003 g/ml.
   8.2.   Obnovljivost (R): 0,0015 g/ml.
   Dodatak
   (Prilogu II.)
   ALTERNATIVNI POSTUPAK KOJI UKLJUČUJE KORIŠTENJE EPRUVETA ZA EKSTRAKCIJU MASTI SA SIFONOM ILI NASTAVKOM BOCE ŠTRCALJKE
   A.1.   POSTUPAK
   A.1.1.   Priprema ispitivanog uzorka

   Pogledati 6.1.
   A.1.2.   Ispitivani uzorak

   Postupiti kako je navedeno pod 6.2., ali pri tome koristiti epruvete za ekstrakciju masti (pogledajte 5.6.).
   Ispitivani uzorak treba u potpunosti staviti na dno epruvete za ekstrakciju.
   A.1.3.   Slijepa proba

   Pogledati 6.3.
   A.1.4.   Priprema posude za sakupljanje masti

   Pogledati 6.4.
   A.1.5.   Određivanje

   A.1.5.1.   Dodati 2 ml otopine amonijaka (4.1.), ili jednaki volumen otopine amonijaka veće koncentracije, i temeljito promiješati s prethodno pripremljenim ispitivanim uzorkom na dnu epruvete. Nakon dodavanja amonijaka, provedite određivanje bez odgađanja.
   A.1.5.2.   Dodati 10 ml etanola (4.2.) i lagano, ali temeljito promiješati na dnu epruvete. Po želji dodati dvije kapi otopine kongo crvenila ili krezol crvenila (4.3.).
   A.1.5.3.   Dodati 25 ml dietiletera (4.4.), zatvoriti epruvetu plutenim čepom zasićenim vodom ili zatvaračem natopljenim vodom (5.6.), i snažnije tresti epruvetu, ali ne previše snažno (kako bi se izbjeglo nastajanje postojanih emulzija), i stalno je preokretati jednu minutu. Ako je to potrebno, ohladiti epruvetu u tekućoj vodi, a zatim pažljivo odstraniti pluteni čep ili drugi zatvarač i isprati čep i vrat epruvete s malo smjese otapala (4.6.) korištenjem boce štrcaljke (5.8.) tako da isprani sadržaj uđe u epruvetu.
   A.1.5.4.   Dodati 25 ml petroleja (4.5.), zatvoriti epruvetu s ponovno natopljenim plutenim čepom ili drugim zatvaračem (ponovno ga natopiti uranjanjem u vodu) i lagano tresti epruvetu 30 sekundi kako je opisano u točki A.1.5.3.
   A.1.5.5.   Centrifugirati zatvorenu epruvetu jednu do pet minuta s rotacijskom frekvencijom od 500 do 600 okretaja u minuti-1 (5.2.). Ako centrifuga nije na raspolaganju (pogledajte napomenu pod 5.2.), pustiti zatvorenu epruvetu da stoji u stalku (5.7.) najmanje 30 minuta, dok gornji sloj ne postane bistar i jasno odvojen od vodenog sloja. Prema potrebi ohladiti epruvetu pod tekućom vodom.
   A.1.5.6.   Pažljivo odstraniti pluteni čep ili drugi zatvarač i isprati čep i vrat epruvete s malo smjese otapala tako da isprani sadržaj uđe u epruvetu.
   A.1.5.7.   Umetnuti sifonski nastavak ili nastavak boce štrcaljke u epruvetu i gurnuti prema dolje dugi unutarnji krak nastavka dok dovod ne bude otprilike 3 mm iznad granice između slojeva. Unutarnji krak nastavka treba biti paralelan s osi epruvete za ekstrakciju.
   Pažljivo preliti gornji sloj iz epruvete u pripremljenu posudu za sakupljanje masti (6.4.) koja sadrži nekoliko pomagala za vrenje (5.10.) u slučaju tikvica (neobavezno s metalnim posudama), izbjegavajući da pri tome prenesete dio vodenog sloja. Isperite odvod nastavka s malo smjese otapala, sakupljajući isprani sadržaj u posudu za sakupljanje masti.
   A.1.5.8.   Otpustiti nastavak iz vrata epruvete, lagano podignuti nastavak i isprati donji dio njegovog duljeg unutarnjeg kraka s malo smjese otapala. Spustiti i ponovno umetnuti nastavak pa prenijeti isprani sadržaj u posudu za sakupljanje masti.
   Isprati odvod nastavka s malo smjese otapala, sakupljajući isprani sadržaj u posudi. Po želji se otapalo ili dio otapala mogu ukloniti iz posude destilacijom ili isparavanjem, kako je opisano u točki 6.5.12.
   A.1.5.9.   Ponovno otpustiti nastavak iz vrata, polako podignuti nastavak i dodati 5 ml etanola sadržaju epruvete, koristeći etanol za ispiranje dugog unutarnjeg kraka nastavka; promiješati kako je opisano u točki A.1.5.2.
   A.1.5.10.   Provesti drugu ekstrakciju ponavljanjem postupka opisanog u točkama A.1.5.3. do A.1.5.8., ali pri tome koristiti samo 15 ml dietiletera (4.4.) i 15 ml petroleja (4.5.). Upotrijebiti eter za ispiranje dugog unutarnjeg kraka nastavka dok se uklanja nastavak iz epruvete nakon prethodne ekstrakcije.
   A.1.5.11.   Provesti treću ekstrakciju ponovnim ponavljanjem postupka opisanog u točkama A.1.5.3. do A.1.5.8., koristeći 15 ml dietiletera i 15 ml petroleja i ispirući dugi unutarnji krak nastavka u skladu s točkom A.15.10.

      Treću ekstrakciju možete izostaviti kod obranog mlijeka.

   A.1.5.12.   Postupite kako je opisano u točkama 6.5.12. do 6.5.16.


title: 2008/855/EZ: Odluka Komisije od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u nekim državama članicama (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6349)  Tekst značajan za EGP

text:
                  03/Sv. 64

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  190

            32008D0855

                  L 302/19

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            ODLUKA KOMISIJE
      od 3. studenoga 2008.
      o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u nekim državama članicama
      (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6349)
      (Tekst značajan za EGP)
      (2008/855/EZ)
      KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
      uzimajući u obzir Akt o pristupanju Bugarske i Rumunjske, a posebno njegov članak 42.,
      uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/662/EEZ od 11. prosinca 1989. o veterinarskim pregledima u trgovini unutar Zajednice radi uspostave unutarnjeg tržišta (1), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (2), a posebno njezin članak 10. stavak 4.,
      budući da:

                  (1)

                  Direktivom Vijeća 2001/89/EZ od 23. listopada 2001. o mjerama Zajednice za kontrolu klasične svinjske kuge (3) uvode se minimalne mjere Zajednice za kontrolu te bolesti. Propisuju se i mjere koje je potrebno poduzeti u slučaju izbijanja klasične svinjske kuge. Te mjere uključuju planove država članica za iskorjenjivanje klasične svinjske kuge kod divljih svinja te hitno cijepljenje divljih svinja pod određenim uvjetima.

                  (2)

                  Odluka Komisije 2006/805/EZ od 24. studenoga 2006. mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u nekim državama članicama (4) je bila donesena kao odgovor na izbijanje klasične svinjske kuge u tim državama članicama. Ta odluka donosi mjere kontrole bolesti u pogledu klasične svinjske kuge u područjima onih država članica u kojima je ta bolest prisutna kod divljih svinja kako bi se spriječilo širenje bolesti na druga područja Zajednice.

                  (3)

                  Te države članice trebaju poduzeti odgovarajuće mjere da bi spriječile širenje klasične svinjske kuge. Stoga su podnijele Komisiji planove za iskorjenjivanje te planove za hitno cijepljenje protiv te bolesti u kojima navode mjere potrebne za iskorjenjivanje bolesti na područjima koja su u planovima označena kao zaražena te mjere koje je potrebno primijeniti na svinjogojskim gospodarstvima na tim područjima.

                  (4)

                  U državama članicama ili njihovim područjima registrirane su različite epidemiološke situacije u pogledu klasične svinjske kuge. Zbog jasnoće zakonodavstva Zajednice, primjereno je predvidjeti tri različita popisa područja s obzirom na epidemiološku situaciju u svakom području.

                  (5)

                  Kao opće pravilo, s obzirom da premještanje živih svinja iz zaraženih područja predstavlja veći rizik nego kretanje mesa, mesnih pripravaka i mesnih proizvoda, premještanje živih svinja iz država članica o kojima je riječ treba zabraniti.

                  (6)

                  Sjeme, jajne stanice i zameci podrijetlom od zaraženih životinja mogu doprinijeti širenju virusa klasične svinjske kuge. Primjereno je radi sprečavanja širenja klasične svinjske kuge na druga područja Zajednice zabraniti otpremu sjemena, jajnih stanica i zametaka iz područja navedenih u Prilogu ovoj Odluci.

                  (7)

                  Primjereno je da su na jednom popisu navedene države članice i područja na kojima je epidemiološko stanje klasične svinjske kuge najpovoljnije i stoga odstupanjem od načelne zabrane žive svinje se mogu otpremati u druga područja pod ograničenjima, ali uz primjenu zaštitnih mjera. Nadalje, svježe svinjsko meso s gospodarstava koja se nalaze na tim područjima te mesni pripravci i mesni proizvodi koji se sastoje od ili sadrže meso tih svinja mogu se otpremati u druge države članice.

                  (8)

                  Određena područja pogođena klasičnom svinjskom kugom kod divljih svinja su podijeljena nacionalnim granicama i uključuju susjedna državna područja dviju država članica. Potrebno je također propisati mjere kontrole bolesti u pogledu ograničenja otpremanja živih svinja, unutar pogođenih susjednih područja, koja se nalaze u dvije različite države članice.

                  (9)

                  S obzirom na epidemiološku situaciju u određenim dijelovima Mađarske i Slovačke, primjereno je da se ta područja uvrste u prvi popis područja.

                  (10)

                  Na drugi popis treba uvrstiti područja u kojima je epidemiološka situacija kod populacije divljih svinja ili kod gospodarstava svinja manje povoljna zbog povremenih izbijanja. Iz ovih područja ne smiju se otpremati u druge države članice žive svinje već svježe svinjsko meso s gospodarstava za koja se smatra da su sigurna te mesni pripravci i mesni proizvodi koji se sastoje od ili sadrže meso tih svinja, uz poštivanje nekih dodatnih zaštitnih mjera koje je potrebno propisati ovom Odlukom.

                  (11)

                  Na treći popis treba uvrstiti područja s kojih se ni žive svinje niti svježe svinjsko meso, te mesni proizvodi ne smiju načelno otpremati u druge države članice. Međutim primjereno je da takvi mesni pripravci i mesni proizvodi koji se sastoje od ili sadrže svinjsko meso mogu biti otpremljeni u druge države članice, ako su tretirani na takav način da se bilo koji prisutan virus klasične svinjske kuge uništi.

                  (12)

                  Nadalje, primjereno je radi sprečavanja širenja klasične svinjske kuge na druga područja Zajednice, predvidjeti da za otpremu svježeg mesa svinja, te mesnih pripravaka i mesnih proizvoda koji se sastoje od ili sadrže svinjsko meso iz država članica u kojima se nalaze područja uvrštena na treći popis, vrijede određeni uvjeti. Posebno takvo svinjsko meso te proizvodi i pripravci od mesa svinja moraju biti označeni posebnim oznakama, koje nije moguće zamijeniti s oznakama zdravstvene ispravnosti predviđenim u Uredbi (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi (5) i identifikacijskom oznakom predviđenom u Uredbi (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o posebnim higijenskim pravilima za hranu životinjskog podrijetla (6).

                  (13)

                  Kako bi se spriječilo širenje klasične svinjske kuge na druga područja Zajednice, kad za državu članicu vrijedi zabrana otpremanja svježeg mesa svinja te mesnih pripravaka i mesnih proizvoda koji se sastoje od ili sadrže svinjsko meso iz određenih dijelova njenog državnog područja, potrebno je propisati određene zahtjeve, a posebno u pogledu certificiranja za otpremu takvog mesa, pripravaka i proizvoda iz drugih dijelova državnog područja te države članice, koja nisu pod zabranom.

                  (14)

                  Odluka 2006/805/EZ je bila nekoliko puta izmijenjena. Stoga je primjereno ukinuti tu Odluku i zamijeniti je ovom Odlukom.

                  (15)

                  Mjere predviđene ovom Odlukom su u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

            DONIJELA JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Predmet i područje primjene
      Ovom se Odlukom određuju određene mjere kontrole u pogledu klasične svinjske kuge u državama članicama ili njihovim područjima, kao je određeno u Prilogu (države članice o kojima je riječ).
      Primjenjuje se ne dovodeći u pitanje planove za iskorjenjivanje klasične svinjske kuge i planove za hitno cijepljenje protiv te bolesti koje je odobrila Komisija.
      Članak 2.
      Zabrana otpremanja živih svinja iz područja navedenih u Prilogu u druge države članice
      Dotične države članice osiguravaju da sa svojeg državnog područja u druge države članice otpremaju žive svinje samo ako svinje dolaze iz:

                  (a)

                  područja, koja nisu navedena u Prilogu; i

                  (b)

                  gospodarstva, na koja tijekom razdoblja od 30 dana neposredno prije datuma otpreme nisu uvođene žive svinje s područja navedenih u Prilogu.

            Članak 3.
      Odstupanja u vezi otpremanja živih svinja između država članica iz područja navedenih u dijelu I Priloga
      1.   Odstupanjem od članka 2., država članica pošiljateljica može dozvoliti otpremanje živih svinja podrijetlom s gospodarstava koja se nalaze na području navedenom u dijelu I Priloga do gospodarstava ili klaonica koje se nalaze na području navedenom u tom dijelu Priloga, a pripada drugoj državi članici, pod uvjetom da takve svinje dolaze s gospodarstva na kojem:

                  (a)

                  tijekom razdoblja od 30 dana neposredno prije datuma otpreme nisu uvođene žive svinje;

                  (b)

                  je službeni veterinar obavio klinički pregled na klasičnu svinjsku kugu u skladu s postupcima kontrole i uzorkovanja propisanim u dijelu A i u točkama 1., 2. i 3. dijela D poglavlja IV Priloga Odluci Komisije 2002/106/EZ (7)

                  (c)

                  su tijekom razdoblja od sedam dana neposredno prije datuma otpreme provedeni testovi lančane reakcije polimerazom na klasičnu svinjsku kugu s negativnim rezultatima u skladu s dijelom C poglavlja VI Priloga Odluci 2002/106/EZ na uzorcima krvi koji su uzeti od svinja namijenjenih otpremi; najmanji broj svinja za uzorkovanje mora biti dovoljan da se u skupini svinja namijenjenih za otpremu omogući otkrivanje 5 % prevalencije s 95 % stupnjem pouzdanosti.

            Međutim, točka (c) se ne primjenjuje:

                  i.

                  na svinje koje se otpremaju direktno u klaonice za potrebe neodgodivog klanja;

                  ii.

                  na svinje koje se otpremaju na susjedno područje države članice navedeno u dijelu I Priloga;

                  iii.

                  kad država članica odredišta izda prethodno odobrenje.

            2.   Kod otpremanja svinja iz stavka 1. ovog članka, dotične države članice osiguravaju da zdravstveni certifikat iz članka 9. točke (a) sadrži dodatne informacije o datumima kliničkog pregleda, i ako je primjereno, broju uzorkovanih životinja i rezultatima testa lančane reakcije polimerazom, kako je previđeno u stavku 1. ovog članka.
      Članak 4.
      Premještanje i provoz živih svinja u dotičnim državama članicama
      1.   Dotične države članice osiguravaju da se s gospodarstava koja se nalaze na područjima navedenim u Prilogu ne otpremaju žive svinje na druga područja na državnom području iste države članice, osim:

                  (a)

                  svinja koje se otpremaju direktno u klaonicu za potrebe neposrednog klanja;

                  (b)

                  s gospodarstava na kojima:

                              i.

                              su provedeni klinički pregledi i testovi lančane reakcije polimerazom na klasičnu svinjsku kugu s negativnim rezultatima u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkama (b) i (c); ili

                              ii.

                              su provedeni klinički pregledi s negativnim rezultatima i pod uvjetom da nadležno veterinarsko tijelo mjesta odredišta izda prethodno odobrenje.

            2.   Dotične države članice, koje otpremaju svinje s područja navedenih u dijelu I Priloga na druga područja navedena u tom dijelu Priloga osiguravaju da se prijevoz svinja odvija samo po glavnim cestama ili željeznicama, bez bilo kakvih stajanja vozila koje prevozi svinje, ne dovodeći u pitanje odredbe Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 (8).
      Članak 5.
      Zabrana otpremanja pošiljki sjemena svinja, te jajnih stanica i zametaka svinja iz područja navedenih u Prilogu
      Dotične države članice osiguravaju da sa svog državnog područja u druge države članice ne otpremaju nikakve pošiljke sljedećih proizvoda:

                  (a)

                  sjeme svinja, osim ako sjeme potječe od nerasta koji se drže u odobrenom centru za sakupljanje iz članka 3. točke (a) Direktive Vijeća 90/429/EEZ (9) i koji se nalazi izvan područja navedenog u Prilogu ovoj Odluci;

                  (b)

                  jajne stanice i zameci svinja, osim ako jajne stanice i zameci potječu od svinja koje se drže na gospodarstvima izvan područja navedenih u Prilogu.

            Članak 6.
      Otpremanje svježeg mesa svinja i nekih mesnih pripravaka i mesnih proizvoda s područja navedenih u dijelu II. Priloga
      1.   Dotične države članice na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu II. Priloga, osiguravaju da se pošiljke s gospodarstava koja se nalaze na tim područjima svježeg mesa svinja, mesnih pripravaka i mesnih proizvoda koji se sastoje od i sadrže meso tih svinja, otpremaju u druge države članice samo ako:

                  (a)

                  niti jedan slučaj klasične svinjske kuge nije bio zabilježen u proteklih 12 mjeseci na predmetnom gospodarstvu, a gospodarstvo se nalazi izvan zaraženog ili ugroženog područja;

                  (b)

                  su svinje boravile na gospodarstvu najmanje 90 dana, a na gospodarstvo nisu uvođene žive svinje u razdoblju od 30 dana neposredno prije datuma otpremanja u klaonicu;

                  (c)

                  je gospodarstvo pregledano barem dvaput godišnje od strane nadležnog veterinarskog tijela, koje mora:

                              i.

                              slijediti smjernice iz poglavlja III Priloga Odluci 2002/106/EZ;

                              ii.

                              obaviti klinički pregled u skladu s postupcima uzorkovanja i kontrole iz dijela A poglavlja IV Priloga Odluci 2002/106/EZ;

                              iii.

                              provjeriti učinkovitu primjenu odredbi iz druge alineje, te četvrte do sedme alineje članka 15. stavka 2. točke (b) Direktive 2001/89/EZ;

                  (d)

                  je prije odobrenja za otpremu svinja u klaonicu, službeni veterinar proveo klinički pregled na klasičnu svinjsku kugu u skladu s postupcima kontrole i uzorkovanja određenim u točkama 1.,2. i 3. dijela D poglavlja IV Priloga Odluci 2002/106/EZ.

            2.   Međutim, u slučaju da se gospodarstvo sastoji od dvije ili više odvojenih proizvodnih jedinica pri čemu su struktura, veličina i udaljenost između ovih proizvodnih jedinica, kao i djelatnosti koje se u njima obavljaju takve da proizvodne jedinice predstavljaju potpuno odvojene objekte za smještaj, držanje i hranidbu, nadležno veterinarsko tijelo može odobriti otpremu svježeg mesa svinja, mesnih pripravaka i mesnih proizvoda samo iz određenih proizvodnih jedinica koje ispunjavaju uvjete iz članka 6. stavka 1.
      Članak 7.
      Zabrana otpremanja svježeg mesa svinja i određenih mesnih pripravaka i mesnih proizvoda s područja navedenih u dijelu III. Priloga
      1.   Dotične države članice, na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu III. Priloga osiguravaju da se niti jedna pošiljka svježeg mesa svinja te mesnih pripravaka i proizvoda koja se sastoji od ili sadrži takvo meso ne otpremi s gospodarstava koja se nalaze u područjima navedenim u dijelu III. Priloga u druge države članice.
      2.   Odstupajući od stavka 1., dotične države članice na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu III. Priloga mogu dozvoliti otpremu svježeg mesa svinja iz stavka 1. te mesnih proizvoda i pripravaka koja se sastoje od ili sadrži takvo meso u druge države članice ako su proizvodi:

                  (a)

                  proizvedeni i prerađeni u skladu s člankom 4. stavkom 1. Direktive Vijeća 2002/99/EZ (10);

                  (b)

                  imaju veterinarski certifikat u skladu s člankom 5. Direktive Vijeća 2002/99/EZ; i

                  (c)

                  popraćeni odgovarajućom zdravstvenim certifikatom za trgovinu unutar Zajednice, kako propisuje Uredba Komisije (EZ) br. 599/2004 (11) čiji dio II je potrebno dopuniti sljedećim:
                  „Proizvod u skladu s Odlukom Komisije 2008/855/EZ od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u nekim državama članicama (*).

                     (*)  SL L 302, 13.11.2008., str. 19.”"

            Članak 8.
      Posebne oznake zdravstvene ispravnosti i zahtjevi certificiranja svježeg mesa, mesnih pripravaka i mesnih proizvoda, za koje vrijedi zabrana iz članka 7. stavka 1.
      Dotične države članice, na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu III Priloga osiguravaju da su svježe meso te mesni pripravci i mesni proizvodi koji podliježu zabrani iz članka 7. stavka 1. označeni posebnom oznakom zdravstvene ispravnosti, koja ne smije biti ovalna i koju nije moguće zamijeniti s:

                  —

                  identifikacijskom oznakom za mesne pripravke i mesne proizvode koji se sastoje od ili sadrže svinjsko meso, a koje je predviđena u odjeljku I. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 853/2004, i

                  —

                  oznakom zdravstvene ispravnosti za svježe svinjsko meso, a koja je predviđena u poglavlju III. odjeljka I. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 854/2004.

            Članak 9.
      Zahtjevi za zdravstveno certificiranje za dotične države članice
      Dotična država članica osiguravaju da se zdravstveni certifikat iz:

                  (a)

                  članka 5. stavka 1. Direktive Vijeća 64/432/EEZ (12) koji prati svinje otpremljene s njenog državnog područja, dopuni sljedećim tekstom:
                  „Životinje u skladu s Odlukom Komisije 2008/855/EZ od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u određenim državama članicama (**).

                     (**)  SL L 302, 13.11.2008., str. 19.”"

                  (b)

                  članka 6. stavka 1. Direktive 90/429/EEZ koja prati sjeme nerasta otpremljeno s njenog državnog područja, dopuni sljedećim tekstom:
                  „Sjeme u skladu s Odlukom Komisije 2008/855/EZ od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u određenim državama članicama (***).

                     (***)  SL L 302, 13.11.2008., str. 19.”"

                  (c)

                  članka 1. Odluke Komisije 95/483/EZ (13) koja prati zametke i jajne stanice svinja otpremljene s njenog državnog područja, dopuni sljedećim tekstom:
                  „Zameci/jajne stanice (****) u skladu s Odlukom Komisije 2008/855/EZ od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u određenim državama članicama (*****).

                     (****)  Prekrižiti nepotrebno."

                     (*****)  SL L 302, 13.11.2008., str. 19.”"

            Članak 10.
      Zahtjevi certificiranja za države članice na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu III Priloga
      Dotične države članice na čijem državnom području se nalaze područja navedena u dijelu III Priloga ovoj Odluci osigurava da svježe svinjsko meso s gospodarstava, koja se nalaze izvan područja navedenih u dijelu III Priloga, te mesni pripravci i mesni proizvodi, koji se sastoje od ili sadrže takvo meso, na koje se ne odnosi zabrana iz članka 7. stavka 1. i koji se otpremaju u druge države članice:

                  (a)

                  podliježu veterinarskom certificiranju u skladu s člankom 5. stavkom 1. Direktive 2002/99/EZ; i

                  (b)

                  popraćeni su odgovarajućom zdravstvenim certifikatom za trgovinu unutar Zajednice kako je propisano člankom 1. Uredbe (EZ) br. 599/2004, čiji Dio II se nadopunjuje sljedećim tekstom:
                  „Svježe svinjsko meso te mesni pripravci i proizvodi koji se sastoje od ili sadrže svinjsko meso, u skladu s Odlukom Komisije 2008/855/EZ od 3. studenoga 2008. o mjerama kontrole zdravlja životinja u pogledu klasične svinjske kuge u određenim državama članicama (******).

                     (******)  SL L 302, 13.11.2008., str. 19.”"

            Članak 11.
      Zahtjevi za gospodarstva i prijevozna sredstva na područjima navedenim u Prilogu
      Države članice o kojima je riječ osiguravaju da:

                  (a)

                  se na svinjogojskim gospodarstvima na područjima navedenim u Prilogu ovoj Odluci primjenjuju odredbe iz druge i četvrte do sedme alineje članka 15. stavka 2. točke (b) Direktive 2001/89/EZ;

                  (b)

                  se vozila koja su bila korištena pri prijevozu svinja podrijetlom s gospodarstava koja se nalaze unutar područja navedenih u Prilogu ovoj Odluci očiste i dezinficiraju neposredno nakon svake operacije te da prijevoznik dostavi dokaze o takvom čišćenju i dezinfekciji.

            Članak 12.
      Zahtijevane informacije od dotičnih država članica
      Države članice o kojima je riječ obavješćuju Komisiju i države članice u okviru Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja o rezultatima nadzora klasične svinjske kuge kojeg su provodile na područjima navedenim u Prilogu, kako je predviđeno u planovima za iskorjenjivanje klasične svinjske kuge ili u planovima za hitno cijepljenje protiv te bolesti koje je odobrila Komisija i koji su navedeni u drugom stavku članka 1.
      Članak 13.
      Sukladnost
      Države članice mijenjaju mjere koje primjenjuju u trgovini tako da ih usklade s ovom Odlukom te ih objavljuju na primjeren način. O tome odmah obavješćuju Komisiju.
      Članak 14.
      Stavljanje izvan snage
      Odluka 2006/805/EZ se stavlja izvan snage.
      Članak 15.
      Primjena
      Ova se odluka primjenjuje do 31. prosinca 2009.
      Članak 16.
      Adresati
      Ova je Odluka upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 3. studenoga 2008.

               Za Komisiju

            Androulla VASSILIOU

               Članica Komisije

         (1)  SL L 395, 30.12.1989., str. 13.

         (2)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

         (3)  SL L 316, 1.12.2001., str. 5.

         (4)  SL L 329, 25.11.2006., str. 67.

         (5)  SL L 139, 30.4.2004., str. 206. Ispravak u SL L 226, 25.6.2004., str. 83.

         (6)  SL L 139, 30.4.2004., str. 55. Ispravak u SL L 226, 25.6.2004., str. 22.

         (7)  SL L 39, 9.2.2002., str. 71.

         (8)  SL L 3, 5.1.2005., str. 1.

         (9)  SL L 224, 18.8.1990., str. 62.

         (10)  SL L 18, 23.1.2003., str. 11.

         (11)  SL L 94, 31.3.2004., str. 44.

         (12)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

         (13)  SL L 275, 18.11.1995., str. 30.

         PRILOG

            DIO I

         1.   Njemačka

         A.   Rhineland-Palatinate

                     (a)

                     u okrugu Ahrweiler: općine Adenau i Altenahr;

                     (b)

                     u okrugu Vulkaneifel: općine Obere Kyll i Hillesheim, u općini Daun područja Betteldorf, Dockweiler, Dreis-Brück, Hinterweiler i Kirchweiler, u općini Kelberg područja Beinhausen, Bereborn, Bodenbach, Bongard, Borler, Boxberg, Brücktal, Drees, Gelenberg, Kelberg, Kirsbach, Mannebach, Neichen, Nitz, Reimerath i Welcherath, u općini Gerolstein područja Berlingen, Duppach, Hohenfels-Essingen, Kalenborn-Scheuern, Neroth, Pelm i Rockeskyll i grad Gerolstein;

                     (c)

                     u okrugu Eifekreisl Bitburg-Prüm: u općini Prüm područja Büdesheim, Kleinlangenfeld, Neuendorf, Olzheim, Roth bei Prüm, Schwirzheim i Weinsheim.

               B.   Sjeverna Rajna-Vestfalija

                     (a)

                     u okrugu Euskirchen: gradovi Bad Münstereifel, Mechernich, Schleiden, u gradu Euskirchen, područja Billig, Euenheim, Euskirchen (centar), Flamersheim, Kirchheim, Kuchenheim, Kreuzweingarten, Niederkastenholz, Palmersheim, Rheder, Roitzheim, Schweinheim, Stotzheim, Wißkirchen i općine Blankenheim, Dahlem, Hellenthal, Kall i Nettersheim;

                     (b)

                     u okrugu Rhein-Sieg: u gradu Meckenheim područja Ersdorf i Altendorf, u gradu Rheinbach područja Oberdrees, Niederdrees, Wormersdorf, Todenfeld, Hilberath, Merzbach, Irlenbusch, Queckenberg, Kleinschlehbach, Großschlehbach, Loch, Berscheidt, Eichen i Kurtenberg, u općini Swisttal područja Miel i Odendorf.

               2.   Francuska

         Područje departmana Bas-Rhin i Moselle smješten zapadno od Rajne i kanala Rajna-Marna, sjeverno od autoceste A 4, istočno od rijeke Sarre i južno od granice s Njemačkom te općine Holtzheim, Lingolsheim i Eckbolsheim.
         3.   Mađarska

         Područje županije Nógrád i područje županije Pest, sjeverno istočno od Dunava, južno od granice sa Slovačkom, zapadno od granice sa županijom Nógrád i sjeverno od autoceste E71, područje županije Heves, istočno od granice sa županijom Nógrád, južno i zapadno od granice sa županijom Borsod-Abaúj-Zemplén i sjeverno od autoceste E71, te područje županije Borsod-Abaúj-Zemplén, južno od granice sa Slovačkom, istočno od granice sa županijom Heves, sjeverno in zapadno od autoceste E71, južno od glavne ceste br. 37 (dio između autoceste E71 i glavne ceste br. 26) i zapadno od glavne ceste br. 26.
         4.   Slovačka

         Područje Okružne veterinarske i prehrambene uprave (DVFA) na području Žiar nad Hronom (koji obuhvaća okruge Žiar nad Hronom, Žarnovica i Banská Štiavnica), Zvolen (koji obuhvaća okruge Zvolen, Krupina i Detva), Lučenec (koji obuhvaća okruge Lučenec i Poltár), Veľký Krtíš (koji obuhvaća okruge Veľký Krtíš), Komárno (koji obuhvaća okruge Komárno), Nové Zámky (koji obuhvaća orkuge Nové Zámky), Levice (koji obuhvaća okrugeLevice) i Rimavská Sobota (koji obuhvaća okruge Rimavská Sobota).

            DIO II

            Bugarska

         Cijelo državno područje Bugarske.

            DIO III

         …


title: 1999/518/EZ: Odluka Komisije od 28. srpnja 1999. o izmjeni Odluke 94/360/EZ o smanjenoj učestalosti fizičkih pregleda pošiljaka određenih proizvoda koji se unose iz trećih zemalja na temelju Direktive Vijeća 90/675/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(1999) 2517)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 53

               HR

               Službeni list Europske unije

               13

         31999D0518

               L 197/50

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 28. srpnja 1999.
   o izmjeni Odluke 94/360/EZ o smanjenoj učestalosti fizičkih pregleda pošiljaka određenih proizvoda koji se unose iz trećih zemalja na temelju Direktive Vijeća 90/675/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(1999) 2517)
   (Tekst značajan za EGP)
   (1999/518/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 97/78/EZ od 18. prosinca 1997. o utvrđivanju načela kojima se uređuje organizacija veterinarskih pregleda proizvoda koji u Zajednicu ulaze iz trećih zemalja (1), a posebno njezin članak 22. stavak 6.,

               (1)

               budući da su 16. srpnja 1999. nadležna švicarska državna tijela obavijestila službe Komisije da je u goveđemu mesu uvezenom iz jednoga objekta u Sjedinjenim Američkim Državama (SAD) u dva navrata otkriven dietilstilbestrol (DES);

               (2)

               budući da je korištenje DES-a u stočarstvu zbog njegovih toksičnih svojstava zabranjeno na temelju članka 2. stavka (a) i članka 3. stavka (a) Direktive Vijeća 96/22/EZ o zabrani primjene određenih tvari hormonskog ili tireostatskog učinka i beta-agonista na farmskim životinjama (2);

               (3)

               budući da je zbog istih razloga uporaba DES-a zabranjena i u SAD-u;

               (4)

               budući da službe Komisije nisu od državnih tijela SAD-a primile nikakvo službeno objašnjenje o tom problemu ili o mjerama poduzetima kako bi se situacija stavila pod kontrolu;

               (5)

               budući da bi inspekcijske mjere koje se primjenjuju na graničnim inspekcijskim postajama Zajednice trebale uključivati i posebno testiranje na stilbene;

               (6)

               budući da su mjere predviđene ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za veterinarstvo,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U Odluci 94/360/EZ (3), druga alineja stavka 1. članka 1. točke (a) mijenja se i glasi:

               „—

               dva službena uzorka uzimaju se iz svake pošiljke te se ispituju na ostatke bilo kojeg od ksenobiotičnih hormona melengestrol acetata, trenobolona, zeranola i stilbena, uključujući i dietilstilbestrol te na neuobičajeno visoke razine ostataka prirodnih hormona beta estradiola 17, progesterona i testosterona.”

         Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. srpnja 1999.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL L 24, 30.1.1998., str. 9.

      (2)  SL L 125, 23.5.1996., str. 3.

      (3)  SL L 158, 25.6.1994., str. 41.


Odluka Komisije od 29/03/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8341 - LONE STAR FUND / XELLA INTERNATIONAL) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2000/729/EZ: Odluka Komisije od 10. studenoga 2000. o standardnom ugovoru koji se odnosi na uvjete uporabe znaka za okoliš Zajednice (priopćena pod brojem dokumenta C(2000) 3278)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 013

               HR

               Službeni list Europske unije

               11

         32000D0729

               L 293/20

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               10.11.2000.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 10. studenoga 2000.
   o standardnom ugovoru koji se odnosi na uvjete uporabe znaka za okoliš Zajednice
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2000) 3278)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2000/729/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1980/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o revidiranom programu dodjele znaka za okoliš Zajednice (1), a posebno njezin članak 9.,
   budući da:

               (1)

               Člankom 9. Uredbe (EZ) br. 1980/2000 predviđeno je usvajanje standardnog ugovora u skladu s postupkom utvrđenim u članku 17.

               (2)

               Da bi se ne samo izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja već i osigurala zaštita interesa potrošača i korisnika, primjereno je da uvjeti uporabe znaka za okoliš budu jedinstveni u cijeloj Zajednici.

               (3)

               Međutim, nadležna tijela trebaju moći u ugovor uključivati dodatne odredbe, uz uvjet da one budu u skladu s Uredbom (EZ) br. 1980/2000.

               (4)

               Primjereno je da ugovor uključuje odredbe o nadzoru ispunjavanja uvjeta, koje nadležnom tijelu trebaju omogućiti da osigura da se znak koristi samo za proizvode koji ispunjavaju ciljeve i načela navedena u članku 1. Uredbe (EZ) br. 1980/2000 i koji su u skladu s uvjetima ugovora.

               (5)

               Nadalje je primjereno da se u slučajevima nesukladnosti s ciljevima i načelima iz navedene Uredbe i uvjetima ugovora donesu odredbe o privremenom ili trajnom ukidanju odluke o dodjeli znaka.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem odbora osnovanog u skladu s člankom 17. Uredbe (EZ) br. 1980/2000,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ugovor između nadležnog tijela i svakog podnositelja zahtjeva u skladu s člankom 9. Uredbe (EZ) br. 1980/2000 sklapa se u obliku koji je utvrđen Prilogom ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ne dovodeći u pitanje članak 1., nadležno tijelo u ugovor može uključiti dodatne odredbe pod uvjetom da su te dodatne odredbe u skladu s Uredbom (EZ) br. 1980/2000.
   Članak 3.
   Odluka Komisije 93/517/EEZ od 15. rujna 1993. o standardnim ugovorima koji se odnose na uvjete uporabe znaka za okoliš Zajednice (2) ovime se stavlja izvan snage.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. studenoga 2000.

            Za Komisiju

         Margot WALLSTRÖM

            Članica Komisije

      (1)  SL L 237, 21.9.2000., str. 1.

      (2)  SL L 243, 29.9.1993., str. 13.
   PRILOG