title: Odluka Vijeća (EU) 2015/354 od 2. ožujka 2015. o donošenju poslovnika Odbora instrumenta pomoći ulaganju, osnovanog pod pokroviteljstvom Europske investicijske banke

text:
               5.3.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 61/10

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/354
   od 2. ožujka 2015.
   o donošenju poslovnika Odbora instrumenta pomoći ulaganju, osnovanog pod pokroviteljstvom Europske investicijske banke
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020. godine, u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije (1) („Unutarnji sporazum”), a posebno njegov članak 9. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske investicijske banke,
   budući da:

               (1)

               Sporazumom o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisanim u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000. (2), kako je prvi put izmijenjen u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (3) i kako je drugi put izmijenjen u Ouagadougouu 22. lipnja 2010. (4) („Sporazum o partnerstvu AKP-EU”), predviđa se utvrđivanje financijskih protokola za svako razdoblje od pet godina.

               (2)

               Predstavnici vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, 26. lipnja 2013. donijeli su Unutarnji sporazum u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, kojim se predviđa osnivanje Odbora („Odbor instrumenta pomoći ulaganju”) koji se sastoji od predstavnika vlada država članica i predstavnika Komisije pod pokroviteljstvom Europske investicijske banke (EIB).

               (3)

               EIB, nakon savjetovanja s Komisijom, 17. studenoga 2014. Vijeću je predstavio prijedlog odluke o donošenju poslovnika Odbora instrumenta pomoći ulaganju.

               (4)

               U poslovniku Odbora instrumenta pomoći ulaganju trebalo bi uzeti u obzir odgovarajuće odredbe Odluke Vijeća 2013/755/EU (5) i Uredbe Vijeća (EU) 2015/322 (6),

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Donosi se poslovnik Odbora instrumenta pomoći ulaganju, osnovanog pod pokroviteljstvom Europske investicijske banke, kako je naveden u Prilogu.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 2. ožujka 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

      (2)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (3)  SL L 287, 28.10.2005., str. 4.

      (4)  SL L 287, 4.11.2010., str. 3.

      (5)  Odluka Vijeća 2013/755/EU od 25. studenoga 2013. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj uniji („Odluka o prekomorskom pridruživanju”) (SL L 344, 19.12.2013., str. 1.).

      (6)  Uredba (EU) 2015/322 od 2. ožujka 2015. o provedbi 11. Europskog razvojnog fonda (SL L 58, 3.3.2015., str. 1.).

      PRILOG

         POSLOVNIK ODBORA INSTRUMENTA POMOĆI ULAGANJU OSNOVANOG POD POKROVITELJSTVOM EUROPSKE INVESTICIJSKE BANKE

      Članak 1.
      1.   Odbor instrumenta pomoći ulaganju („Odbor”) sastavljen je od po jednog predstavnika svake od država članica i jednog predstavnika Komisije. Pravo glasa imaju samo članovi Odbora koje imenuju države članice, odnosno njihovi zamjenici.
      2.   Predsjednik i zamjenik predsjednika Odbora biraju se iz redova članova Odbora koje su imenovale države članice, i to na razdoblje od dvije godine. Izbor se obavlja tajnim glasovanjem na početku prvog sastanka Odbora. Predsjednik se iz redova kandidata izabire kvalificiranom većinom, kako je utvrđeno u članku 3. Izbor zamjenika predsjednika obavlja se po jednakom postupku.
      3.   Europska investicijska banka („Banka”) Odboru osigurava tajništvo i pomoćne službe.
      4.   Svaka država članica imenuje po jednog predstavnika i jednog zamjenika ovlaštenog za ostvarivanje glasačkih prava. Zamjenik može nazočiti sastancima Odbora u svojstvu promatrača, ali pravo glasa ima samo u odsutnosti predstavnika njegove države članice. U iznimnim okolnostima, kada sastanku Odbora ne mogu nazočiti ni predstavnik niti zamjenik, predstavnik može opunomoćiti drugog predstavnika ili ga može zamijeniti treća osoba koju dotična državna članica imenuje na ad hoc osnovi. Države članice Banku i Glavno tajništvo Vijeća obavješćuju o imenima i adresama svojih predstavnika i njihovih zamjenika posredstvom svojih stalnih predstavništava pri Europskoj uniji.
      5.   Komisija imenuje jednog predstavnika i jednog zamjenika koji nazoče sastancima Odbora te njihova imena priopćuje Banci i Glavnom tajništvu Vijeća. Tako imenovanim osobama mogu pomagati drugi dužnosnici i službenici Komisije.
      6.   Banka imenuje dva dužnosnika koji nazoče i sudjeluju u radu Odbora te njihova imena priopćuje Komisiji i Glavnom tajništvu Vijeća. Tako imenovanim osobama mogu pomagati drugi dužnosnici Banke.
      7.   Predstavnik Glavnog tajništva Vijeća i predstavnik Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD) pozivaju se da sastancima Odbora nazoče u svojstvu promatrača.
      Članak 2.
      Odbor saziva njegov predsjednik, a sastaje se najmanje četiri puta godišnje u sjedištu Banke u Luxembourgu. Na zahtjev jednog od članova ili Banke predsjednik može sazivati i dodatne sastanke.
      Tajništvo članovima Odbora i njihovim zamjenicima, Glavnom tajništvu Vijeća, Komisiji i ESVD-u šalje obavijesti o sastancima, uključujući pojedinosti o dnevnom redu predloženom za sastanak, i to zajedno s drugim mjerodavnim dokumentima utvrđenima u članku 5. stavku 1.
      Članak 3.
      Odbor u svim pitanjima djeluje kvalificiranom većinom od 721 od ukupno 1 000 glasova, pri čemu je glas za dalo najmanje 15 država članica. Blokirajuću manjinu čini 280 glasova. Glasovi predstavnika država članica ponderiraju se na sljedeći način:

                  Država članica

                  Glasovi

                  Belgija

                  33

                  Bugarska

                  2

                  Češka

                  8

                  Danska

                  20

                  Njemačka

                  206

                  Estonija

                  1

                  Irska

                  9

                  Grčka

                  15

                  Španjolska

                  79

                  Francuska

                  178

                  Hrvatska

                  2

                  Italija

                  125

                  Cipar

                  1

                  Latvija

                  1

                  Litva

                  2

                  Luksemburg

                  3

                  Mađarska

                  6

                  Malta

                  1

                  Nizozemska

                  48

                  Austrija

                  24

                  Poljska

                  20

                  Portugal

                  12

                  Rumunjska

                  7

                  Slovenija

                  2

                  Slovačka

                  4

                  Finska

                  15

                  Švedska

                  29

                  Ujedinjena Kraljevina

                  147

                  Ukupno

                  1 000

            Članak 4.
      1.   U skladu s uvjetima utvrđenima u članku 3. ovog poslovnika i članku 16. Uredbe Vijeća (EU) 2015/322 (1) („Provedbena uredba”), Odbor:

                  (a)

                  u vezi s instrumentom pomoći ulaganju odobrava:

                              i.

                              operativne smjernice i prijedloge za njihovu reviziju;

                              ii.

                              investicijske strategije i poslovne planove, uključujući pokazatelje uspješnosti, u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (b) Provedbene uredbe;

                              iii.

                              godišnja izvješća, uključujući financijske izvještaje;

                              iv.

                              svaki dokument opće politike, uključujući izvješća o procjeni;

                  (b)

                  daje mišljenje o:

                              i.

                              svim prijedlozima za financiranje iz instrumenta pomoći ulaganju;

                              ii.

                              svim prijedlozima za financiranje vlastitim sredstvima Banke u okviru Sporazuma o partnerstvu AKP-EU i Odluke o prekomorskom pridruživanju, uključujući i one povezane s projektima o kojima je Komisija dala negativno mišljenje;

                              iii.

                              korištenju kamatne subvencije, u slučaju projekata koji uključuju kamatne subvencije;

                              iv.

                              prijedlozima koji se odnose na izradu okvira Banke za mjerenje rezultata u mjeri u kojoj je taj okvir primjenjiv na aktivnosti u okviru Sporazuma o partnerstvu AKP-EU;

                              v.

                              svakom drugom prijedlogu koji se temelji na općim načelima određenim u operativnim smjernicama.

            Kako bi se pojednostavio postupak odobrenja za male aktivnosti, Odbor može dati povoljno mišljenje o prijedlozima Banke za globalnu dodjelu (kamatne subvencije, tehnička pomoć) ili za globalno odobrenje (pozajmice, kapital) u skladu s člankom 16. stavkom 3. Provedbene uredbe.
      Pored toga, upravljačka tijela Banke mogu s vremena na vrijeme tražiti da Odbor iznese mišljenje o drugim pitanjima strategije ili politike u vezi s aktivnostima Banke u zemljama AKP-a.
      2.   Banka izrađuje radne dokumente i prijedloge za potrebe Odbora te ih podnosi Odboru i promatračima. Prijedlozi sadrže pojedinosti o:

                  (a)

                  opisu projekta i njegovom značaju za razvojnu strategiju zemlje, kako je iznesena u strateškim dokumentima te zemlje;

                  (b)

                  razvojnom cilju koji se projektom namjerava ostvariti, uključujući održivost predviđenih mjera;

                  (c)

                  općem ustroju i opravdanosti projekta;

                  (d)

                  troškovima projekta, načinu njegova financiranja i rizicima koje uključuje te, prema potrebi, mjerama koje Banka namjerava primijeniti radi ublažavanja rizika;

                  (e)

                  lokalnom, nacionalnom i regionalnom utjecaju projekta, na temelju odredaba Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, uključujući i utjecaj na okoliš;

                  (f)

                  suglasnosti ili mišljenju Komisije, kako je utvrđeno u članku 16. stavku 5. Provedbene uredbe.

            3.   Detaljna pravila kojima se uređuje tehničko izvođenje projekta i rokovi njegove provedbe sažeto se iznose u prilogu prijedloga.
      Članak 5.
      1.   Banka članovima Odbora i njihovim zamjenicima te Glavnom tajništvu Vijeća i ESVD-u šalje mjerodavne dokumente i prijedloge najmanje 21 kalendarski dan prije datuma utvrđenog za sastanke.
      U iznimnim slučajevima, predsjednik na opravdani zahtjev Banke može odstupiti od gore navedenog roka. Međutim, ako član Odbora obavijesti Tajništvo da odstupanje od roka nije prihvatljivo, dotična točka dnevnog reda će se izbaciti.
      2.   Članovi Odbora o svim svojim primjedbama ili zahtjevima za dodatnim informacijama u vezi s dokumentima koji se dostavljaju sukladno stavku 1. obavješćuju Banku u sljedećim rokovima:

                  (a)

                  najmanje pet radnih dana prije datuma sastanka u slučaju da od Banke traže pisano očitovanje prije održavanja sastanka;

                  (b)

                  najmanje tri radna dana u slučaju da o Banke traže usmeni odgovor tijekom sastanka.

            Pravo članova Odbora na primanje usmenih odgovora od Banke u vezi s pitanjima postavljenima tijekom sastanka o dokumentima koji se dostavljaju sukladno stavku 1. ne smije biti narušeno.
      3.   Postupajući na prijedlog svojeg predsjednika, Odbor na početku sastanka prihvaća dnevni red. Svaki član Odbora može zatražiti uvrštenje dodatnih točaka u dnevni red, ali isključivo radi rasprave. Informacije dostavljene u vezi s tim mogu se iznijeti usmeno.
      4.   Smatra se da je odsutni predstavnik države članice podnesene dokumente odobrio ili je o njima dao pozitivno mišljenje, osim ako je predsjedniku Odbora dostavio pisanu obavijest o svojoj namjeri da ne da odobrenje ili pozitivno mišljenje ili ako je iznimno opunomoćio drugog predstavnika države članice. Ako je za potrebe glasovanja dana punomoć ili je imenovana zamjena, o tome se unaprijed obavješćuje predsjednika Odbora.
      Predstavnik države članice može dobiti punomoć od samo jednog drugog predstavnika države članice.
      Članak 6.
      1.   Na inicijativu Banke i uz prethodnu suglasnost predsjednika, mišljenje Odbora može se zatražiti i pisanim postupkom.
      2.   Ako se prijedlog podnosi pisanim postupkom, Banka ga podnosi zajedno sa svim mjerodavnim pratećim dokumentima. Ako u roku od 21 kalendarskog dana od podnošenja prijedlog predstavnik države članice ne da negativan glas, smatra se da je glasao za prijedlog.
      3.   Ako jedan od članova Odbora najkasnije pet radnih dana prije isteka roka od 21 kalendarskog dana iz stavka 2. izričito zatraži raspravu na sastanku Odbora, predmetni prijedlog podnosi se na sljedećem zakazanom sastanku Odbora. U iznimnim slučajevima osobite hitnosti, Banka tada može zatražiti da predsjednik sazove izvanredni sastanak Odbora u skladu s člankom 2.
      Članak 7.
      1.   Ne dovodeći u pitanje članak 16. stavak 6. Provedbene uredbe, Odbor može dati odobrenje ili pozitivno mišljenje podložno eventualnoj primjedbi koju Odbor pobliže naznači.
      2.   Odbor može zatražiti da se procjena zahtjeva ili prijedloga u određenim aspektima dopuni. U tom slučaju, zahtjev ili prijedlog mogu se ponovno iznijeti pred Odbor.
      3.   Mišljenja koja je donio Odbor prosljeđuju se upravljačkim tijelima Banke.
      Članak 8.
      1.   U roku od petnaest radnih dana od dana sastanka, tajništvo pod odgovornošću predsjednika sastavlja zapisnik o glavnim zaključcima sa svakog sastanka Odbora te o glavnim stajalištima što su ih zauzeli članovi Odbora. Isto tako, tajništvo sastavlja i zapisnik o mišljenjima i glasovima danima u pisanom postupku. Ti se zapisnici šalju članovima Odbora.
      2.   Zapisnik se smatra konačnim nakon što ga odobri Odbor, bilo u pisanom postupku ili na narednom sastanku.
      3.   Korespondencija u vezi s Odborom naslovljuje se na Tajništvo, na pažnju predsjednika Odbora.
      4.   Svi predstavnici i promatrači koji nazoče sastancima Odbora poštuju povjerljivost njegova rada i rasprava. Dokumenti povezani s tim radom i raspravama rabe se za potrebe onih na koje su naslovljeni, a oni su odgovorni za njihovo čuvanje i zaštitu njihove povjerljivosti.
      5.   Banka će dvaput godišnje, u dogovoru s predsjednikom Odbora, staviti na raspolaganje opće informacije o provedbi instrumenta pomoći ulaganju Odboru ERF-a i pripremnim tijelima Vijeća, a osobito Radnoj skupini AKP-a, kako bi se osigurala široka usklađenost i komplementarnost aktivnosti koje se financiraju u okviru Europskog razvojnog fonda. To će se uraditi u skladu pravilima o povjerljivosti sadržanima u stavku 4.
      Članak 9.
      1.   Banka snosi troškove djelovanja Odbora, uključujući putne troškove po jednog predstavnika svake države članice. Pravo na naknadu putnih troškova ima i predstavnik države članice koji predsjeda Odborom, baš kao što ga ima i eventualni drugi predstavnik te iste države članice.
      2.   Banka Odboru stavlja na raspolaganje prostor i opremu potrebne za njegov rad.
      Članak 10.
      Sve obavijesti, dopisi ili dokumenti koje treba slati sukladno ovom poslovniku mogu se slati elektroničkom poštom ili telefaksom.

         (1)  Uredba (EU) 2015/322 od 2. ožujka 2015. o provedbi 11. Europskog razvojnog fonda (SL L 58, 3.3.2015., str. 1.).


title: Odluka Vijeća 2016/1946 od 15. ožujka 2016. o potpisivanju i sklapanju Sporazuma između Europske unije i Gruzije o sigurnosnim postupcima za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka

text:
               8.11.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 300/1

         ODLUKA VIJEĆA 2016/1946
   od 15. ožujka 2016.
   o potpisivanju i sklapanju Sporazuma između Europske unije i Gruzije o sigurnosnim postupcima za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 37., i Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavak 5. i članak 218. stavak 6. prvi podstavak,
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je na sastanku 20. siječnja 2014. odlučilo ovlastiti Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (VP) za otvaranje pregovora na temelju članka 37. Ugovora o Europskoj uniji i u skladu s postupkom utvrđenim u članku 218. stavku 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije s ciljem sklapanja sporazuma o sigurnosti podataka između Europske unije i Gruzije.

               (2)

               Slijedom tog ovlaštenja VP je u pregovorima dogovorio sporazum s Gruzijom o sigurnosnim postupcima za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka.

               (3)

               Taj bi sporazum trebalo odobriti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sporazum između Europske unije i Gruzije o sigurnosnim postupcima za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka odobrava se u ime Unije.
   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi jednu ili više osoba ovlaštenih za potpisivanje Sporazuma radi obvezivanja Unije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. ožujka 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A.G. KOENDERS


title: Odluka Vijeća 2010/585/ZVSP od 27. rujna 2010. o potpori aktivnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja u okviru provedbe Strategije EU za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje

text:
               18/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               121

         32010D0585

               L 259/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.09.2010.

      ODLUKA VIJEĆA 2010/585/ZVSP
   od 27. rujna 2010.
   o potpori aktivnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja u okviru provedbe Strategije EU za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 26. stavak 2. i članak 31. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Europsko vijeće usvojilo je 12. prosinca 2003. Strategiju EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje („Strategija”), čije poglavlje III. sadrži popis mjera za suzbijanje takvog širenja koje treba poduzeti kako unutar Unije tako i u trećim zemljama.

               (2)

               Unija aktivno provodi Strategiju i mjere navedene u njezinu poglavlju III., posebno oslobađanjem financijskih sredstava za potporu specifičnim projektima koje provode multilateralne institucije, kao što je to Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA).

               (3)

               Vijeće je 17. studenoga 2003. donijelo Zajedničko stajalište 2003/805/ZVSP o univerzalizaciji i jačanju multilateralnih sporazuma u području suzbijanja širenja oružja za masovno uništavanje i načina njegova isporučivanja (1). U tom Zajedničkom stajalištu poziva se, između ostalog, na promicanje sklapanja sveobuhvatnih zaštitnih sporazuma i dodatnih protokola s IAEA-om te se njime Unija obvezuje djelovati s ciljem da Dodatni protokol i sveobuhvatni zaštitni sporazumi postanu norma za IAEA-ov sustav provjeravanja.

               (4)

               Vijeće je 17. svibnja 2004. donijelo Zajedničku akciju 2004/495/ZVSP o potpori aktivnostima IAEA-e na temelju njegovog Programa nuklearne sigurnosti i u okviru provedbe Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje (2).

               (5)

               Vijeće je 18. srpnja 2005. donijelo Zajedničku akciju 2005/574/ZVSP o potpori djelatnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja te u okviru provedbe Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje (3).

               (6)

               Vijeće je 12. lipnja 2006. donijelo Zajedničku akciju 2006/418/ZVSP o potpori aktivnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja te u okviru provedbe Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje (4).

               (7)

               Vijeće je 14. travnja 2008. donijelo Zajedničku akciju 2008/314/ZVSP o potpori aktivnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja te u okviru provedbe Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje (5).

               (8)

               Pojačavanje nadzora nad visokoaktivnim radioaktivnim izvorima u skladu s izjavom i Planom djelovanja G-8 o osiguranju radioaktivnih izvora, usvojenih 2003. na sastanku na vrhu u Evianu, ostaje važan cilj za Uniju koji će se nastojati ostvariti uspostavljanjem kontakata s trećim zemljama.

               (9)

               Države stranke i Europska zajednica za atomsku energiju u srpnju 2005. suglasno su dogovorile izmijeniti Konvenciju o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala (CPPNM) s ciljem širenja njezinog područja primjene tako da obuhvaća nuklearni materijal i postrojenja u miroljubivoj domaćoj uporabi, skladištenju i u prijevozu te da obveže države stranke da predvide kaznene sankcije za kršenja.

               (10)

               U rujnu 2005. otvorena je za potpis Međunarodna konvencija o suzbijanju djela nuklearnog terorizma. S njezinim stupanjem na snagu obvezat će države članice da donesu zakonodavstvo za inkriminiranje tih kaznenih djela.

               (11)

               IAEA nastoji ostvariti iste ciljeve kako su određeni uvodnim izjavama od (3) do (10). To se ostvaruje provedbom Plana nuklearne sigurnosti koji se u potpunosti financira dobrovoljnim doprinosima u Fond za nuklearnu sigurnost IAEA-e.

               (12)

               Unija je 12. i 13. travnja 2010. sudjelovala u Sastanku na vrhu o nuklearnoj sigurnosti, koji je sazvao predsjednik Sjedinjenih Američkih Država, i obvezala se dalje jačati svoje napore poboljšavanja nuklearne sigurnosti i pomoći trećim zemljama u tom pogledu.

               (13)

               Kako bi pomogla savladati posebne izazove u području nuklearne sigurnosti i sprečavanja širenja u azijske zemlje, posebno zbog rastućeg broja nuklearnih primjena u regiji, između ostalog u području medicine, poljoprivrede i vode te nuklearnog istraživanja, ova bi Odluka trebala posebno podržavati aktivnosti IAEA-e u Jugoistočnoj Aziji. Pritom bi trebalo uzeti u obzir sve veću ulogu Azije kao partnera Unije u području sigurnosti. Posebnu bi pozornost trebalo posvetiti jačanju nuklearne sigurnosti i sigurnosti neenergetskih nuklearnih primjena u prihvatljivim zemljama,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Za potrebe neposredne i praktične provedbe određenih elemenata Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje („Strategija”), Unija podupire aktivnosti IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja radi sljedećih dodatnih ciljeva:

               (a)

               postići napredak u pogledu univerzalizacije međunarodnih instrumenata za sprečavanje širenja i nuklearnu sigurnost, uključujući sveobuhvatne zaštitne sporazume i Dodatni protokol;

               (b)

               unaprijediti zaštitu materijala, opreme i odgovarajuće tehnologije koji bi mogli postati predmetom širenja, pružajući zakonodavnu i regulatornu pomoć u području nuklearne sigurnosti i zaštite;

               (c)

               poboljšati otkrivanje nezakonite trgovine nuklearnim i radioaktivnim materijalima te odziv na tu trgovinu.

         2.   Projekti IAEA-e, koji odgovaraju mjerama Strategije, imaju sljedeće ciljeve:

               (a)

               jačanje nacionalne zakonodavne i regulatorne infrastrukture za provedbu odgovarajućih međunarodnih instrumenata u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja, uključujući sveobuhvatne zaštitne sporazume i Dodatni protokol;

               (b)

               pomaganje državama u unapređivanju sigurnosti i nadzora nad nuklearnim i drugim radioaktivnim materijalima;

               (c)

               jačanje sposobnosti država za otkrivanje nezakonite trgovine nuklearnim i drugim radioaktivnim materijalima te za odziv na tu trgovinu.

         Ti se projekti nakon početne procjene stručnog tima provode u zemljama kojima je potrebna pomoć u tim područjima.
   Podroban opis projekata određen je u Prilogu.
   Članak 2.
   1.   Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („VP”) odgovoran je za provedbu ove Odluke.
   2.   Projekte iz članka 1. stavka 2. provodi IAEA kao provedbeni subjekt. On tu zadaću provodi pod nadzorom VP-a. U tu svrhu VP sklapa potrebne aranžmane s IAEA-om.
   Članak 3.
   1.   Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 2. iznosi 9 966 000 EUR, a financira se iz općeg proračuna Unije.
   2.   Izdacima koji se financiraju iz iznosa određenog određen stavkom 1. upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na opći proračun Unije.
   3.   Komisija nadzire ispravnost upravljanja izdacima iz stavka 2., koji poprimaju oblik bespovratnih sredstava. U tu svrhu sklapa sporazum o financiranju s IAEA-om. Sporazumom o financiranju utvrđuje se da IAEA osigurava vidljivost doprinosa Unije, u skladu s njegovom veličinom.
   4.   Komisija nastoji sklopiti sporazum o financiranju iz stavka 3. u najkraćem mogućem roku nakon stupanja na snagu ove Odluke. Ona obavješćuje Vijeće o svim poteškoćama u tom postupku i o datumu sklapanja sporazuma o financiranju.
   Članak 4.
   VP izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju redovitih izvješća koje priprema IAEA. Ta izvješća predstavljaju temelj za ocjenu koju donosi Vijeće. Komisija dostavlja podatke o provedbi financijskih aspekata projekta iz članka 1. stavka 2.
   Članak 5.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Prestaje važiti 18 mjeseci nakon datuma sklapanja sporazuma o financiranju između Komisije i IAEA-e ili 12 mjeseci nakon datuma donošenja ako se prije tog datuma ne sklopi nikakav sporazum o financiranju.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. rujna 2010.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         K. PEETERS

      (1)  SL L 302, 20.11.2003., str. 34.

      (2)  SL L 182, 19.5.2004., str. 46.

      (3)  SL L 193, 23.7.2005., str. 44.

      (4)  SL L 165, 17.6.2006., str. 20.

      (5)  SL L 107, 17.4.2008., str. 62.
   PRILOG

      Potpora Europske unije djelatnostima IAEA-e u područjima nuklearne sigurnosti i provjeravanja u okviru provedbe Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje

   1.   Uvod

   Broj terorističkih napada u državama članicama Unije i drugdje nije se smanjio tijekom proteklih godina. Međunarodna zajednica prepoznala je na raznim forumima visoki rizik od uspješnih djela nuklearnog terorizma koja uključuju nuklearne ili druge radioaktivne materijale. Pored toga, u nedavnim izvješćima o nezakonitoj trgovini, uključujući onu koja uključuje posebno osjetljiv nuklearni materijal, naglašen je neprestani rizik da teroristi mogu nabaviti takve materijale.
   Međunarodna zajednica odlučno se odazvala na te prijetnje i poduzela je nekoliko inicijativa kako bi spriječila da nuklearni ili drugi radioaktivni materijal dođe u ruke teroristâ.
   Provjeravanje IAEA-e ostaje neophodan alat za izgradnju povjerenja među državama u pogledu sprečavanja širenja nuklearnog oružja i za unapređivanje miroljubive uporabe nuklearnog materijala.
   Nedavni međunarodni razvoji urodili su nizom novih i ojačanih međunarodnih pravnih instrumenata koji se bitni za nuklearnu sigurnost i provjeravanje:

               —

               U srpnju 2005. države stranke donijele su Izmjene Konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala.

               —

               Međunarodna konvencija o suzbijanju djela nuklearnog terorizma otvorena je za potpisivanje u rujnu 2005.

               —

               U travnju 2004. Vijeće sigurnosti UN-a usvojilo je Rezoluciju 1540 (2004.) o oružju za masovno uništavanje i nedržavnim dionicima.

               —

               U Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1373 (2001.) pozivaju se sve države da u najkraćem mogućem roku postanu partneri u odgovarajućim međunarodnim konvencijama i protokolima o terorizmu.

         Više od 95 država preuzele su političku obvezu provesti Kodeks ponašanja za sigurnost i osiguranje radioaktivnih izvora (1). Pored toga, Opća konferencija i Vijeće guvernera IAEA-e usvojili su nekoliko rezolucija i donijeli nekoliko odluka s ciljem jačanja zaštitnih sustava IAEA-e (2).
   Pomoć pružena u okviru IAEA-ovih Planova nuklearne sigurnosti (PNS) za razdoblje od 2003. do 2005. i od 2006. do 2009. mogla bi u određenom dijelu značajno olakšati državama provedbu tih međunarodnih instrumenata. U rujnu 2009. usvojen je IAEA PNS za razdoblje od 2010. do 2013., koji se snažno nadovezuje na prijašnje planove. Cilj tog PNS-a je doprinijeti globalnim nastojanjima da se postigne globalna učinkovita sigurnost gdje god se koristi, skladišti i/ili prevozi nuklearni ili drugi radioaktivni materijal te u pripadajućim objektima, podržavajući države, na zahtjev, u njihovim nastojanjima da uspostave i održe učinkovitu nuklearnu sigurnost pružanjem pomoći izgradnjom sposobnosti, vođenjem, razvojem ljudskih potencijala, održivošću i smanjenjem rizika. Cilj je također pomoći da se poštuju i provode međunarodni pravni instrumenti povezani s nuklearnom sigurnošću te ojačati međunarodnu suradnju i usklađenost pomoći koja se pruža na temelju bilateralnih programa i drugih međunarodnih inicijativa tako da se također doprinese sigurnoj, osiguranoj i miroljubivoj uporabi nuklearne energije i takvih primjena s radioaktivnim tvarima.
   Ciljevi IAEA PNS-a slični su nekim elementima Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje. Oni predviđaju sveobuhvatni pristup nuklearnoj sigurnosti uključujući regulatorne kontrole, odgovornost i zaštitu nuklearnih i drugih radioaktivnih materijala koji se koriste, skladište i prevoze, „od kolijevke do groba”, kako kratkoročno tako i dugoročno. Međutim, ako zaštita zakaže, moraju se uspostaviti sigurnosne mjere za otkrivanje možebitne krađe ili pokušaja krijumčarenja materijala preko međunarodnih granica te za odziv na možebitna zlonamjerna djela koja uključuju nuklearne ili druge radioaktivne materijale.
   IAEA je uspješno završila provedbu zajedničkih akcija 2004/495/ZVSP i 2005/574/ZVSP. Pored toga, IAEA je u završnoj fazi provedbe Zajedničke akcije 2006/418/ZVSP i provodi Zajedničku akciju 2008/314/ZVSP.
   IAEA je s udruženim doprinosima Unije navela i provela djelatnosti u potporu nastojanjima država primateljica na Kavkazu, u Središnjoj Aziji, Jugoistočnoj Europi, mediteranskom području Bliskog istoka, u Africi i u Jugoistočnoj Aziji da ojačaju nuklearnu sigurnost i provedbu međunarodnih zaštita u tim zemljama.
   2.   Opis projekata

   Sve su države odgovorne uspostaviti odgovarajuće sustave za sprečavanje, otkrivanje i odziv na zlonamjerna djela koja uključuju nuklearni ili drugi radioaktivni materijal. Ako to ne učine, mogu ugroziti globalnu nuklearnu sigurnost.
   Učinkovita infrastruktura nuklearne sigurnosti zahtijeva multidisciplinarni pristup sa:

               —

               pravnim i regulatornim infrastrukturama s jasno definiranim odgovornostima među različitim organizatorima i operaterima,

               —

               razvojem ljudskim potencijala,

               —

               uspostavljanjem postupaka i funkcija za usklađivanje te

               —

               tehničkom potporom za nacionalne infrastrukture, prepoznajući da su aranžmani nuklearne sigurnosti unutar nuklearnih objekata/lokacija različiti od onih koji se primjenjuju izvan takvih objekata/lokacija za zaštitu civilnog društva od događaja povezanih s nuklearnom sigurnošću koji uključuju radioaktivne tvari.

         Za upravljanje aktivnostima koje uključuju nuklearni ili drugi radioaktivni materijal potrebna je održiva kultura nuklearne sigurnosti. Kao rezultat, nuklearna sigurnost bila bi čimbenik kojim bi se omogućila šira uporaba nuklearne energije, prepoznajući sinergije između sigurnosti, osiguranja i zaštita, a posebno prepoznajući načela održivosti i učinkovitosti.
   Ova će se Odluka provoditi u pet sljedećih područja:

               1.

               održivost i učinkovitost potpore koja je pružena na temelju ranijih zajedničkih akcija (3);

               2.

               jačanje infrastrukture država u potporu nuklearnoj sigurnosti: uspostavljanje nacionalnih centara za potporu nuklearnoj sigurnosti;

               3.

               jačanje zakonodavne i regulatorne infrastrukture država;

               4.

               jačanje mjera nuklearne sigurnosti za nuklearne i druge radioaktivne materijale;

               5.

               jačanje sposobnosti država da se bave nuklearnim i radioaktivnim materijalima koji nisu pod regulatornim nadzorom.

         Izbor država i projekata koji će se provoditi napravit će se na temelju sveobuhvatne ocjene potreba, na temelju rezultatâ ocjenjivačkih misija i drugim raspoloživih informacija.
   Potreba za potporom tih nastojanja još uvijek je velika u državama članicama IAEA-e i u državama koje nisu članice IAEA-e. Sljedeće zemlje ispunjavaju uvjete za primanje potpore:

               —

               u Jugoistočnoj Europi:
               Albanija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Hrvatska, Republika Moldova, Bivša Jugoslavenska Republika Makedonija, Srbija i Turska,

               —

               na području Središnje Azije:
               Kazakstan, Kirgistan, Uzbekistan, Tadžikistan i Turkmenistan,

               —

               na području Kavkaza:
               Armenija, Azerbajdžan i Gruzija,

               —

               na sredozemnom području Bliskog Istoka:
               Izrael, Jordan, Libanon i Sirijska Arapska Republika,

               —

               u Africi:
               Alžir, Angola, Benin, Bocvana, Burkina Faso, Burundi, Cote d’Ivoire, Čad, Demokratska Republika Kongo, Džibuti, Egipat, Ekvatorska Gvineja, Eritreja, Etiopija, Gabon, Gambija, Gana, Gvineja, Gvineja Bisau, Južna Afrika, Kabo Verde, Kamerun, Kenija, Komori, Kongo (Brazzaille), Lesoto, Liberija, Libijska Arapska Džamahirija, Madagaskar, Malavi, Mali, Maroko, Mauritanija, Mozambik, Namibija, Niger, Nigerija, Ruanda, Sejšeli, Senegal, Sijera Leone, Somalija, Srednjoafrička Republika, Sudan, Svazi, Sveti Toma i Prinsipe, Togo, Tunis, Uganda, Ujedinjena Republika Tanzanija, Zambija i Zimbabve,

               —

               na području Jugoistočne Azije:
               Bangladeš, Brunej, Filipini, Indonezija, Kambodža, Laos, Malezija, Mjanma, Singapur, Tajland i Vijetnam,

               —

               na području Zaljeva:
               Bahrein, Irak, Iran, Jemen, Katar, Kuvajt, Sultanat Oman, Saudijska Arabija i Ujedinjeni Arapski Emirati,

               —

               na području Južne Amerike:
               Argentina, Bolivija, Brazil, Čile, Ekvador, Gvajana, Kolumbija, Paragvaj, Peru, Surinam, Urugvaj i Venezuela,

               —

               na području Kariba i Srednje Amerike:
               Antigva i Barbuda, Bahami, Barbados, Belize, Dominika, Dominikanska Republika, El Salvador, Grenada, Gvatemala, Haiti, Honduras, Jamajka, Kostarika, Kuba, Meksiko, Nikaragva, Panama, Sveta Lucija, Sveti Kristofor i Nevis, Sveti Vincent i Grenadini te Trinidad i Tobago

         2.1.   Ocjenjivanje potreba za potporom

   Svrha
   IAEA će provesti sveobuhvatno ocjenjivanje kako bi identificirala potrebe za jačanjem mjera koje doprinose učinkovitosti nuklearne sigurnosti u gore navedenim državama. Ocjenjivanje se provodi uzimajući u obzir međunarodni okvir nuklearne sigurnosti, uključujući obvezujuće i neobvezujuće međunarodne pravne instrumente i povezano usmjeravanje IAEA-e. Kada su države bile u izboru za potporu na temelju prethodnih zajedničkih akcija i drugih doprinosa Unije, ažurirat će se ranije provedeno ocjenjivanje.
   Ocjenjivanje će prema potrebi pokrivati sveukupni nacionalni sustav nuklearne sigurnosti, uključujući pravni i regulatorni sustav, fizičku zaštitu i vođenje evidencije ili registra materijalâ ili sigurnosnih mjera provedenih u objektima, na lokacijama ili prilikom prijevoza. U ocjenjivanje će se uključiti aranžmani koji su sklopljeni kako bi se uspostavila učinkovita granična kontrola i drugi aranžmani koji se bave nuklearnim i radioaktivnim materijom izvan regulatornog nadzora. Rezultati cjelovitog ocjenjivanja koristit će se kao temelj za odabir država u kojima će se projekti provoditi.
   Rezultati:

               —

               pregled ocjene potreba za potporom nuklearnoj sigurnosti u zemljama korisnicama, kako na razini države tako i u pojedinačnim objektima, lokacijama, prijevozima ili drugim primjenama u kojim se nuklearni ili radioaktivni materijal koristi ili skladišti,

               —

               utvrđivanje zemalja i projekata kojima je dodijeljen visoki prioritet u pogledu primanja potpore na temelju ove Odluke,

               —

               ocjena, u zemljama koje su prije primale potporu na temelju zajedničkih akcija i drugih doprinosa Unije, o održivosti i učinkovitosti pružene potpore.

         2.2.   Provedba prioritetnih projekata

      Područje 1:   održivost i učinkovitost potpore koja je pružena na temelju ranijih zajedničkih akcija

   Svrha:

               —

               Na temelju zajedničkih akcija (4) ukupno 52 države primile su pomoć za jačanje raznih mjera u svojim sustavima nuklearne sigurnosti. Osoblje u tim državama primilo je na temelju tih akcija osposobljavanje i osigurana im je oprema za poboljšavanje fizičke zaštite i omogućavanje praćenja radijacije na točkama graničnih prijelaza, a osjetljivi radioaktivni izvori pohranjeni su na sigurnome ili su, alternativno, vraćeni u zemlju podrijetla dobavljača. Izvori su bili ograničeni i možda nisu bili dostatni za uspostavljanje povezanih i potrebnih sustava za kontrolu kvalitete ili drugih dodatnih mjera, koji bi bili potrebni za postizanje pune učinkovitosti; i pored toga

               —

               provjeriti održivosti i učinkovitost potpore koja je do sada pružena na temelju zajedničkih akcija te prema potrebi osigurati dodatnu potporu kako bi se postigla potreba učinkovitost,

         Rezultati:

               —

               metodologija, uključujući niz kriterija, za ocjenjivanje održivosti i učinkovitosti ranije potpore,

               —

               osiguravanje, u zemljama koje su primale potporu nuklearnoj sigurnosti, sustava za osiguranje kvalitete, uključujući njegovo testiranje i pilot provedbu,

               —

               utvrđivanje daljnje pomoći koja bi bila potrebna za održavanje ili osiguravanje željenog rezultata na području nuklearne sigurnosti,

               —

               održiva funkcionalna oprema i kompetentno osoblje, pomoću daljnje pomoći pri uspostavljanju lokalne sposobnosti održavanja opreme, popravaka pokvarene opreme ili zamjene oštećenih dijelova,

               —

               države imaju pouzdan pristup kompetentnom osoblju putem osposobljavanja odgovarajućeg osoblja.

      Područje 2:   jačanje infrastrukture država u potporu nuklearnoj sigurnosti: uspostavljanje nacionalnih centara za potporu nuklearnoj sigurnosti

   Svrha:

               —

               pomagati državama pri osiguravanju raspoloživosti tehničke i znanstvene potpore te pri razvoju ljudskih potencijala, koji su potrebni za učinkovitu i održivu nuklearnu sigurnost,

               —

               utvrditi tehničku, znanstvenu i obrazovnu potporu koja bi se mogla pružiti državama u regiji ili podregiji,

               —

               utvrditi postojeće nacionalne sposobnosti unutar država koje mogu pomoći doprinijeti pružanju tehničke, znanstvene ili obrazovne potpore koja je potrebna za sustave nuklearne sigurnosti država,

         Rezultati:

               —

               regionalni i/ili nacionalni centri za potporu nuklearnoj sigurnosti (NSSC-i), uspostavljeni u skladu s konceptom i metodologijom NSSC-a (serija objavljenih djela IAEA-e o nuklearnoj sigurnosti). Dobiveni rezultati će uključivati:

                           —

                           usklađivanje među nacionalnim organizacijama koje su odgovorne za nacionalnu nuklearnu sigurnost,

                           —

                           stručno savjetovanje kako bi se procijenili priroda i opseg tehničke ili znanstvene pomoći koja je potrebna za održavanje fizičke zaštite, vođenje evidencije ili registra materijalâ i tehničkih sustava, koji se koriste na granicama za praćenje kretanja nuklearnih i radioaktivnih materijala,

                           —

                           stručno savjetovanje kako bi se procijenio opseg potrebnog osposobljavanja i visokoškolskog obrazovanja, kako na nacionalnoj razini tako i za regiju,

               —

               osiguravanje opreme i stručnih usluga za uspostavljanje nacionalnog ili regionalnog NSSC-a,

               —

               održivi nacionalni sustavi nuklearne sigurnosti kojima se potiče odgovarajuća kultura nuklearne sigurnosti, s pojačanom nacionalnom suradnjom i sudjelovanjem među nadležnim tijelima i drugim organizacijama za nuklearnu sigurnost te razvijena mreža znanja o nuklearnoj sigurnosti.

      Područje 3:   jačanje zakonodavne i regulatorne infrastrukture država

   Svrha:

               —

               ojačati nacionalne zakonodavne i regulatorne infrastrukture povezane s nuklearnim i drugim radioaktivnim materijalom kako bi se zemlji omogućilo da ispuni obveze preuzete u obvezujućim i neobvezujućim međunarodnim pravnim instrumentima, uključujući zaštitne sporazume i dodatne protokole,

               —

               ojačati okvire nacionalnog zakonodavstva za provedbu zaštitnih sporazuma i dodatnih protokola sklopljenih između država i IAEA-e, posebno u pogledu provedbe sveobuhvatnog državnog sustava za vođenje evidencije o nuklearnom materijalu i nadzor nad njime (SSAC),

               —

               ojačati nacionalnu regulatornu infrastrukturu za sigurnost od radijacije i osiguranje radioaktivnih materijala,

         Regulatorni sustav treba posebno paziti na sinergije među osiguranja, zaštite i sigurnosti. Posebnu pozornost treba posvetiti državama koju su izrazile interes za pokretanje programa nuklearne sigurnosti.
   Rezultati:

               —

               veći broj država počelo je s pripremama za razvoj i usvajanje sveobuhvatnog i usklađenog zakonodavstva na nacionalnoj razini, kojim se pokrivaju nuklearna sigurnost, osiguranje, zaštite i odgovornost za nuklearnu štetu, čime se doprinosi usklađenom, ojačanom i univerzalnijem sustavu nuklearne sigurnosti i osiguranja,

               —

               veći broj država poštuje CPPNM i njegove izmjene te Međunarodnu konvenciju o suzbijanju djela nuklearnog terorizma i/ili su izjavile svoju namjeru da provedu okvir nuklearne sigurnosti,

               —

               veći broj država usvojilo je nacionalno zakonodavstvo potrebno kako bi se državama omogućilo da poštuju svoje obveze na temelju zaštitnih ugovora i dodatnih protokola sklopljenih s IAEA-om,

               —

               jačanje legislativne i regulatorne infrastrukture pomoću stručnog savjetovanja, uspostavljanja/unapređivanja nacionalne regulatorne infrastrukture za sigurnost od radijacije i osiguranje radioaktivnog materijala na temelju ocjenjivačkih usluga IAEA-e, npr. integrirane usluge pregleda, drugih savjetodavnih usluga te opreme i osposobljavanja.

      Područje 4:   jačanje mjera nuklearne sigurnosti za nuklearne i druge radioaktivne materijale

   Svrha:

               —

               poboljšati fizičku zaštitu nuklearnih objekata i nuklearnih materijala u nuklearnim primjenama u odabranim zemljama,

               —

               pojačati nadzor i fizičku zaštitu radioaktivnog materijala u nenuklearnim primjenama u odabranim zemljama,

               —

               locirati i identificirati radioaktivne izvore u okolnostima koje ukazuju na potrebu za osiguravanjem izvora i njihovih pohranjivanjem na sigurno u odabranim zemljama, uključujući povrat u zemlju podrijetla ili vraćanje dobavljaču,

               —

               unaprijediti tehničke i administrativne sustave provedene za vođenje evidencije i nadzor nad nuklearnim materijalima, uključujući unapređivanje postojećih SSAC-ova uspostavljenih za provedbu zaštitnih sporazuma i dodatnih protokola, uključujući u državama s ograničenim nuklearnim programima i smanjenim obvezama izvješćivanja u skladu s takozvanim „protokolima o malim količinama” uz njihove zaštitne sporazume,

               —

               u odabranim zemljama ojačati nacionalne registre radioaktivnih tvari, materijala i izvora.

         Rezultati:

               —

               učinkovitija fizička zaštita nuklearnih materijala u odabranim nuklearnim objektima i lokacijama te radioaktivnih izvora u nenuklearnim primjenama (npr. medicinska ili industrijska uporaba ili radioaktivni otpad),

               —

               smanjeni rizik od radioaktivnih izvora u nezaštićenim okolnostima pomoću učinkovitije fizičke zaštite ili, prema potrebi, rastavljanja i prijevoza u sigurno i osigurano skladište u zemlji ili u drugim odabranim državama,

               —

               manji broj radioaktivnih izvora u nekontroliranim i nezaštićenim okolnostima pomoću potpore nacionalnim kampanjama potrage i osiguranja u odabranim zemljama,

               —

               uspostavljanje i održavanje učinkovitih tehničkih i upravnih sustava za vođenje evidencije o nuklearnim materijalima i nadzor nad njime, uključujući uspostavljanjem novih i/ili jačanjem postojećih SSAC-ova koji mogu provoditi zaštitne sporazume i dodatne protokole, uključujući u državama s „protokolima o malim količinama”,

               —

               osposobljavanje osigurano za odabrano osoblje koje ima pravo primati potporu, s ciljem povećanja vjerojatnosti provođenja i održavanja učinkovitog režima fizičke zaštite,

      Područje 5:   jačanje sposobnosti država da se bave nuklearnim i radioaktivnim materijalima koji nisu pod nacionalnim regulatornim nadzorom

   Svrha:

               —

               ojačati sposobnosti država kako bi se osiguralo da nuklearni i radioaktivni materijali ne kruže izvan nacionalnog okvira licenciranih djelatnosti te da su u odabranim zemljama sklopljeni aranžmani za učinkovitu graničnu kontrolu i spremnost na odziv.

         Rezultati:

               —

               unaprijeđen(i) sustav(i) za prikupljanje i ocjenjivanje informacija o nezakonitoj trgovini nuklearnim materijalom, dobivenih iz otvorenih izvora i od osoba za kontakt iz država, koji će rezultirati boljim znanjem o nezakonitoj trgovini nuklearnim materijalom i o okolnostima koje je okružuju. Povratna veza o tim informacijama olakšat će prioritiziranje budućih aktivnosti za borbu protiv nezakonite trgovine.

               —

               nacionalni okviri, uspostavljeni pomoću stručne pomoći, za borbu protiv nezakonite trgovine i za poboljšavanje nacionalne usklađenosti i nadzora nad prekograničnim kretanjima radioaktivnih materijala, osjetljive nuklearne opreme i tehnologije,

               —

               učinkovite sposobnosti za praćenje radijacije na odabranim točkama graničnih prijelaza, razvijene na temelju osiguravanja opreme za praćenje granica i stručnog savjetovanja na odabranim graničnim prijelazima,

               —

               pojačan razvoj nacionalnih planova za odziv i osiguravanje osposobljavanja o načinima odziva za osoblje zaduženo za izvršavanje zakona,

               —

               dobro osposobljeno, obaviješteno i kompetentno osoblje u zemljama zaduženo za izvršavanje zakona, kojem se pomaže osiguravanjem osposobljavanja i drugim oblicima potpore za razvoj kadrova,

         2.3.   Ocjena rezultata

   Kao dio završetka ove Odluke, IAEA ocjenjuje dobivene rezultate kako bi se osigurala učinkovitost potpore i kako bi se utvrdile sve poteškoće u pružanju potpore.
   3.   Trajanje

   Ocjenjivanje se provodi u razdoblju od tri mjeseca nakon stupanja na snagu sporazuma o doprinosu između Komisije i IAEA-e. Tri će se projekta provoditi istovremeno tijekom 21 uzastopnih mjeseci.
   Sveukupno procijenjeno trajanje provedbe ove Odluke iznosi 24 mjeseca.
   4.   Korisnici

   Korisnici su zemlje u kojima će se provoditi procjenjivanje i naknadni projekti. Njihovim će se tijelima pomoći da razumiju prepoznati slabosti i primit će potporu kako bi se pronašla rješenja i povećala sigurnost. Konačna odluka o korisnicima i potrebama koje se trebaju riješiti u odabranim zemljama donosi se u savjetovanju između provedbenog subjekta i VP-a uz blisko savjetovanje s državama članicama u okviru nadležne radne skupine Vijeća. Te se odluke prema potrebi temelje na prijedlozima provedbenog subjekta u skladu s člankom 2.
   5.   Provedbeni subjekt

   IAEA-u će se povjeriti provedba projekata. Međunarodne misije za nuklearnu sigurnost provodit će stručnjaci IAEA i država članica na način uobičajen za misije IAEA-a. Tri projekta izravno će provesti osoblje IAEA-a i/ili odabrani stručnjaci ili ugovaratelji iz država članica IAEA-e. U slučaju ugovaratelja, nabava bilo kakve robe, radova ili usluga od strane IAEA-e u kontekstu ove Odluke izvršava se u skladu s primjenjivim pravilima i postupcima IAEA-e.
   6.   Treće stranke koje sudjeluju

   Projekti se 100 % financiraju na temelju ove Odluke. Stručnjaci iz država članica IAEA-e mogu se smatrati trećim strankama koje sudjeluju. Oni će raditi na temelju uobičajenih pravila postupanja za stručnjake IAEA-e.

      (1)  GOV/2003/49-GC(47)/9. Također i dokument: „Mjere jačanja međunarodne suradnje u području nuklearne sigurnosti, sigurnosti od radijacije i sigurnosti prijevoza te gospodarenje otpadom: poticanje učinkovite i održive nacionalne regulatorne infrastrukture za nadziranje izvorâ radijacije” (GOV/2004/52-GC(48)/15 uključuje dijelove koji su bitni za suradnju IAEA-a i EU-a na temelju Strategije EU-a za sprečavanje širenja oružja za masovno uništavanje. Te su djelatnosti također odražene u dokumentu „Djelatnosti u potporu nuklearnoj sigurnosti” u IAEA-ovom Planu nuklearne sigurnosti za razdoblje od 2006. do 2009.

      (2)  Vijeće guvernera IAEA-e odlučilo je u rujnu 2005. da, radi jačanja zaštitnog sustava, takozvani „protokol o malim količinama” (SQP) uz zaštitne sporazume NPT-a treba ostati dio zaštitnog sustava IAEA-e, podložno mijenjanju uobičajenog teksta i promjenama kriterija SQP-a; Opća konferencija IAEA-e usvojila je 2005. rezoluciju u kojoj je, između ostalog, napomenula da, u slučaju države sa sveobuhvatnim zaštitnim sporazumom koji je dopunjen dodatnim protokolom na snazi, te mjere predstavljaju bolji standard provjeravanja te države.

      (3)  ZVSP/2004/022/IAEA I., ZVSP/2005/020/IAEA II., ZVSP/2006/029/IAEA III. i ZVSP/2008/020/IAEA IV.

      (4)  ZVSP/2004/022/IAEA I., ZVSP/2005/020/IAEA II., ZVSP/2006/029/IAEA III. i ZVSP/2008/020/IAEA IV.


title: Odluka Vijeća od 25. rujna 2014. o imenovanju jednog člana Upravnog odbora Europske agencije za kemikalije

text:
               4.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 350/3

         ODLUKA VIJEĆA
   od 25. rujna 2014.
   o imenovanju jednog člana Upravnog odbora Europske agencije za kemikalije
   (2014/C 350/04)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94, kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (1), a posebno njezin članak 79.,
   budući da:

               (1)

               Člankom 79. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 predviđa se da bi svaka država članica trebala imenovati člana Upravnog odbora Europske agencije za kemikalije te da bi Vijeće kao članove Upravnog odbora Europske agencije za kemikalije trebalo imenovati po jednog predstavnika iz svake države članice.

               (2)

               Republika Hrvatska postala je članicom Europske unije 1. srpnja 2013.

               (3)

               Hrvatska Vlada uputila je imenovanje za svojeg predstavnika koji bi trebao biti imenovan na razdoblje od četiri godine,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   G. Bojan VIDOVIĆ, državljanin Hrvatske, rođen 22. svibnja 1976., imenuje se članom Upravnog odbora Europske agencije za kemikalije za razdoblje od 25. rujna 2014. do 26. rujna 2018.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. rujna 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         F. GUIDI

      (1)  SL L 396, 30.12.2006., str. 1.


title: 85/507/EEZ, Euratom: Odluka Vijeća od 4. studenoga 1985. o sklapanju Okvirnog sporazuma o znanstvenoj i tehničkoj suradnji između Europskih zajednica i Švicarske Konfederacije

text:
               11/Sv. 110

               HR

               Službeni list Europske unije

               30

         31985D0507

               L 313/5

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 4. studenoga 1985.
   o sklapanju Okvirnog sporazuma o znanstvenoj i tehničkoj suradnji između Europskih zajednica i Švicarske Konfederacije
   (85/507/EEZ, Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju,
   uzimajući u obzir preporuku Komisije,
   budući da bi trebalo odobriti Okvirni sporazum o znanstvenoj i tehničkoj suradnji između Europskih zajednica i Švicarske Konfederacije,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovime se, u ime Europske ekonomske zajednice, odobrava Okvirni sporazum o znanstvenoj i tehničkoj suradnji između Europskih zajednica i Švicarske Konfederacije.
   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća daje obavijest predviđenu u članku 13. Sporazuma.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. studenoga 1985.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         R. GOEBBELS


title: 89/545/EEZ: Odluka Vijeća od 21. lipnja 1989. o sklapanju Dopunskog protokola uz Sporazum između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda o ukidanju postojećih i sprečavanju novih količinskih ograničenja prilikom izvoza te mjera s istovrsnim učinkom

text:
               02/Sv. 021

               HR

               Službeni list Europske unije

               26

         31989D0545

               L 295/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.06.1989.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 21. lipnja 1989.
   o sklapanju Dopunskog protokola uz Sporazum između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda o ukidanju postojećih i sprečavanju novih količinskih ograničenja prilikom izvoza te mjera s istovrsnim učinkom
   (89/545/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 113.,
   uzimajući u obzir preporuku Komisije,
   budući da se Sporazumom između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda (1) potpisanim u Bruxellesu 22. srpnja 1972. ne predviđa zabrana količinskih ograničenja prilikom izvoza ili mjera s istovrsnim učinkom;
   budući da je Europskoj ekonomskoj zajednici i Republici Islandu u interesu poticati slobodan promet sirovina i robe ukidanjem svih takvih ograničenja i mjera i sprečavanjem uvođenja novih ograničenja i mjera koji štetno utječu na njihovu međusobnu trgovinu;
   budući da je potrebno postići dogovore o postupnom uklanjanju sadašnjih ograničenja koja pogađaju određene proizvode i mjera s istovrsnim učinkom te predvidjeti zaštitne mjere ne samo u slučaju ponovnog izvoza u treće zemlje prema kojima ugovorna stranka izvoznica zadržava ograničenja ili mjere s istovrsnim učinkom, već i u slučaju ozbiljne nestašice određenog proizvoda;
   budući da prema članku 33. stavku 1. Sporazuma ugovorne stranke u interesu svojih gospodarstava mogu razvijati odnose uspostavljene Sporazumom tako da ih prošire na područja koja nisu obuhvaćena Sporazumom;
   budući da je Komisija održala pregovore s Republikom Islandom koji omogućuju donošenje Protokola,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Dopunski protokol uz Sporazum između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda o ukidanju postojećih i sprečavanju novih količinskih ograničenja prilikom izvoza te mjera s istovrsnim učinkom odobrava se u ime Zajednice.
   Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća izdaje obavijest kako je previđeno u članku 4. Dopunskog protokola.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.

      Sastavljeno u Luxembourgu 21. lipnja 1989.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. ARANZADI

      (1)  SL L 301, 31.12.1972., str. 2.