title: Odluka Vijeća (EU) 2021/2206 od 9. prosinca 2021. o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Jamajke Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
                  14.12.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 446/40

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2021/2206
         od 9. prosinca 2021.
         o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Jamajke Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (b),
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
         budući da:

                     (1)

                     Unija je postavila promicanje zaštite prava djeteta kao jedan od svojih ciljeva, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

                     (2)

                     Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčila njihova što hitnija predaja u državu njihova uobičajenog boravišta, kao i osigurati zaštitu prava na kontakt i prava na skrb.

                     (3)

                     Uredbom Bruxelles II.a dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitnija predaja nezakonito odvedene ili zadržane djece.

                     (4)

                     Sve države članice stranke su Haške konvencije iz 1980.

                     (5)

                     Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

                     (6)

                     Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje na odnose između država članica i trećih država mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

                     (7)

                     Haškom konvencijom iz 1980. određuje se da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izjavile da prihvaćaju pristup.

                     (8)

                     Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti toj konvenciji niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

                     (9)

                     Na temelju Mišljenja 1/13 Suda Europske unije (3), izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

                     (10)

                     Jamajka je 24. veljače 2017. položila svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Jamajku 1. svibnja 2017.

                     (11)

                     Na temelju ocjene stanja u Jamajci zaključeno je da države članice mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Jamajke prema odredbama Haške konvencije iz 1980.

                     (12)

                     Države članice trebale bi stoga biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Jamajke u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom.

                     (13)

                     Uredba Bruxelles II.a obvezujuća je za Irsku te ona stoga sudjeluje u donošenju i primjeni ove Odluke.

                     (14)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   Države članice ovlašćuju se da prihvate pristup Jamajke Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije.

               2.   Države članice najkasnije 10. prosinca 2022. polažu izjavu o prihvatu pristupa Jamajke Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

                  „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Jamajke Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2021/2206”.

               3.   Države članice obavješćuju Vijeće i Komisiju o polaganju svojih izjava o prihvatu pristupa Jamajke te priopćuju Komisiji tekst tih izjava u roku od dva mjeseca od njihova polaganja.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Članak 3.
            Ova Odluka primjenjuje se u skladu s Ugovorima.

            Sastavljeno u Bruxelleu 9. prosinca 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               A. HOJS

            (1)  Mišljenje od 25. studenoga 2021. (još nije objavljeno u Službenom listu).

            (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003., str. 1.).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Odluka Vijeća (EU) 2021/2207 od 9. prosinca 2021. o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Bolivije Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
                  14.12.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 446/42

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2021/2207
         od 9. prosinca 2021.
         o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Bolivije Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (b),
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
         budući da:

                     (1)

                     Unija je postavila promicanje zaštite prava djeteta kao jedan od svojih ciljeva, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

                     (2)

                     Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčila njihova što hitnija predaja u državu njihova uobičajenog boravišta, kao i osigurati zaštitu prava na kontakt i prava na skrb.

                     (3)

                     Uredbom Bruxelles II.a dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitnija predaja nezakonito odvedene ili zadržane djece.

                     (4)

                     Sve države članice stranke su Haške konvencije iz 1980.

                     (5)

                     Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

                     (6)

                     Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje na odnose između država članica i trećih država mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

                     (7)

                     Haškom konvencijom iz 1980. propisano je da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izjavile da prihvaćaju pristup.

                     (8)

                     Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti toj konvenciji niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

                     (9)

                     Na temelju Mišljenja 1/13 Suda Europske unije (3), izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

                     (10)

                     Bolivija je 13. srpnja 2016. položila svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Boliviju 1. listopada 2016.

                     (11)

                     Na temelju ocjene stanja u Boliviji zaključeno je da države članice mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Bolivije prema odredbama Haške konvencije iz 1980.

                     (12)

                     Države članice trebale bi stoga biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Bolivije u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom.

                     (13)

                     Uredba Bruxelles II.a obvezujuća je za Irsku te ona stoga sudjeluje u donošenju i primjeni ove Odluke.

                     (14)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   Države članice ovlašćuju se da prihvate pristup Bolivije Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije.

               2.   Države članice najkasnije 10. prosinca 2022. polažu izjavu o prihvatu pristupa Bolivije Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

                  „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Bolivije Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2021/2207”.

               3.   Države članice obavješćuju Vijeće i Komisiju o polaganju svojih izjava o prihvatu pristupa Bolivije te priopćuju Komisiji tekst tih izjava u roku od dva mjeseca od njihova polaganja.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Članak 3.
            Ova Odluka primjenjuje se u skladu s Ugovorima.

            Sastavljeno u Bruxellesu 9. prosinca 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               A. HOJS

            (1)  Mišljenje od 25. studenoga 2021. (još nije objavljeno u Službenom listu).

            (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003., str. 1.).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/2208 od 13. prosinca 2021. o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/1775 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Maliju

text:
                  14.12.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 446/44

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2021/2208
         od 13. prosinca 2021.
         o izmjeni Odluke (ZVSP) 2017/1775 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Maliju
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 28. rujna 2017. donijelo Odluku (ZVSP) 2017/1775 (1) o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Maliju.

                     (2)

                     Europsko vijeće 24. i 25. svibnja 2021. usvojilo je zaključke u kojima je snažno osudilo državni udar koji je 24. svibnja 2021. izveden u Maliju zadržavanjem prijelaznog predsjednika Malija i premijera te je izjavilo da je Unija spremna razmotriti ciljane mjere protiv političkih i vojnih vođa koji ometaju tranziciju u Maliju.

                     (3)

                     Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda 26. svibnja 2021. sa zabrinutošću je primilo na znanje rizik od negativnog učinka navedenih događaja od 24. svibnja 2021. na tekuće napore u borbi protiv terorizma, provedbi Sporazuma o miru i pomirenju u Maliju („Sporazum”) te stabilizaciji središta Malija.

                     (4)

                     Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda 29. lipnja 2021. donijelo je Rezoluciju 2584(2021) u kojoj je dodatno osudilo događaje od 24. svibnja 2021. i izrazilo znatno nestrpljenje zbog stalnih kašnjenja u provedbi Sporazuma. Pozvalo je sve malijske dionike da olakšaju potpuno ostvarenje političke tranzicije i primopredaju vlasti izabranim civilnim tijelima unutar 18-mjesečnog prijelaznog razdoblja, kako je odlučeno 15. rujna 2020. na sastanku Gospodarske zajednice zapadnoafričkih država (ECOWAS). Pozvalo je da prijelazna vlada Malija organizira slobodne i poštene predsjedničke i parlamentarne izbore, zakazane za 27. veljače 2022., uz regionalne i lokalne izbore te, prema potrebi, ustavni referendum unutar tog roka od 18 mjeseci.

                     (5)

                     Vijeće je 18. listopada 2021. raspravljalo o stanju u Maliju i navelo mogućnost razmatranja mjera ograničavanja protiv onih koji ometaju program tranzicije, kao potpore naporima ECOWAS-a, i u skladu sa zaključcima koje je Europsko vijeće usvojilo u svibnju.

                     (6)

                     ECOWAS je 7. studenoga 2021. izrazio veliko žaljenje zbog nedovoljnog napretka ostvarenog u pogledu priprema za izbore, među ostalim zbog nepostojanja detaljnog rasporeda aktivnosti za provedbu izbora na dogovorene datume. Ponovno je istaknuo potrebu za poštovanjem rasporeda tranzicije u pogledu izbora zakazanih za 27. veljače 2022. i pozvao prijelazne vlasti da djeluju u skladu s time kako bi se osigurao brz povratak ustavnom poretku. Pozvao je međunarodnu zajednicu da poduzme potrebne mjere kako bi se osiguralo da prijelazne vlasti poštuju svoju predanost brzom povratku ustavnom poretku. Odlučio je bez odgode uvesti sankcije identificiranim pojedincima i skupinama, uključujući sve prijelazne vlasti i druge prijelazne institucije. Pozvao je bilateralne i multilateralne partnere da potvrde i podupru provedbu tih sankcija.

                     (7)

                     Vijeće je 15. studenoga 2021. postiglo dogovor o uspostavi posebnog okvira za mjere ograničavanja s obzirom na stanje u Maliju, podupirući time odluku koju je ECOWAS donio 7. studenoga 2021.

                     (8)

                     Odluku (ZVSP) 2017/1775 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

                     (9)

                     Radi provedbe određenih mjera potrebno je daljnje djelovanje Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Odluka (ZVSP) 2017/1775 mijenja se kako je navedeno u nastavku:

                        1.

                        u članku 1. stavcima 1. i 5. riječ „Prilog” zamjenjuje se riječju „Prilog I.”;

                        2.

                        iza članka 1. umeće se sljedeći članak:

                           „Članak 1.a

                              1.   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile ulazak na svoje državno područje ili prelazak preko kroz njega fizičkim osobama:

                                          (a)

                                          koje su odgovorne za djelovanja ili politike kojima se ugrožavaju mir, sigurnost ili stabilnost Malija, kao što su djelovanja ili politike iz članka 1. stavka 1., ili su u njih bile umiješane, ili su izravno ili neizravno u njima sudjelovale;

                                          (b)

                                          koje ometaju ili ugrožavaju uspješan završetak političke tranzicije Malija, među ostalim ometanjem ili ugrožavanjem održavanja izbora ili primopredaje vlasti izabranim tijelima; ili

                                          (c)

                                          koje su povezane s fizičkim osobama iz točaka (a) ili (b).

                                    Osobe iz ovog stavka uvrštene su na popis navedene su u Prilogu II.

                              2.   Stavkom 1. državu članicu ne obvezuje se da vlastitim državljanima uskrati ulazak na svoje državno područje.

                              3.   Stavkom 1. ne dovode se u pitanje slučajevi u kojima za državu članicu postoji obveza na temelju međunarodnog prava, i to:

                                          (a)

                                          kao zemlje domaćina međunarodne međuvladine organizacije;

                                          (b)

                                          kao zemlje domaćina međunarodne konferencije koju su sazvali Ujedinjeni narodi ili koja je sazvana pod njihovim pokroviteljstvom;

                                          (c)

                                          na temelju multilateralnog sporazuma kojim se dodjeljuju povlastice i imuniteti; ili

                                          (d)

                                          na temelju Sporazuma o mirenju iz 1929. (Lateranski ugovor) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.

                              4.   Stavak 3. primjenjuje se i u slučajevima kada je neka država članica zemlja domaćin Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS).

                              5.   Vijeće se obavješćuje o svim slučajevima u kojima država članica odobri izuzeće na temelju stavaka 3. ili 4.

                              6.   Države članice mogu odobriti izuzeća od mjera koje se uvode na temelju stavka 1. ako je putovanje opravdano zbog hitne humanitarne potrebe ili zbog sudjelovanja na međuvladinim sastancima ili sastancima koje promiče Unija ili kojima je Unija domaćin ili kojima je domaćin država članica koja predsjeda OESS-om, a na kojima se vodi politički dijalog kojim se izravno promiču politički ciljevi mjera ograničavanja.

                              7.   Države članice mogu dodijeliti i izuzeća od mjera uvedenih na temelju stavka 1. ako je ulazak ili prelazak potreban zbog provedbe sudskog postupka.

                              8.   Država članica koja želi dodijeliti izuzeća iz stavaka 6. ili 7. o tome u pisanom obliku obavješćuje Vijeće. Izuzeće se smatra odobrenim osim ako jedna ili više država članica uloži prigovor u pisanom obliku u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedna ili više država članica uloži prigovor, Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti dodijeliti predloženo izuzeće.

                              9.   Kada država članica na temelju stavaka 3., 4., 6., ili 7. odobri ulazak na svoje državno područje ili prelazak preko njega osobama uvrštenima na popis iz Priloga II., odobrenje je strogo ograničeno na svrhu za koju je dodijeljeno i na osobe na koje se izravno odnosi.”;

                        3.

                        u članku 2. stavcima 1., 2. i članku 2. stavku 4. točki (b) riječ „Prilog” zamjenjuje se riječju „Prilog I.”;

                        4.

                        iza članka 2. umeće se sljedeći članak:

                           „Članak 2.a

                              1.   Zamrzavaju se sva financijska sredstva i gospodarski resursi koji su izravno ili neizravno u vlasništvu ili pod kontrolom fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela:

                                          (a)

                                          koji su odgovorni za djelovanja ili politike kojima se ugrožavaju mir, sigurnost ili stabilnost Malija, kao što su djelovanja ili politike iz članka 2. stavka 1., ili su u njih bili umiješani, ili su izravno ili neizravno u njima sudjelovali;

                                          (b)

                                          koje ometaju ili ugrožavaju uspješan završetak političke tranzicije Malija, među ostalim ometanjem ili ugrožavanjem održavanja izbora ili primopredaje vlasti izabranim tijelima; ili

                                          (c)

                                          koji su povezani s fizičkim ili pravnim osobama, subjektima ili tijelima iz točaka (a) ili (b).

                                    Fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela uvršteni na popis navedeni su u Prilogu II.

                              2.   Ni financijska sredstva ni gospodarski resursi ne smiju se izravno ni neizravno staviti na raspolaganje fizičkim ili pravnim osobama, subjektima ili tijelima navedenima u Prilogu II. niti u njihovu korist.

                              3.   Odstupajući od stavaka 1. i 2., nadležna tijela država članica mogu odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, ili stavljanje na raspolaganje određenih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, pod uvjetima koje smatraju primjerenima, nakon što su utvrdila da su ta financijska sredstva ili ti gospodarski resursi:

                                          (a)

                                          potrebni za zadovoljenje osnovnih potreba fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela uvrštenih na popis iz Priloga II. i uzdržavanih članova obitelji tih fizičkih osoba, uključujući plaćanja za prehrambene proizvode, stanarinu ili otplatu hipoteke, lijekove i liječenje, poreze, premije osiguranja i komunalne naknade;

                                          (b)

                                          namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknadu nastalih troškova povezanih s pružanjem pravnih usluga;

                                          (c)

                                          namijenjeni isključivo za plaćanje pristojbi ili naknada za usluge redovitog čuvanja zamrznutih financijskih sredstva ili gospodarskih resursa ili upravljanja njima;

                                          (d)

                                          potrebni za izvanredne troškove, pod uvjetom da je nadležno tijelo najmanje dva tjedna prije dodjele odobrenja obavijestilo nadležna tijela ostalih država članica i Komisiju o razlozima zbog kojih smatra da bi posebno odobrenje trebalo dodijeliti; ili

                                          (e)

                                          namijenjeni za uplatu na račun ili za isplatu s računa diplomatske ili konzularne misije ili međunarodne organizacije koja uživa imunitet u skladu s međunarodnim pravom, pod uvjetom da su ta plaćanja namijenjena za službene potrebe diplomatske ili konzularne misije ili međunarodne organizacije.

                                    Dotična država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o svakom odobrenju dodijeljenom na temelju ovog stavka u roku od dva tjedna od dodjele odobrenja.

                              4.   Odstupajući od stavka 1., nadležna tijela država članica mogu odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, ili stavljanje na raspolaganje određenih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

                                          (a)

                                          financijska sredstva ili gospodarski resursi predmet su arbitražne odluke donesene prije datuma na koji su fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo iz stavka 1. uvršteni na popis iz Priloga II., ili su predmet sudske ili upravne odluke donesene u Uniji, ili sudske odluke izvršive u dotičnoj državi članici, prije ili nakon tog datuma;

                                          (b)

                                          financijska sredstva ili gospodarski resursi upotrebljavat će se isključivo za namirenje potraživanja koja su osigurana takvom odlukom ili priznata kao valjana u takvoj odluci, unutar granica određenih primjenjivim zakonima i propisima kojima se uređuju prava osoba koje imaju takva potraživanja;

                                          (c)

                                          odluka nije u korist fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela uvrštenih na popis iz Priloga II.; i

                                          (d)

                                          priznavanje odluke nije protivno javnom poretku dotične države članice.

                                    Dotična država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o svakom odobrenju dodijeljenom na temelju ovog stavka u roku od dva tjedna od dodjele odobrenja.

                              5.   Stavkom 1. fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo uvrštene na popis iz Priloga II. ne sprečava se da izvrše plaćanje dospjelo na temelju ugovora ili sporazuma koji je sklopljen ili obveze koja je nastala prije datuma na koji su ta fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo uvršteni na navedeni popis, pod uvjetom da je dotična država članica utvrdila da plaćanje ne primaju, izravno ili neizravno, fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo iz stavka 1.

                              6.   Stavak 2. ne primjenjuje se na priljev na zamrznute račune:

                                          (a)

                                          kamata ili drugih prihoda na tim računima;

                                          (b)

                                          plaćanja dospjelih na temelju ugovora, sporazuma ili obveza sklopljenih odnosno nastalih prije datuma od kojeg ti računi podliježu mjerama predviđenima u stavcima 1. i 2.; ili

                                          (c)

                                          plaćanja dospjelih na temelju sudskih, upravnih ili arbitražnih odluka donesenih u Uniji ili izvršivih u dotičnoj državi članici;

                                    pod uvjetom da takve kamate, drugi prihodi i plaćanja i dalje podliježu mjerama predviđenima u stavku 1.

                              7.   Odstupajući od stavaka 1. i 2., nadležna tijela država članica mogu odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, ili stavljanje na raspolaganje određenih financijskih sredstava ili gospodarskih resursa, pod uvjetima koje smatraju primjerenima, nakon što su utvrdila da je pružanje tih financijskih sredstva ili gospodarskih resursa potrebno u humanitarne svrhe, kao što su isporuka pomoći ili olakšavanje isporuke pomoći koja uključuje lijekove, hranu ili prijevoz humanitarnih radnika i s tim povezana pomoć, ili za evakuacije iz Malija. Dotična država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o svakom odobrenju dodijeljenom na temelju ovog članka u roku od dva tjedna od dodjele odobrenja.”;

                        5.

                        članak 3. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 3.

                              1.   Vijeće sastavlja popis iz Priloga I. i mijenja ga u skladu s odlukama Vijeća sigurnosti ili Odbora za sankcije.

                              2.   Vijeće, koje odlučuje jednoglasno na prijedlog države članice ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („Visoki predstavnik”), uspostavlja i mijenja popis naveden u Prilogu II.”;

                        6.

                        članak 4. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 4.

                              1.   Kada Vijeće sigurnosti ili Odbor za sankcije uvrsti na popis osobu ili subjekt, Vijeće tu osobu ili subjekta uključuje u Prilog I. Vijeće svoju odluku, uključujući razloge za uvrštavanje na popis, priopćuje dotičnoj osobi ili dotičnom subjektu izravno, ako je adresa poznata, odnosno putem službene obavijesti, pružajući toj osobi ili subjektu mogućnost da se očituje.

                              2.   Vijeće odluku iz članka 3. stavka 2., uključujući razloge za uvrštenje na popis, priopćuje dotičnoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu izravno, ako je adresa poznata, ili objavom obavijesti, te toj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu pruža mogućnost očitovanja.

                              3.   Ako je podneseno očitovanje ili su predočeni novi važni dokazi, Vijeće preispituje svoju odluku i na odgovarajući način obavješćuje osobu ili subjekt.”;

                        7.

                        članak 5. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 5.

                              1.   Prilog I. sadržava razloge za uvrštavanje osoba i subjekata na popis, kako ih je dostavilo Vijeće sigurnosti ili Odbor za sankcije.

                              2.   Prilog I. također sadržava podatke, ako su dostupni, koje je dostavilo Vijeće sigurnosti ili Odbor za sankcije, a koji su potrebni za utvrđivanje identiteta dotičnih osoba ili subjekata. Kada je riječ o osobama, takvi podaci mogu uključivati imena, uključujući pseudonime, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, broj putovnice i broj osobne iskaznice, rod, adresu, ako je poznata, te funkciju ili zanimanje. Kada je riječ o subjektima, takvi podaci mogu uključivati nazive, mjesto i datum upisa u registar, broj upisa u registar i mjesto poslovanja.

                              3.   U Prilogu II. navode se razlozi za uvrštenje na popis fizičkih i pravnih osoba, subjekata i tijela na koje se u njemu upućuje.

                              4.   Prilog II. usto uključuje podatke potrebne za utvrđivanje identiteta dotičnih fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela, ako su takvi podaci dostupni. Kad je riječ o fizičkim osobama, takve informacije mogu uključivati: imena i pseudonime; datum i mjesto rođenja; državljanstvo; broj putovnice i broj osobne iskaznice; rod; adresu, ako je poznata; te funkciju ili zanimanje. Kad je riječ o pravnim osobama, subjektima ili tijelima, takvi podaci mogu uključivati: imena; mjesto i datum upisa u registar; broj registracije; i mjesto poslovanja.”;

                        8.

                        iza članka 5. umeću se sljedeći članci:

                           „Članak 5.a

                              1.   Vijeće i Visoki predstavnik obrađuju osobne podatke kako bi obavili svoje zadaće na temelju ove Odluke, osobito:

                                          (a)

                                          u pogledu Vijeća, pri pripremi izmjena i izmjeni priloga I. i II.;

                                          (b)

                                          u pogledu Visokog predstavnika, pri pripremi izmjena priloga I. i II.

                              2.   Vijeće i Visoki predstavnik mogu, kada je to primjenjivo, obrađivati relevantne podatke u vezi s kaznenim djelima koja su počinile fizičke osobe uvrštene na popis, osuđujućim presudama u kaznenim stvarima ili sigurnosnim mjerama koje se odnose na te osobe samo u onoj mjeri u kojoj je takva obrada potrebna za izradu priloga I. i II.

                              3.   Za potrebe ove Odluke Vijeće i Visoki predstavnik određuju se „voditeljem obrade” u smislu članka 3. točke 8. Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća (*1) kako bi se osiguralo da dotične fizičke osobe mogu ostvarivati svoja prava na temelju te uredbe.

                           Članak 5.b
                           Ne udovoljava se nijednom potraživanju u vezi s bilo kojim ugovorom ili transakcijom na čije su izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično, utjecale mjere uvedene na temelju ove Odluke, uključujući potraživanja za odštetu ili sva ostala potraživanja te vrste, primjerice potraživanje za naknadu štete ili potraživanje na temelju jamstva, posebno potraživanje za produljenje ili plaćanje obveznice, jamstva ili odštete, osobito financijskog jamstva ili financijske odštete, u bilo kojem obliku, ako ga podnesu:

                                       (a)

                                       fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela uvršteni na popis iz Priloga II.;

                                       (b)

                                       bilo koja fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji djeluju putem jedne od fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela iz točke (a) ili u njihovo ime.”;

                           (*1)  Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL L 295, 21.11.2018., str. 39.)."

                        9.

                        članak 6. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 6.

                              1.   Ova se Odluka prema potrebi mijenja ili stavlja izvan snage u skladu s odlukama Vijeća sigurnosti.

                              2.   Mjere iz članka 1.a stavka 1. i članka 2.a stavaka 1. i 2. primjenjuju se do 14. prosinca 2022. i stalno se preispituju. One se prema potrebi produljuju ili izmjenjuju ako Vijeće smatra da njihovi ciljevi nisu ispunjeni.”;

                        10.

                        Prilog se mijenja kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu 13. prosinca 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/1775 od 28. rujna 2017. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Maliju (SL L 251, 29.9.2017., str. 23.).

            PRILOG

                        1.

                        Naziv Priloga Odluci (ZVSP) 2017/1775 mijenja se u Prilog I.

                        2.

                        Dodaje se Prilog II. sa sljedećim odjeljcima:

                              „„PRILOG II.

                                          A.

                                          Popis fizičkih osoba iz članka 1.a stavka 1.

                                          B.

                                          Popis fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela iz članaka 2.a stavka 1.”.

                        ”.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/119

      P9_TA(2021)0116
      Zahtjev za ukidanje imuniteta Filipu De Manu
      Odluka Europskog parlamenta od 27. travnja 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Filipu De Manu (2020/2271(IMM))
      (2021/C 506/18)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir zahtjev za ukidanje imuniteta Filipu De Manu, koji je 30. listopada 2020. podnio glavni državni odvjetnik žalbenog suda u Bruxellesu u okviru kaznenog postupka i koji je objavljen na plenarnoj sjednici od 14. prosinca 2020.,

                  —

                  uzimajući u obzir činjenicu da se Filip De Man odrekao prava na saslušanje u skladu s člankom 9. stavkom 6. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije te članak 6. stavak 2. Akta od 20. rujna 1976. o izboru zastupnika u Europski parlament neposrednim općim izborima,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 59. Ustava Kraljevine Belgije,

                  —

                  uzimajući u obzir presude Suda Europske unije od 21. listopada 2008., 19. ožujka 2010., 6. rujna 2011., 17. siječnja 2013. i 19. prosinca 2019. (1),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 5. stavak 2., članak 6. stavak 1. i članak 9. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za pravna pitanja (A9-0134/2021),

                  A.

                  budući da je glavni državni odvjetnik pri žalbenom sudu u Bruxellesu proslijedio zahtjev za ukidanje parlamentarnog imuniteta Filipu De Manu, zastupniku u Europskom parlamentu koji je izabran kao predstavnik Kraljevine Belgije, u vezi s prometnom nesrećom s materijalnom štetom i otegotnom okolnošću nezakonitog napuštanja mjesta nesreće, koju je navodno prouzročio 1. svibnja 2019.;

                  B.

                  budući da je Filip De Man optužen da je 1. svibnja 2019. u Vilvoordeu automobilom udario o prometni otok, nakon čega se nije zaustavio, već je nastavio voziti do svojeg doma; budući da je policija utvrdila da su krhotine vozila zastupnika bile razasute po cesti te da su tragovi na tlu bili vidljivi od mjesta nesreće do doma zastupnika; budući da je, nakon brojnih poziva, pravosudna policija naposljetku uspjela dobiti izjavu Filipa De Mana, koji je tom prilikom naveo da je doista prevrnuo betonski stup i da se nije mogao zaustaviti zbog ljudi koji su se okupili na ulici;

                  C.

                  budući da je navodno kazneno djelo obuhvaćeno člankom 33. belgijskog Zakona o cestovnom prometu od 16. ožujka 1968. te da je kažnjivo kaznom zatvora od petnaest dana do šest mjeseci i novčanom kaznom od 200 do 2 000 eura;

                  D.

                  budući da Parlament ne može preuzeti ulogu suda te da se zastupnik u kontekstu postupka ukidanja imuniteta ne može smatrati optuženikom (2);

                  E.

                  budući da se u članku 9. prvom podstavku Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije navodi da zastupnici u Europskom parlamentu na državnom području svoje države uživaju imunitet priznat članovima parlamenta te države, a na teritoriju bilo koje druge države članice, imunitet od svake mjere zadržavanja i od sudskih postupaka;

                  F.

                  budući da članak 59. stavak 1. Ustava Kraljevine Belgije predviđa da „osim u slučaju da je zatečen u počinjenju kaznenog djela, protiv nijednog člana dvaju domova ne može se u okviru provedbe zakona pokrenuti sudski postupak niti ga se može izravno pozvati pred sud ili uhititi za vrijeme zasjedanja ako to ne odobri dom čiji je on član;

                  G.

                  budući da u pojedinačnom slučaju Parlament sam odlučuje o ukidanju imuniteta; budući da pri donošenju te odluke Parlament može objektivno uzeti u obzir položaj u kojem se zastupnik nalazi (3);

                  H.

                  budući da navodno kazneno djelo nije izravno i očito povezano s mandatom Filipa De Mana kao zastupnika u Europskom parlamentu i ne predstavlja mišljenje ili glas dan u okviru njegova obnašanja dužnosti zastupnika u Europskom parlamentu, u smislu članka 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije;

                  I.

                  budući da u ovom slučaju Parlament nije pronašao dokaze o postojanju fumus persecutionis, odnosno o činjeničnim elementima koji bi upućivali na to da se predmetnim pravnim postupkom nastoji nanijeti šteta političkoj aktivnosti zastupnika;

                  1.

                  odlučuje ukinuti imunitet Filipu De Manu;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da odmah proslijedi ovu Odluku i izvješće nadležnog odbora nadležnom tijelu Kraljevine Belgije i Filipu De Manu.

         (1)  Presuda Suda od 21. listopada 2008., Marra/De Gregorio i Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Presuda Općeg suda od 19. ožujka 2010., Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Presuda Suda od 6. rujna 2011., Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2013., Gollnisch/Parlament, T-346/11 et T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.; Presuda Suda od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies, C-502/19, ECLI:EU:C:2019:1115.

         (2)  Presuda Općeg suda od 30. travnja 2019., Briois/Parlament, T-214/18, ECLI:EU:T:2019:266.

         (3)  Presuda Općeg suda od 15. listopada 2008., Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, točka 28.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/121

      P9_TA(2021)0117
      Zahtjev za ukidanje imuniteta Zdzisławu Krasnodębskom
      Odluka Europskog parlamenta od 27. travnja 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Zdzisławu Krasnodębskom (2020/2224(IMM))
      (2021/C 506/19)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir zahtjev za ukidanje imuniteta Zdzisławu Krasnodębskom od 9. rujna 2020., koji je podnio predsjednik Općinskog suda za Varšavu-Śródmieście u Varšavi, kazneni odjel X, u vezi s kaznenim postupkom pokrenutim protiv njega povodom privatne tužbe i koji je objavljen na plenarnoj sjednici 22. listopada 2020.,

                  —

                  nakon saslušanja Zdzisława Krasnodębskog u skladu s člankom 9. stavkom 6. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir članke 8. i 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije te članak 6. stavak 2. Akta od 20. rujna 1976. o izboru zastupnika u Europski parlament neposrednim općim izborima,

                  —

                  uzimajući u obzir presude Suda Europske unije od 21. listopada 2008., 19. ožujka 2010., 6. rujna 2011., 17. siječnja 2013. i 19. prosinca 2019. (1),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 105. stavke 2. i 5. Ustava Republike Poljske:

                  —

                  uzimajući u obzir članak 5. stavak 2., članak 6. stavak 1. i članak 9. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za pravna pitanja (A9-0132/2021),

                  A.

                  budući da je 23. siječnja 2020. predsjednik kaznenog odjela X Općinskog suda za Varšavu-Śródmieście, Poljska, proslijedio zahtjev za ukidanje zastupničkog imuniteta Zdzisławu Krasnodębskom koji je podnijela privatna stranka zbog određenih izjava Zdzisława Krasnodębskog tijekom radijskog intervjua od 1. veljače 2019.; budući da je 19. veljače 2020. kazneni odjel X Općinskog suda za Varšavu-Śródmieście obaviješten da je u pitanje dovedena nadležnost tijela u skladu s člankom 9. stavcima 1. i 12. Poslovnika, što utječe na dopuštenost zahtjeva; budući da je 18. svibnja 2020. sud zatražio pojašnjenja Ureda glavnog državnog odvjetnika te budući da je u dopisu od 8. rujna 2020. Ured glavnog državnog odvjetnika iznio stajalište da je „u slučaju pokretanja postupka povodom privatne tužbe u kojem ne sudjeluje državni odvjetnik sud tijelo koje je nadležno proslijediti zahtjev privatnog tužitelja za ukidanje imuniteta, u skladu s člankom 9. stavcima 1. i 12. Poslovnika Europskog parlamenta” i da pojam „nadležno tijelo” treba tumačiti s obzirom na članak 9. stavak 12. Poslovnika; budući da su zahtjev za ukidanje zastupničkog imuniteta uputila pravosudna tijela u skladu s člankom 9. stavkom 12. Poslovnika te budući da u skladu s člankom 9. stavkom 1. Poslovnika svaki zahtjev za ukidanje zastupničkog imuniteta mora podnijeti „nadležno tijelo države članice”, pri čemu ta dva pojma nisu identična;

                  B.

                  budući da je privatna tužba protiv Zdzisława Krasnodębskog prvotno podnesena Općinskom sudu za Krakov-Krowodrzu 6. svibnja 2019.; budući da je 18. listopada 2019. postupajući po službenoj dužnosti i nakon što je utvrdio da je intervju u kojem je sudjelovao Zdzisław Krasnodębski snimljen u radijskom studiju u Varšavi, a ne u Krakovu, taj sud utvrdio da nije nadležan za odlučivanje u predmetu te je predmet ustupio Općinskom sudu za Varšavu-Śródmieście u Varšavi;

                  C.

                  budući da je 1. veljače 2019., tijekom intervjua u jutarnjem radijskom programu, Zdzisław Krasnodębski privatnog tužitelja opisao kao „nepoznatog odvjetnika” i „gangstera” te tvrdio da se „razbacuje”;

                  D.

                  budući da je Zdzisław Krasnodębski prilikom iznošenja tih komentara navodno javno oklevetao privatnog tužitelja, što je navodno dovelo do toga da je on izgubio povjerenje koje mu je potrebno za obavljanje poslovne djelatnosti te budući da ga je ponizio u javnosti, što je kazneno djelo u skladu s člankom 212. stavkom 2. poljskog Kaznenog zakona;

                  E.

                  budući da se u članku 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije ističe da zastupnici u Europskom parlamentu ne mogu biti podvrgnuti nikakvom obliku ispitivanja, zadržavanja ili sudskog postupka zbog izraženih mišljenja ili glasovanja pri obnašanju svojih dužnosti;

                  F.

                  budući da se u članku 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije navodi da zastupnici u Europskom parlamentu na državnom području svoje države uživaju imunitet priznat zastupnicima u parlamentu te države;

                  G.

                  budući da u skladu s člankom 105. stavcima 2. i 5. poljskog Ustava, od dana objave rezultata izbora do dana isteka svojeg mandata, zastupnik ne podliježe kaznenoj odgovornosti bez suglasnosti Sejma (donji dom parlamenta) te ne smije biti pritvoren niti uhićen bez suglasnosti Sejma, osim u slučajevima kada je zatečen u počinjenju kaznenog djela i kada je njegov pritvor nužan za osiguranje nesmetanog tijeka postupka;

                  H.

                  budući da navodna djela nisu povezana s izražavanjem mišljenja ili glasovanjem Zdzisława Krasnodębskog pri obnašanju dužnosti u smislu članka 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije;

                  I.

                  budući da u ovom slučaju Parlament nije pronašao dokaze o postojanju fumus persecutionis, odnosno o činjeničnim elementima koji bi upućivali na to da se predmetnim pravnim postupkom nastoji nanijeti šteta političkoj aktivnosti zastupnika, a time i Europskom parlamentu;

                  J.

                  budući da Parlament ne može preuzeti ulogu suda te da se zastupnik u kontekstu postupka ukidanja imuniteta ne može smatrati optuženikom (2);

                  K.

                  budući da je svrha zastupničkog imuniteta zaštititi Parlament i njegove zastupnike od pravnih postupaka u vezi s aktivnostima koje se provode pri obavljanju zastupničkih dužnosti i koje se od tih dužnosti ne mogu odvojiti;

                  1.

                  odlučuje ukinuti imunitet Zdzisławu Krasnodębskom;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da odmah proslijedi ovu Odluku i izvješće nadležnog odbora nadležnom tijelu Poljske i Zdzisławu Krasnodębskom.

         (1)  Presuda Suda od 21. listopada 2008., Marra/De Gregorio i Clemente, C 200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Presuda Općeg suda od 19. ožujka 2010., Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Presuda Suda od 6. rujna 2011., Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2013., Gollnisch/Parlament, T-346/11 et T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.; Presuda Suda od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies, C-502/19, ECLI:EU:C:2019:1115.

         (2)  Presuda Općeg suda od 30. travnja 2019., Briois/Parlament, T-214/18, ECLI:EU:T:2019:266.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/123

      P9_TA(2021)0118
      Zahtjev za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu
      Odluka Europskog parlamenta od 27. travnja 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu (2020/2240(IMM))
      (2021/C 506/20)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir zahtjev za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu, koji je 23. listopada 2020. podnio državni odvjetnik pri Kasacijskom sudu Helenske Republike u kontekstu izvršenja osuđujuće presude br. 2425, 2473, 2506, 2644/2020, koju je protiv njega donio Žalbeni sud u Ateni (Prvo vijeće od troje sudaca koje odlučuje o kaznenim stvarima), a koji je objavljen na plenarnoj sjednici 11. studenoga 2020.,

                  —

                  nakon saslušanja Ioannisa Lagosa u skladu s člankom 9. stavkom 6. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir članke 8. i 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije te članak 6. stavak 2. Akta od 20. rujna 1976. o izboru zastupnika u Europski parlament neposrednim općim izborima,

                  —

                  uzimajući u obzir presude Suda Europske unije od 21. listopada 2008., 19. ožujka 2010., 6. rujna 2011., 17. siječnja 2013. i 19. prosinca 2019. (1),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 62. Ustava Helenske Republike,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 5. stavak 2., članak 6. stavak 1. i članak 9. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za pravna pitanja (A9-0136/2021),

                  A.

                  budući da je državni odvjetnik koji je nadležan za taj postupak zatražio ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu, zastupniku u Europskom parlamentu, kako bi se protiv njega mogla izvršiti osuđujuća presuda u okviru koje mu je izrečena kazna zatvora u ukupnom trajanju od trinaest (13) godina i osam (8) mjeseci te novčana kazna u ukupnom iznosu od tisuću tristo eura (1 300 EUR) za jedno teže kazneno djelo i dva lakša kaznena djela;

                  B.

                  budući da prema članku 9. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije zastupnici u Europskom parlamentu na nacionalnom području svoje države uživaju imunitet koji se priznaje zastupnicima parlamenta te države;

                  C.

                  budući da je Ioannis Lagos 2. srpnja 2019. izabran kao zastupnik u Europskom parlamentu, a zahtjev za ukidanje imuniteta odnosi se na činjenice i optužnicu koji su prethodili njegovu stjecanju statusa zastupnika u Europskom parlamentu, a time i imuniteta zastupnika u Europskom parlamentu;

                  D.

                  budući da se, u skladu s člankom 62. Ustava Helenske Republike, tijekom trajanja zastupničkog mandata nijedan zastupnik ne smije kazneno goniti, uhititi, zatvoriti niti se u odnosu na njega mogu primijeniti ikakve druge mjere koje uključuju oduzimanje slobode, bez odobrenja Zastupničkog doma;

                  E.

                  budući da je Ioannis Lagos proglašen krivim za sljedeće: a) teže kazneno djelo pripadnosti zločinačkoj organizaciji i njezina vođenja (članak 187. stavci 1. i 3. Kaznenog zakona), počinjeno u Ateni između 2008. i danas, b) lakše kazneno djelo koje se odnosi na jednostavno posjedovanje oružja (Zakon br. 2168/1993), nakon odobrene izmjene optužnice koja se odnosila na kvalificirano kazneno djelo posjedovanja oružja, počinjeno 30. rujna 2013. u Perami (Atika) i c) lakše kazneno djelo koje se odnosi na povredu Zakona br. 456/1976 o „signalnim pištoljima i vatrometu”, počinjeno u Perami (Atika) 29. rujna 2013.;

                  F.

                  budući da je osuđujuća presuda Žalbenog suda u Ateni izvršiva odmah jer je sud odlučio da žalba protiv te odluke nema suspenzivan učinak;

                  G.

                  budući da je Odbor za pravna pitanja primio na znanje dokumente koje je Ioannis Lagos podnio njegovim članovima u skladu s člankom 9. stavkom 6. Poslovnika smatrajući ih važnima za postupak;

                  H.

                  budući da se osuđujuća presuda ne odnosi na izražena mišljenja ili glasovanje Ioannisa Lagosa u okviru obnašanja njegovih dužnosti, u smislu članka 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije;

                  I.

                  budući da se u skladu s člankom 9. stavkom 8. Poslovnika Odbor za pravna pitanja ni pod kojim uvjetima ne može izjasniti o krivnji zastupnika u Parlamentu niti se izjasniti o tome opravdavaju li mišljenja ili postupci koji mu se pripisuju kazneni progon, čak ni u slučaju da Odbor prilikom razmatranja zahtjeva stekne podrobna saznanja o činjenicama slučaja;

                  J.

                  budući da nije na Europskom parlamentu da ispituje značajke nacionalnih pravnih i pravosudnih sustava;

                  K.

                  budući da Europski parlament nema ovlast za ocjenjivanje ili ispitivanje nadležnosti nacionalnih pravosudnih tijela koja vode predmetni kazneni postupak;

                  L.

                  budući da je Ioannis Lagos jedan od nekoliko pojedinaca kojima je isto tako u kontekstu osuđujuće presude Žalbenog suda u Ateni izrečena višegodišnja zatvorska kazna za predmetna kaznena djela, pri čemu je jedina razlika u tome što on trenutačno uživa imunitet kao zastupnik u Europskom parlamentu;

                  M.

                  budući da imunitet parlamentarnih zastupnika u skladu s člankom 5. stavkom 2. Poslovnika Europskog parlamenta nije osobna povlastica zastupnika, već jamstvo neovisnosti Parlamenta kao cjeline i njegovih zastupnika;

                  N.

                  budući da je svrha zastupničkog imuniteta zaštititi Parlament i njegove zastupnike od pravnih postupaka u vezi s aktivnostima koje se provode pri izvršavanju zastupničkih dužnosti i koje se od tih dužnosti ne mogu odvojiti;

                  O.

                  budući da predmetna kaznena djela nisu u očitoj i izravnoj vezi s dužnostima koje Ioannis Lagos obavlja kao zastupnik u Europskom parlamentu;

                  P.

                  budući da su se kaznena djela za koja je optužen dogodila prije njegova izbora kao zastupnika u Europskom parlamentu; budući da se na temelju toga ne može tvrditi da je sudski postupak, koji je započeo već 2014., pokrenut s namjerom da se nanese šteta budućoj političkoj aktivnosti Ioannisa Lagosa kao zastupnika u Europskom parlamentu jer je u tom trenutku njegov status zastupnika u Europskom parlamentu još uvijek bio hipotetski i budući;

                  Q.

                  budući da u ovom slučaju Parlament nije pronašao dokaze o postojanju fumus persecutionis, odnosno o činjeničnim elementima koji bi upućivali na to da se predmetnim pravnim postupkom nastoji nanijeti šteta političkoj aktivnosti zastupnika, a time i Europskom parlamentu;

                  1.

                  odlučuje ukinuti imunitet Ioannisu Lagosu;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da odmah proslijedi ovu Odluku i izvješće nadležnog odbora tužitelju Kasacijskog suda Helenske Republike i Ioannisu Lagosu.

         (1)  Presuda Suda od 21. listopada 2008., Marra/De Gregorio i Clemente, C 200/07 i C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Presuda Općeg suda od 19. ožujka 2010., Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Presuda Suda od 6. rujna 2011., Patriciello, C 163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Presuda Općeg suda od 17. siječnja 2013., Gollnisch/Parlament, T-346/11 i T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23. Presuda Suda od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies, C-502/19, ECLI:EU:C:2019:1115.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/125

      P9_TA(2021)0119
      Zahtjev za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu
      Odluka Europskog parlamenta od 27. travnja 2021. o zahtjevu za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu (2020/2219(IMM))
      (2021/C 506/21)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir zahtjev za ukidanje imuniteta Ioannisu Lagosu, koji je 2. listopada 2020. uputio državni odvjetnik pri Vrhovnom sudu Grčke u vezi s mogućom optužnicom državnog odvjetnika prvostupanjskog suda u Ateni (predmet: ABM:PB2020/65), i koji je objavljen na plenarnoj sjednici 19. listopada 2020.,

                  —

                  nakon saslušanja Ioannisa Lagosa u skladu s člankom 9. stavkom 6. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije te članak 6. stavak 2. Akta od 20. rujna 1976. o izboru zastupnika u Europski parlament neposrednim općim izborima,

                  —

                  uzimajući u obzir presude Suda Europske unije od 21. listopada 2008., 19. ožujka 2010., 6. rujna 2011., 17. siječnja 2013. i 19. prosinca 2019. (1),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 5. stavak 2., članak 6. stavak 1. i članak 9. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za pravna pitanja (A9-0135/2021),

                  A.

                  budući da je državni odvjetnik pri Vrhovnom sudu Grčke podnio zahtjev za ukidanje zastupničkog imuniteta Ioannisu Lagosu zbog određenih radnji koje je Ioannis Lagos počinio tijekom govora u Europskom parlamentu 29. siječnja 2020.;

                  B.

                  budući da je Ioannis Lagos optužen za navodno oskvrnuće nacionalnog simbola Turske počinjeno tijekom plenarne rasprave održane 29. siječnja 2020. o migrantskoj situaciji na grčko-turskoj granici i zajedničkom odgovoru EU-a na nju;

                  C.

                  budući da oskvrnuće nacionalnog simbola predstavlja kazneno djelo iz 1) članka 1. stavka 1. Zakona 927/1979, u verziji Zakona 4285/2014 te 2) članka 155., zajedno s člancima 1., 12., 14., 26., 27., 51., 53., 57. i 79. grčkog Kaznenog zakona;

                  D.

                  budući da zastupnički imunitet nije osobna povlastica zastupnika već jamstvo neovisnosti Parlamenta kao cjeline i njegovih zastupnika;

                  E.

                  budući da se, kao prvo, Parlament ne može smatrati Sudom te da se, kao drugo, zastupnik u Europskom parlamentu u kontekstu postupka ukidanja imuniteta ne može smatrati „optuženikom” (2);

                  F.

                  budući da se u članku 8. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije navodi da „zastupnici u Europskom parlamentu ne mogu biti podvrgnuti nikakvom obliku ispitivanja, zadržavanja ili sudskog postupka zbog izraženih mišljenja ili glasovanja pri obnašanju svojih dužnosti”;

                  G.

                  budući da je Ioannis Lagos predmetnu radnju počinio tijekom plenarne sjednice Europskog parlamenta, u službenim prostorijama u kojima se ta sjednica održavala i obnašajući dužnost zastupnika u Europskom parlamentu;

                  H.

                  budući da je predmetna radnja Ioannisa Lagosa stoga počinjena u kontekstu obnašanja dužnosti zastupnika i rada u Europskom parlamentu;

                  1.

                  odlučuje ne ukinuti imunitet Ioannisu Lagosu;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da odmah proslijedi ovu odluku i izvješće nadležnog odbora nadležnom tijelu Helenske Republike i Ioannisu Lagosu.

         (1)  Presuda Suda od 21. listopada 2008., Marra/De Gregorio i Clemente, C-200/07 i C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; presuda Općeg suda od 19. ožujka 2010., Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; presuda Suda od 6. rujna 2011., Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; presuda Općeg suda od 17. siječnja 2013., Gollnisch/Parlament, T-346/11 i T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23. presuda Suda od 19. prosinca 2019., Junqueras Vies, C-502/19, ECLI:EU:C:2019:1115.

         (2)  Presuda Općeg suda od 30. travnja 2019., Briois/Parlament, T-214/18, ECLI:EU:T:2019:266.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/127

      P9_TA(2021)0130
      Međuinstitucijski sporazum o obveznom registru transparentnosti
      Odluka Europskog parlamenta od 27. travnja 2021. o sklapanju međuinstitucijskog sporazuma Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije o obveznom registru transparentnosti (2020/2272(ACI))
      (2021/C 506/22)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir odluku Konferencije predsjednika od 9. prosinca 2020. kojom se odobrava nacrt međuinstitucijskog sporazuma o uspostavi obveznog registra transparentnosti,

                  —

                  uzimajući u obzir nacrt međuinstitucijskog sporazuma Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije o obveznom registru transparentnosti („Sporazum”),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 11. stavke 1. i 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 295. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU),

                  —

                  uzimajući u obzir nacrt političke izjave Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije prilikom usvajanja Međuinstitucijskog sporazuma o obveznom registru transparentnosti („politička izjava”),

                  —

                  uzimajući u obzir Međuinstitucijski sporazum od 16. travnja 2014. Europskog parlamenta i Europske komisije o registru transparentnosti za organizacije i samozaposlene osobe koje sudjeluju u oblikovanju i provedbi politike EU-a („sporazum iz 2014.”) (1),

                  —

                  uzimajući u obzir Komisijin Prijedlog međuinstitucijskog sporazuma od 28. rujna 2016. o obveznom registru transparentnosti (COM(2016)0627),

                  —

                  uzimajući u obzir pregovarački mandat Europskog parlamenta o Prijedlogu Komisije od 28. rujna 2016. o međuinstitucijskom sporazumu o obveznom registru transparentnosti, koji je Konferencija predsjednika usvojila 15. lipnja 2017.,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 14. rujna 2017. o transparentnosti, odgovornosti i integritetu u institucijama EU-a (2),

                  —

                  uzimajući u obzir novi paket instrumenata transparentnosti za zastupnike, koji je Konferencija predsjednika podržala 27. srpnja 2018.,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Odluku od 31. siječnja 2019. o izmjenama Poslovnika Europskog parlamenta koje se odnose na glavu I. poglavlja 1. i 4., glavu V. poglavlje 3., glavu VII. poglavlja 4. i 5., glavu VIII. poglavlje 1., glavu XII., glavu XIV. i prilog II. (3), a posebno članke 11. i 35.,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 148. stavak 1. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za ustavna pitanja (A9-0123/2021),

                  A.

                  budući da članak 11. stavak 2. UEU-a navodi: „Institucije održavaju otvoren, transparentan i redovit dijalog s predstavničkim udrugama i civilnim društvom”;

                  B.

                  budući da je zdravstvena situacija uzrokovana pandemijom bolesti COVID-a dovela do pojave novih oblika interakcije između predstavnika interesnih skupina i donositelja odluka;

                  C.

                  budući da će Unija na različite načine isplatiti dosad nezabilježene iznose financijske potpore državama članicama kako bi se suzbile posljedice pandemije i da se svaka odluka povezana s time mora donijeti potpuno transparentno, čime se jamči potpuna odgovornost donositelja odluka u Uniji;

                  D.

                  budući da bi građani trebali imati najveće moguće povjerenje u institucije Unije: budući da to povjerenje može postojati samo ako je potkrijepljeno percepcijom da je zastupanje interesa uvjetovano visokim etičkim standardima i da su njihovi izabrani predstavnici na razini Unije, povjerenici i dužnosnici Unije neovisni, transparentni i odgovorni; budući da bi neovisno tijelo koje je zajedničko institucijama Unije u budućnosti moglo doprinijeti uspostavi zajedničkog etičkog okvira za dužnosnike Unije, kojim bi se uredila njihova interakcija s predstavnicima interesnih skupina; budući da bi se u okviru funkcioniranja registra transparentnosti trebalo, prema potrebi, uzeti u obzir pridržavaju li se podnositelji zahtjeva za upis u registar i registrirani subjekti vrijednosti Unije i općih etičkih standarda;

                  E.

                  budući da su pojedinačne institucionalne mjere za provedbu Sporazuma usvojene u Europskom parlamentu na različitim razinama i kreću se od provedbenih pravila koja je donijelo Predsjedništvo do izmjene Poslovnika;

                  F.

                  budući da se Sporazumom svaka od triju institucija potpisnica obvezuje donijeti pojedinačne odluke kojima se upravni odbor registra („upravni odbor”) i tajništvo registra („tajništvo”) ovlašćuju za donošenje odluka u njihovo ime u skladu s člankom 9. i člankom 15. stavkom 2. Sporazuma;

            Svrha i područje primjene

                  1.

                  pozdravlja Sporazum kao daljnji korak u unapređenju standarda etičnog zastupanja interesa; podsjeća, međutim, da u skladu s člankom 295. UFEU-a institucije mogu odlučivati samo o aranžmanima za svoju suradnju i da se stoga moraju osloniti na svoje ovlasti samoorganizacije kako bi se uspostavile de facto obveze kojima se od trećih strana zahtijeva da se upišu u registar; ponavlja svoju dugotrajnu sklonost tome da se registar transparentnosti uspostavi zakonodavnim aktom jer je to jedini način da se stvori pravna obveza za treće strane;

                  2.

                  inzistira, u skladu s političkom izjavom, na tome da se institucije obvežu na koordinirani pristup jačanju zajedničke kulture transparentnosti s ciljem poboljšanja i daljnjeg jačanja etičnog zastupanja interesa; ističe njihovu obvezu na međusobno održavanje lojalne suradnje na temelju Sporazuma kao i članka 13. stavka 2. UEU-a pri razvoju tog zajedničkog okvira i da bi stoga institucije trebale težiti najvišoj razini predanosti; ističe da mjere iz Sporazuma predstavljaju minimum i da bi se mogle dodatno proširiti uz političku potporu i uzimajući u obzir postojeća ustavna i pravna ograničenja međuinstitucijskog sporazuma;

                  3.

                  ponovno ističe da treba nastaviti međuinstitucijski dijalog s ciljem uspostave registra transparentnosti na temelju pravno obvezujućeg akta sekundarnog zakonodavstva Unije;

                  4.

                  predlaže da se na Konferenciji o budućnosti Europe raspravlja o mogućnosti uspostave samostalne pravne osnove koja bi suzakonodavcima omogućila donošenje zakonodavnih akata Unije u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom s ciljem uvođenja obvezujućih etičkih pravila za predstavnike interesnih skupina u njihovim interakcijama s institucijama Unije;

                  5.

                  pozdravlja činjenicu da se status Vijeća Europske unije promijenio iz statusa promatrača u status službene stranke Sporazuma; smatra, međutim, da je njegovo sudjelovanje ograničeno na sastanke s najvišim dužnosnicima i samo u okviru dobrovoljnih programa, sastanke stalnih predstavnika i zamjenika stalnih predstavnika tijekom predsjedanja i šest mjeseci ranije; ustraje u tome da bi radi vjerodostojnosti zajedničkog okvira sva stalna predstavništva trebala u njemu aktivno sudjelovati u okviru svojih dobrovoljnih programa, nastaviti ga primjenjivati nakon završetka svojeg presjedanja i proširiti ga, koliko je to moguće, na druge dužnosnike;

                  6.

                  ističe da u pregovaračkom procesu Komisija nije preuzela nikakve značajne dodatne obveze u zajedničkom okviru; posebno žali što, kad je riječ o području primjene ratione personae, taj okvir obuhvaća samo osoblje institucija na najvišim razinama; inzistira na tome da bi svaka revizija odredbi o uvjetima u odnosu na sve tri institucije trebala uključivati sastanke s ostalim osobljem institucija na razini načelnika odjela i višim razinama;

                  7.

                  pozdravlja obveze koje je Parlament preuzeo u pregovaračkom procesu u pogledu mjera uvjetovanja i dopunskih mjera transparentnosti; smatra da je izmjena članaka 11. i 35. Poslovnika dala snažan poticaj u tom pogledu; pozdravlja činjenicu da se Sporazumom štiti ustavno pravo zastupnika da svoj mandat obnašaju slobodno;

                  8.

                  pozdravlja mogućnost sudjelovanja institucija, tijela, ureda i agencija na dobrovoljnoj osnovi; smatra da bi institucije potpisnice trebale poticati takvo sudjelovanje u skladu sa svojom obvezom promicanja korištenja registra i korištenja registra u najvećoj mogućoj mjeri; ustraje u tome da će zbog takvog sudjelovanja institucije potpisnice morati registru staviti dodatne resurse na raspolaganje;

            Obuhvaćene aktivnosti

                  9.

                  naglašava da se Sporazum oslanja na pristup temeljen na aktivnostima koji uključuje neizravne aktivnosti lobiranja; inzistira na važnosti obuhvaćanja takvih aktivnosti, osobito u kontekstu pojave novih oblika interakcije predstavnika interesnih skupina s donositeljima odluka EU-a u okolnostima pandemije;

                  10.

                  pozdravlja pojašnjenja o obuhvaćenim i neobuhvaćenim aktivnostima, uključujući isključivanje spontanih susreta i obuhvaćanje posrednika iz trećih zemalja koji nemaju diplomatski status;

                  11.

                  smatra da je važno odrediti sastanke s predstavnicima interesnih skupina koji bi se trebali objavljivati kao unaprijed zakazani sastanci; pozdravlja praksu Komisije da objavljuje i sastanke koji se održavaju na drukčije načine, a ne uz fizičku prisutnost, na primjer videokonferencijom; ustraje u tome da bi se planirani telefonski poziv također trebao smatrati sastankom;

            Uvjetovanje, godišnje izvješće i preispitivanje

                  12.

                  smatra da je provedba mjera uvjetovanja i drugih dopunskih mjera transparentnosti pojedinačnim odlukama omogućuje da se poštuju odgovarajuće unutarnje organizacijske ovlasti triju institucija potpisnica; pozdravlja u tom pogledu činjenicu da je godišnje izvješće prošireno kako bi obuhvatio provedbu takvih mjera koje su usvojile institucije potpisnice;

                  13.

                  predlaže da godišnje izvješće sadržava informacije o registriranim subjektima o kojima je provedena istraga i konačno uklonjeni iz registra zbog nepoštovanja kodeksa ponašanja;

                  14.

                  pozdravlja pravodobno i redovito preispitivanje provedbenih mjera poduzetih u skladu s člankom 5. Sporazuma s ciljem davanja preporuka za poboljšanje i jačanje tih mjera;

                  15.

                  poziva institucije potpisnice da prije sljedeće revizije registra provedu analizu učinaka koje nova pravila o transparentnosti imaju na postupke donošenja odluka, uključujući mjere uvjetovanja i dopunske mjere transparentnosti koje su institucije donijele u okviru zajedničkog okvira, te utjecaj koji ta pravila imaju na percepciju građana o institucijama Unije;

                  16.

                  naglašava da je jasno i pravodobno objavljivanje mjera uvjetovanja i dodatnih mjera transparentnosti ključno kako bi se predstavnicima interesnih skupina i građanima zajamčila transparentnost, što jača njihovo povjerenje u dobro funkcioniranje zajedničkog okvira;

            Uloga Europskog parlamenta

                  17.

                  pozdravlja obveze koje je Parlament preuzeo tijekom pregovora, osobito u odnosu na prijedlog „Uklanjanje nedostataka – prijedlozi Parlamenta o uvjetovanju” i inzistira da ih treba bez odgode u potpunosti provesti i objaviti u skladu s člankom 5. stavkom 3. Sporazuma;

                  18.

                  ističe da u Parlamentu treba osigurati visok stupanj političke uključenosti u provedbu i postupak preispitivanja; predlaže da bi se postupak preispitivanja iz članka 14. Sporazuma trebao temeljiti na činjenicama i oblikovati u uskoj suradnji s potpredsjednicom Parlamenta nadležnom za registar transparentnosti;

                  19.

                  posebno poziva Predsjedništvo i druga relevantna tijela da brzo provedu sljedeće mjere:

                              (a)

                              uspostavljanje izravne veze između objavljivanja sastanaka u skladu s člankom 11. stavkom 3 i registra transparentnosti te uvođenje znatnih poboljšanja kako bi taj alat za objavljivanje postao potpuno prilagođen korisnicima i pretraživ;

                              (b)

                              uspostavljanje izravne veze između zakonodavnog otiska iz članka 4. stavka 6. Kodeksa ponašanja zastupnika u Europskom parlamentu u vezi s financijskim interesima i sukobima interesa iz Priloga I. Poslovniku i registra transparentnosti;

                              (c)

                              uvođenje pravila prema kojem se dužnosnici Parlamenta od razine načelnika odjela do glavnog tajnika sastaju samo s registriranim predstavnicima interesnih skupina;

                              (d)

                              izdavanje preporuke osoblju Parlamenta da se sastaje s pojedincima ili organizacijama obuhvaćenima područjem primjene registra transparentnosti samo ako su upisane u registar i da tu činjenicu sustavno provjerava prije sastanaka;

                              (e)

                              razvijanje sveobuhvatnog pristupa kako bi se sudjelovanje u svojstvu govornika na svim događanjima koja organiziraju odbori ili međuklubovi, kao što su radionice i seminari te sastanci izaslanstava, uvjetovalo registracijom za sve osobe koje su obuhvaćene područjem primjene registra transparentnosti;

                              (f)

                              razvijanje sveobuhvatnog i dosljednog pristupa u pogledu suorganizacije događaja u prostorima Parlamenta i, prema potrebi, uvjetovanje njihova održavanja registracijom svih osoba koje su obuhvaćene područjem primjene registra transparentnosti;

                  20.

                  konkretno poziva Konferenciju predsjednika odbora da

                              (a)

                              usvoji smjernice kako bi se izvjestiteljima, izvjestiteljima u sjeni i predsjednicima odbora pomoglo da ispune svoje obveze u skladu s člankom 11. stavkom 3.;

                              (b)

                              usvoji smjernice za tajništva odbora za potporu zastupnicima sustavno ih podsjećajući na mogućnost objavljivanja popisa koja se odnose na predmet izvješća, u skladu s člankom 4. stavkom 6. Kodeksa ponašanja zastupnika u Europskom parlamentu u vezi s financijskim interesima i sukobom interesa, koji se nalazi u Prilogu I. Poslovniku;

                  21.

                  poziva Odbor za ustavna pitanja da u postupku preispitivanja Poslovnika EP-a razmotri dodatne mjere transparentnosti koje bi trebalo uvesti kako bi se povećala predanost Parlamenta zajedničkom okviru; ističe važnost formalnih zahtjeva koji se primjenjuju na svaku izmjenu Poslovnika;

            Prihvatljivost, kodeks ponašanja, podatci koje moraju dostaviti registrirani subjekti

                  22.

                  napominje da je poštovanje kodeksa ponašanja iz Priloga I. Sporazumu dio kriterija prihvatljivosti i da registrirani subjekti trebaju uzeti u obzir zahtjeve u pogledu povjerljivosti i pravila primjenjiva na bivše zastupnike i osoblje institucija koja se na njih primjenjuju nakon napuštanja dužnosti;

                  23.

                  pozdravlja pojašnjenje da registrirani subjekti nisu oslobođeni obveze da se pobrinu za poštovanje etičkih standarda jednakih onima koji se primjenjuju na njih kada dio svojih aktivnosti eksternaliziraju trećima;

                  24.

                  pozdravlja činjenicu da su registrirani subjekti obvezni objavljivati financijske informacije klijenata i posrednika i da se financijske informacije zahtijevaju i od registriranih subjekata koji ne zastupaju komercijalne interese; pozdravlja činjenicu da su registrirani subjekti obvezni ne samo objavljivati financijske informacije jednom godišnje, nego i ažurirati te informacije, posebno ako dođe do znatnih promjena u pojedinostima na koje se odnose provedbene odluke;

                  25.

                  naglašava da su registrirani subjekti sada obvezni pružati informacije o zakonodavnim prijedlozima, politikama ili inicijativama na koje su usmjereni; smatra da bi to trebalo doprinijeti većoj transparentnosti interesa koje zastupaju;

            Tajništvo i upravni odbor

                  26.

                  pozdravlja obvezu povećanja sredstava za održavanje, razvoj i promicanje registra kao i službeni doprinos Vijeća tajništvu; smatra da bi takve obveze u okviru zajedničkog okvira trebale povećati sposobnost tajništva da registriranim subjektima pruži pravodobne smjernice i pomoć pri registraciji te ažuriranju traženih podataka; inzistira osobito na tome da su ljudski resursi vrlo ograničeni u odnosu na broj registriranih subjekata u usporedbi sa sličnim nacionalnim sustavima i da to ograničenje ometa učinkovitost rada registra; poziva institucije da osiguraju potrebne resurse i osoblje kako bi se zajamčilo pravilno funkcioniranje tajništva i upravnog odbora;

                  27.

                  smatra da bi ravnopravna uključenost svih triju institucija u radu tajništva i upravnog odbora trebala osigurati konsenzus, razviti zajedničku odgovornost za zajednički okvir i potaknuti zajedničku kulturu transparentnosti;

                  28.

                  pozdravlja osnivanje upravnog odbora i njegovu zadaću nadgledanja cjelokupne administrativne provedbe Sporazuma i djelovanja kao tijela za preispitivanje mjera koje poduzima tajništvo; pozdravlja činjenicu da Sporazum uključuje snažan administrativni postupak kojim se jamče prava registriranih subjekata;

            Postupovne odredbe

                  29.

                  odobrava sklapanje Sporazuma iz Priloga A ovoj Odluci;

                  30.

                  odobrava političku izjavu Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije iz Priloga B ovoj Odluci, koja će se objaviti u seriji L Službenog lista Europske unije zajedno sa Sporazumom;

                  31.

                  odlučuje da su, u skladu s člankom 9. i člankom 15. stavkom 2. Sporazuma, upravni odbor i tajništvo od stupanja na snagu Sporazuma ovlašteni donositi pojedinačne odluke o podnositeljima zahtjeva i registriranim subjektima u ime Europskog parlamenta, u skladu s Međuinstitucijskim sporazumom od 20. svibnja 2021. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije o obveznom registru transparentnosti (4);

                  32.

                  nalaže svojem predsjedniku da potpiše Sporazum s predsjednikom Vijeća i predsjednicom Komisije i da naloži njegovu objavu u Službenom listu Europske unije;

                  33.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku, uključujući i njezine priloge, radi obavijesti proslijedi Vijeću i Komisiji te parlamentima država članica.

         (1)  SL L 277, 19.9.2014., str. 11.

         (2)  SL C 337, 20.9.2018., str. 120.

         (3)  Usvojeni tekstovi, P8_TA(2019)0046.

         (4)  SL L 207, 11.6.2021., str. 1.

            PRILOG A

            MEĐUINSTITUCIONALNI SPORAZUM EUROPSKOG PARLAMENTA, VIJEĆA EUROPSKE UNIJE I EUROPSKE KOMISIJE O OBVEZNOM REGISTRU TRANSPARENTNOSTI

            (Tekst ovog priloga nije naveden ovdje budući da odgovara međuinstitucionalnom sporazumu objavljenom u SL L 207, 11.6.2021., str. 1.)

            PRILOG B

            POLITIČKA IZJAVA EUROPSKOG PARLAMENTA, VIJEĆA EUROPSKE UNIJE I EUROPSKE KOMISIJE POVODOM DONOŠENJA MEĐUINSTITUCIJSKOG SPORAZUMA O OBVEZNOM REGISTRU TRANSPARENTNOSTI

         Europski parlament, Vijeće Europske unije i Europska komisija prepoznaju važnost načela uvjetovanosti kao temelj koordiniranog pristupa koji su te tri institucije primijenile s ciljem jačanja zajedničke kulture transparentnosti, istodobno postavljajući visoke standarde transparentnog i etičkog zastupanja interesa na razini Unije.
         Europski parlament, Vijeće Europske unije i Europska komisija priznaju da su u nastavku navedene uspostavljene mjere uvjetovanosti i dodatne mjere transparentnosti u skladu s međuinstitucijskim sporazumom o obveznom registru transparentnosti, da se njima jača cilj koordiniranog pristupa te da čine čvrst temelj na kojem treba nastaviti graditi i poboljšavati taj pristup i dodatno jačati zastupanje etičkih interesa na razini Unije:

                     —

                     sastanci donositelja odluka s registriranim predstavnicima interesa, ako je primjenjivo (1);

                     —

                     objava informacija o sastancima s predstavnicima interesa, ako je primjenjivo (2);

                     —

                     sastanci osoblja, posebno na višoj razini, s registriranim predstavnicima interesa (3);

                     —

                     govori na javnim saslušanjima u Parlamentu (4);

                     —

                     članstvo u stručnim skupinama Komisije i sudjelovanje u određenim događanjima, forumima ili sastancima (5);

                     —

                     pristup prostorijama institucija (6);

                     —

                     pokroviteljstvo za događanja za registrirane predstavnike interesa, po potrebi;

                     —

                     politička izjava država članica da dobrovoljno primjenjuju, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i nadležnostima, načelo uvjetovanosti na sastanke svojeg stalnog predstavnika i zamjenika stalnog predstavnika s predstavnicima interesa tijekom njihova predsjedanja Vijećem i šest mjeseci prije toga te bilo koja druga daljnja dobrovoljna mjera pojedinačnih država članica u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i nadležnostima osim navedene, s time da se obje jednako ističu.

            (1)  Pravilo 11. stavak 2. Poslovnika Parlamenta, članak 7. Odluke Komisije od 31. siječnja 2018. o Kodeksu ponašanja članova Europske komisije (C(2018)0700) (SL C 65, 21.2.2018., str. 7.); točka V. metoda rada Europske komisije.

            (2)  Pravilo 11. stavak 3. Poslovnika Parlamenta, Odluka Komisije 2014/838/EU, Euratom od 25. studenoga 2014. o objavi informacija o sastancima održanima između glavnih direktora Komisije i organizacija ili samozaposlenih osoba (SL L 343, 28.11.2014., str. 19.); Odluka Komisije 2014/839/EU, Euratom od 25. studenoga 2014. o objavi informacija o sastancima održanima između glavnih direktora Komisije i organizacija ili samozaposlenih osoba (SL L 343, 28.11.2014., str. 22.).

            (3)  Članak 3. Odluke Vijeća o reguliranju interakcija između dužnosnika Glavnog tajništva Vijeća i predstavnika interesa te točka V. metoda rada Europske komisije.

            (4)  Članak 7. Odluke Predsjedništva Europskog parlamenta od 18. lipnja 2003. o pravilima o javnim saslušanjima.

            (5)  Pravilo 35. Poslovnika Parlamenta, članak 8. Odluke Komisije od 30. svibnja 2016. o uspostavi horizontalnih pravila o osnivanju i radu stručnih skupina Komisije C(2016)3301; članak 4. Odluke Vijeća o reguliranju interakcija između dužnosnika Glavnog tajništva Vijeća i predstavnika interesa.

            (6)  Pravilo 123. Poslovnika Parlamenta, tumačeno u vezi s Odlukom glavnog tajnika od 13. prosinca 2013. o pravilima kojima se uređuju propusnice i ovlaštenja kojima se odobrava pristup prostorijama Parlamenta i članak 6. Odluke Vijeća o reguliranju interakcija između dužnosnika Glavnog tajništva Vijeća i predstavnika interesa.


               15.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 506/151

      P9_TA(2021)0134
      Neulaganje prigovora na delegirani akt: razmatranje izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko-medicinskih proizvoda
      Odluka Europskog parlamenta o neulaganju prigovora na Delegiranu uredbu Komisije od 24. ožujka 2021. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1234/2008 o razmatranju izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko-medicinskih proizvoda (C(2021)01603 – 2021/2616(DEA))
      (2021/C 506/31)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir Delegiranu uredbu Komisije od 24. ožujka 2021. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1234/2008 o razmatranju izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko-medicinskih proizvoda (C(2021)01603),

                  —

                  uzimajući u obzir pismo Komisije od 9. ožujka 2021. kojim od Parlamenta traži da izjavi kako neće ulagati prigovor na Delegiranu uredbu,

                  —

                  uzimajući u obzir pismo Odbora za okoliš, javno zdravlje i sigurnost hrane predsjedniku Konferencije predsjednika odbora od 16. travnja 2021.,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

                  —

                  uzimajući u obzir Direktivu 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (1), a posebno njezin članak 23.b i članak 121.a stavak 6.,

                  —

                  uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (2), a posebno njezin članak 16.a stavak 3. i članak 87.b stavak 6.,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 111. stavak 6. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir preporuku za donošenje odluke Odbora za okoliš, javno zdravlje i sigurnost hrane,

                  —

                  uzimajući u obzir da nisu uloženi nikakvi prigovori tijekom razdoblja utvrđenog u članku 111. stavku 6. trećoj i četvrtoj alineji Poslovnika, koje je isteklo 27. travnja 2021.,

                  A.

                  budući da se Uredbom Komisije (EZ) br. 1234/2008 (3) utvrđuju odredbe o razmatranju izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko-medicinskih proizvoda;

                  B.

                  budući da je na temelju znanstvene ocjene Europske agencije za lijekove Komisija dosad odobrila nekoliko cjepiva protiv bolesti COVID-19;

                  C.

                  budući da će možda biti potrebno izmijeniti odobrena cjepiva protiv bolesti COVID-19, što podrazumijeva mijenjanje njihova sastava, kako bi nastavila biti učinkovita i štitila od novih ili različitih varijanti sojeva u kontekstu pandemije ili izvan njega;

                  D.

                  budući da je u svojoj komunikaciji od 17. veljače 2021. naslovljenoj „Inkubator HERA: preduhitrimo opasnost od novih varijanti koronavirusa” (4) Komisija najavila niz mjera koje će se uvesti radi prilagodbe situaciji u kojoj bi nove varijante virusa COVID-19 potencijalno mogle utjecati na borbu protiv sadašnje pandemije; budući da najavljene mjere uključuju izmjenu trenutačne regulatorne procedure kako bi se omogućilo brže odobravanje cjepiva za COVID-19 prilagođenih novim varijantama;

                  E.

                  budući da je Komisija 24. ožujka 2021. Parlamentu proslijedila delegiranu uredbu, čime je otvoren tromjesečni rok za nadzor u kojem Parlament može uložiti prigovor na tu delegiranu uredbu;

                  F.

                  budući da u skladu s Komisijinom delegiranom uredbom Komisija pod određenim uvjetima, u slučaju kad nedostaju određeni farmaceutski, neklinički ili klinički podaci, može iznimno i privremeno prihvatiti izmjenu uvjeta odobrenja za stavljanje u promet za cjepivo protiv humane influence ili cjepivo protiv humanog koronavirusa; međutim, budući da u slučaju prihvaćanja takva izmjene, nositelj u roku koji odredi relevantno tijelo mora dostaviti farmaceutske, nekliničke i kliničke podatke koji nedostaju;

                  G.

                  budući da će ta delegirana uredba Komisije dopuštati da se zahtjev za izmjenu koji podnese nositelj odobrenja za stavljanje u promet analizira na temelju početnog skupa podataka, kojem će taj nositelj nakon odobrenja priložiti dodatne podatke, čime će regulatorni proces postati jednostavniji i lakši, i za regulatorna tijela i za proizvođače cjepiva;

                  H.

                  budući da bi ta delegirana uredba Komisije trebala stupiti na snagu 26. travnja 2021. kako bi se osiguralo da proizvođači cjepiva, koji svoja cjepiva protiv bolesti COVID-19 počinju pripremati za varijante, i regulatori mogu u potpunosti iskoristiti prilagođeni sustav;

                  1.

                  izjavljuje da ne ulaže prigovor na Delegiranu uredbu Komisije;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku proslijedi Vijeću i Komisiji.

         (1)  SL L 311, 28.11.2001., str. 67.

         (2)  SL L 136, 30.4.2004., str. 1.

         (3)  Uredba Komisije (EZ) br. 1234/2008 od 24. studenoga 2008. o razmatranju izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko-medicinskih proizvoda (SL L 334, 12.12.2008., str. 7.).

         (4)  COM(2021)0078.


title: Odluka Vijeća (EU) 2021/2231 od 9. prosinca 2021. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu donošenja proračuna Prometne zajednice za 2022.

text:
                  15.12.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 448/64

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2021/2231
         od 9. prosinca 2021.
         o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu donošenja proračuna Prometne zajednice za 2022.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. i članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Unija je Odlukom Vijeća (EU) 2019/392 (1) sklopila Ugovor o osnivanju Prometne zajednice („UPZ”), koji je stupio je na snagu 1. svibnja 2019.

                     (2)

                     U skladu s člankom 35. UPZ-a Regionalni upravljački odbor Prometne zajednice („Upravljački odbor”) svake godine donosi proračun Prometne zajednice. Člankom 35. UPZ-a Upravljački odbor ovlašten je donositi odluke kojima utvrđuje postupak za izvršenje proračuna.

                     (3)

                     Upravljački odbor na svojem sastanku u prosincu 2021. treba donijeti odluku o proračunu Prometne zajednice za 2022.

                     (4)

                     Predloženi proračun Prometne zajednice za 2022. potreban je za pravilno funkcioniranje tijela Prometne zajednice. Iz njega se podmiruju troškovi za ljudske resurse, putovanja, informatičku opremu i softver te operativni rashodi kao što su studije, tehnička pomoć i organizacija konferencija i sastanaka.

                     (5)

                     Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Upravljačkog odbora jer je takva odluka neophodna za funkcioniranje Stalnog tajništva Prometne zajednice i bit će obvezujuća za Uniju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu proračuna Prometne zajednice za 2022. temelji se na nacrtu odluke Regionalnog upravljačkog odbora (2).

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

            Sastavljeno u Bruxellesu 9. prosinca 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               A. HOJS

            (1)  Odluka Vijeća (EU) 2019/392 od 4. ožujka 2019. o sklapanju, u ime Europske unije, Ugovora o osnivanju Prometne zajednice (SL L 71, 13.3.2019., str. 1.).

            (2)  Vidjeti dokument ST 14006/21 na http://register.consilium.europa.eu


title: Odluka Vijeća (EU) 2021/2232 od 14. prosinca 2021. o imenovanju članova odbora predviđenog u članku 255. Ugovora o funkcioniranju Europske unije

text:
                  15.12.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 448/66

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2021/2232
         od 14. prosinca 2021.
         o imenovanju članova odbora predviđenog u članku 255. Ugovora o funkcioniranju Europske unije
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 255. drugi stavak,
         uzimajući u obzir inicijativu predsjednika Suda od 26. listopada 2021.,
         budući da:

                     (1)

                     Na temelju članka 255. prvog stavka Ugovora o funkcioniranju Europske unije osnovan je odbor zadužen za davanje mišljenja o prikladnosti kandidatâ za obnašanje dužnosti suca i nezavisnog odvjetnika Suda i Općeg suda prije nego što vlade država članica imenuju kandidate („Odbor”).

                     (2)

                     Odbor se sastoji od sedam osoba izabranih iz redova bivših članova Suda i Općeg suda, članova nacionalnih vrhovnih sudova i priznatih pravnika, od kojih jednoga predlaže Europski parlament.

                     (3)

                     Trebalo bi voditi računa o ujednačenom sastavu Odbora, posebno u odnosu na njegovu zemljopisnu osnovu kao i u odnosu na zastupljenost pravnih sustava država članica.

                     (4)

                     Stoga bi trebalo imenovati članove Odbora i njegova predsjednika,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Članovima odbora predviđenog u članku 255. Ugovora o funkcioniranju Europske unije imenuju se od 1. ožujka 2022. na razdoblje od četiri godine:

                        g. Allan ROSAS, predsjednik

                        g. Frank CLARKE

                        gđa Julia LAFFRANQUE

                        gđa Maria Eugénia MARTINS DE NAZARÉ RIBEIRO

                        gđa Barbara POŘÍZKOVÁ

                        gđa Silvana SCIARRA

                        g. Vassilios SKOURIS.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu 1. ožujka 2022.

            Sastavljeno u Bruxellesu 14. prosinca 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               G. DOVŽAN