title: 2006/711/EZ: Odluka Vijeća od 29. travnja 2004. o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola uz Sporazum o partnerstvu i suradnji kojim se uspostavlja partnerstvo između Europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Kirgistana s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji

text:
               11/Sv. 128

               HR

               Službeni list Europske unije

               133

         32006D0711

               L 303/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 29. travnja 2004.
   o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola uz Sporazum o partnerstvu i suradnji kojim se uspostavlja partnerstvo između Europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Kirgistana s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji
   (2006/711/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 44. stavak 2., posljednju rečenicu članka 47. stavka 2., članak 55., članak 57. stavak 2., članak 71., članak 80. stavak 2., članke 93., 94., 133. i 181.a, u vezi s člankom 300. stavkom 2., prvim podstavkom, prvom rečenicom,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju od 16. travnja 2003., a posebno njegov članak 2. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Akt priložen Ugovoru o pristupanju, a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Dana 8. prosinca 2003. Vijeće je ovlastilo Komisiju, u ime Zajednice i njezinih država članica, da pregovara s Republikom Kirgistana o Protokolu uz Sporazum o partnerstvu i suradnji kako bi se uzelo u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji te da predvidi određene tehničke prilagodbe povezane s institucionalnim i pravnim razvojem u Europskoj uniji.

               (2)

               Podložno njegovom mogućem kasnijem zaključenju, pregovori među strankama o Protokolu su okončani i sada bi trebao biti potpisan u ime Europske zajednice i njezinih država članica.

               (3)

               Protokol bi se na privremenoj osnovi trebao primjenjivati od datuma pristupanja dok ne budu dovršeni odgovarajući postupci za njegovo formalno zaključenje,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovim se ovlašćuje predsjednik Vijeća da odredi osobu (osobe) koja (koje) će, u ime Europske zajednice i njezinih država članica, imati pravo potpisati Protokol uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica s jedne strane i Republike Kirgistana s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji, podložno njegovom mogućem kasnijem zaključenju.
   Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci (1).
   Članak 2.
   Do stupanja na snagu Protokol se primjenjuje na privremenoj osnovi od dana pristupanja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 29. travnja 2004.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. McDOWELL

      (1)  SL L 303, 1.11.2006., str. 8.


title: Odluka Vijeća (EU) 2017/551 od 21. ožujka 2017. o imenovanju zamjenika člana Odbora regija, kojeg je predložila Kraljevina Španjolska

text:
               24.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 79/7

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2017/551
   od 21. ožujka 2017.
   o imenovanju zamjenika člana Odbora regija, kojeg je predložila Kraljevina Španjolska
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 305.,
   uzimajući u obzir prijedlog španjolske vlade,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 26. siječnja 2015., 5. veljače 2015. i 23. lipnja 2015. donijelo odluke (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) i (EU) 2015/994 (3) o imenovanju članova i zamjenikâ članova Odbora regija za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. Odlukom Vijeća (EU) 2015/1792 (4) gđu Teresu GIMÉNEZ DELGADO DE TORRES 5. listopada 2015. zamijenio je g. Cruz FERNÁNDEZ MARISCAL u svojstvu zamjenika člana.

               (2)

               Mjesto zamjenika člana Odbora regija postalo je slobodno istekom mandata g. Cruza FERNÁNDEZA MARISCALA,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sljedeća osoba imenuje se zamjenikom člana Odbora regija do kraja tekućeg mandata koji istječe 25. siječnja 2020.:

               —

               gđa Virginia MARCO CÁRCEL, Directora General de Relaciones Institucionales y Asuntos Europeos de la Vicepresidencia de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha.

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. SCICLUNA

      (1)  Odluka Vijeća (EU) 2015/116 od 26. siječnja 2015. o imenovanju članova Odbora regija i njihovih zamjenika za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 20, 27.1.2015., str. 42.).

      (2)  Odluka Vijeća (EU) 2015/190 od 5. veljače 2015. o imenovanju članova Odbora regija i njihovih zamjenika za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 31, 7.2.2015., str. 25.).

      (3)  Odluka Vijeća (EU) 2015/994 od 23. lipnja 2015. o imenovanju članova Odbora regija i zamjenika članova za razdoblje od 26. siječnja 2015. do 25. siječnja 2020. (SL L 159, 25.6.2015., str. 70.).

      (4)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1792 od 5. listopada 2015. o imenovanju pet španjolskih članova i pet španjolskih zamjenika članova Odbora regija (SL L 260, 7.10.2015., str. 28.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2015/1601 od 22. rujna 2015. o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke

text:
               24.9.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 248/80

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/1601
   od 22. rujna 2015.
   o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 78. stavak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 78. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), u slučaju da se jedna ili više država članica nađu u hitnoj situaciji zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja, Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, može usvojiti privremene mjere u korist dotične države članice ili dotičnih država članica.

               (2)

               U skladu s člankom 80. UFEU-a politike Unije u području graničnih kontrola, azila i useljavanja i njihovu provedbu trebaju biti uređene načelo solidarnosti i pravedne podjele odgovornosti među državama članicama, a akti Unije usvojeni u tom području trebaju sadržavati odgovarajuće mjere za primjenu tog načela.

               (3)

               Nedavna krizna situacija na Sredozemlju potaknula je institucije Unije da odmah priznaju postojanje izvanrednih migracijskih tokova u toj regiji i poduzmu konkretne mjere solidarnosti u korist najizloženijih država članica. Konkretno, na zajedničkom sastanku ministara vanjskih i unutarnjih poslova 20. travnja 2015. Komisija je predstavila plan od deset točaka o izravnom djelovanju koje treba poduzeti kao odgovor na tu krizu, uključujući obvezu razmatranja mogućnosti mehanizma hitnog premještanja.

               (4)

               Na sastanku 23. travnja 2015. Europsko vijeće odlučilo je, među ostalim, ojačati unutarnju solidarnost i odgovornost, a posebno se obvezalo povećati hitnu pomoć najizloženijim državama članicama i razmotriti mogućnosti organizacije hitnog premještanja među državama članicama na dobrovoljnoj osnovi te rasporediti timove Europskog potpornog ureda za azil (EASO) u najizloženije države članice s ciljem zajedničke obrade zahtjeva za međunarodnu zaštitu, uključujući registraciju i uzimanje otisaka prstiju.

               (5)

               U rezoluciji od 28. travnja 2015. Europski parlament ponovno je naglasio potrebu da Unija svoj odgovor na nedavne tragedije na Sredozemlju temelji na solidarnosti i pravednoj podjeli odgovornosti te pojača napore u tom području naspram onih država članica koje prihvaćaju najveći broj izbjeglica i podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu, u apsolutnom ili relativnom smislu.

               (6)

               Pored mjera u području azila, najizloženije države članice trebale bi pojačati svoje napore u uspostavi mjera za suočavanje s tokovima mješovitih migracija na vanjskim granicama Europske unije. Takvim mjerama trebalo bi štititi prava onih kojima je potrebna međunarodna zaštita i spriječiti nezakonite migracije.

               (7)

               Na sastanku 25. i 26. lipnja 2015. Europsko vijeće je među ostalim odlučilo da bi se napredak trebao usporedno postići u pogledu triju ključnih dimenzija: premještanja/ponovnog naseljavanja, vraćanja/ponovnog prihvata/reintegracije i suradnje sa zemljama porijekla i tranzitnim zemljama. Europsko vijeće je, u svjetlu trenutačne hitne situacije i predanosti jačanju solidarnosti i odgovornosti, postiglo poseban dogovor o privremenom i iznimnom premještanju 40 000 osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita iz Italije i iz Grčke u druge države članice tijekom razdoblja od dvije godine, u čemu bi sudjelovale sve države članice.

               (8)

               Posebni položaji država članica proizlaze posebno iz migracijskih tokova u drugim geografskim regijama, kao što je migracijska ruta zapadnim Balkanom.

               (9)

               Nekoliko država članica suočilo se sa znatnim povećanjem ukupnog broja migranata, uključujući podnositelje zahtjeva za međunarodnu zaštitu, koji su na njihova državna područja stigli u 2014., dok su neke i dalje suočene s takvom situacijom u 2015. Nekoliko država članica primilo je hitnu financijsku pomoć od Komisije i operativnu potporu od EASO-a kako bi im se pomoglo da se uspješnije nose s tim povećanjem.

               (10)

               Među državama članicama u kojima se bilježe situacije znatnog pritiska te u svjetlu nedavnih tragičnih događaja na Sredozemlju, Italija i Grčka posebno su izložene dosad nezabilježenom dotoku migranata, uključujući podnositelje zahtjeva za međunarodnu zaštitu kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, koji dolaze na njihova državna područja i stvaraju znatan pritisak na njihove migracijske sustave i sustave azila.

               (11)

               Razmatrajući poseban položaj država članica predstavnici vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća konsenzusom su 20. srpnja 2015. usvojili rezoluciju o raspodjeli 40 000 osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita iz Grčke i Italije. Tijekom razdoblja od dvije godine 24 000 osoba bit će premješteno iz Italije, a 16 000 iz Grčke. Vijeće je 14. rujna 2015. donijelo Odluku (EU) 2015/1523 (2) kojom je predviđena uspostava privremenog i iznimnog mehanizma premještanja osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita iz Italije i Grčke u druge države članice.

               (12)

               Tijekom posljednjih mjeseci migracijski se pritisak naglo pojačao na južnim vanjskim kopnenim i morskim granicama, a pomicanje migracijskih tokova nastavilo se od središnjeg prema istočnom Sredozemlju i zapadnobalkanskoj ruti zbog rastućeg broja migranata koji dolaze u Grčku i iz Grčke. S obzirom na situaciju trebalo bi omogućiti daljnje privremene mjere kako bi se ublažio pritisak zbog povećanog broja zahtjeva za azil iz Italije i Grčke.

               (13)

               Prema podacima Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama (Frontex) središnja i istočna sredozemna ruta bila su glavna područja nezakonitih prelazaka granica Unije u prvih osam mjeseci 2015. Od početka 2015. oko 116 000 migranata nezakonitim je putem stiglo u Italiju (uključujući oko 10 000 nezakonitih migranata koje su registrirala lokalna tijela, ali ih Frontex još nije zabilježio u svojim podacima). U svibnju i lipnju 2015. Frontex je utvrdio 34 691 nezakonit prelazak granica, a tijekom srpnja i kolovoza 42 356, što je povećanje od 20 %. Grčka je 2015. također zabilježila snažan porast; u zemlju je pristiglo više od 211 000 nezakonitih migranata (uključujući oko 28 000 nezakonitih migranata koje su lokalna tijela registrirala, ali ih Frontex još nije zabilježio u svojim podacima). U svibnju i lipnju 2015. Frontex je utvrdio 53 624 nezakonita prelaska granica, a tijekom srpnja i kolovoza 137 000, što je povećanje od 250 %. Znatan udio ukupnog broja nezakonitih migranata u tim dvjema regijama činili su migranti s državljanstvima koja, na temelju podataka Eurostata, imaju visoku stopu priznavanja na razini Unije.

               (14)

               Prema podacima Eurostata i EASO-a 39 183 osobe u razdoblju od siječnja do srpnja 2015. zatražile su međunarodnu zaštitu u Italiji, u usporedbi s 30 755 u istom razdoblju 2014. (povećanje od 27 %). Slično je povećanje broja zahtjeva zabilježeno u Grčkoj sa 7 475 podnositelja zahtjeva (povećanje od 30 %).

               (15)

               U okviru migracijske politike i politike azila dosad su poduzete mnoge mjere radi pružanja potpore Italiji i Grčkoj, među ostalim pružanjem znatne hitne pomoći i operativne potpore EASO-a. Italija i Grčka bile su druga i treća najveća korisnica sredstava isplaćenih u razdoblju od 2007. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” (SOLID), a uz to su tim dvjema državama dodijeljena znatna sredstva za hitne slučajeve. Italija i Grčka vjerojatno će ostati glavni korisnici Fonda za azil, migracije i integraciju (FAMI) u razdoblju od 2014. do 2020.

               (16)

               Zbog aktualne nestabilnosti i sukoba u neposrednom susjedstvu Italije i Grčke te posljedica migracijskih tokova za druge države članice, na njihove će se migracijske sustave i sustave azila vjerojatno i dalje stvarati znatan i povećan pritisak, uz znatan udio migranata kojima bi mogla biti potrebna međunarodna zaštita. To pokazuje da je zaista potrebno solidarizirati se s Italijom i Grčkom i dopuniti dosadašnja djelovanja privremenim mjerama u području azila i migracija.

               (17)

               Vijeće je 22. rujna 2015. zabilježilo voljnost i spremnost država članica da, u skladu s načelima solidarnosti i pravedne podjele odgovornosti među državama članicama kojima se vodi politika Unije o azilu i migracijama, sudjeluju u premještanju 120 000 osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita. Vijeće je stoga odlučilo donijeti ovu Odluku.

               (18)

               Trebalo bi napomenuti da se u Odluci (EU) 2015/1523 utvrđuje obveza Italije i Grčke da osiguraju strukturna rješenja kako bi ublažile izniman pritisak na svoje sustave azila i migracijske sustave uspostavom čvrstog i strateškog okvira kao odgovora na kriznu situaciju i jačanjem tekućeg procesa reformi u tim područjima. Hodogrami koje su Italija i Grčka u tu svrhu predstavile trebali bi biti prilagođeni na način da se u obzir uzme ova Odluka.

               (19)

               Imajući na umu da je Europsko vijeće postiglo dogovor o paketu međusobno povezanih mjera, Komisiji bi se, prema potrebi i nakon što se dotičnoj državi članici pruži prilika da izloži svoje stajalište, trebala povjeriti ovlast za suspenziju primjene ove Odluke na ograničeno razdoblje ako Italija ili Grčka u tom pogledu ne budu poštovale svoje obveze.

               (20)

               Od 26. rujna 2016.54 000 podnositelja zahtjeva trebalo bi razmjerno premjestiti iz Italije i Grčke u druge države članice. Vijeće i Komisija trebali bi stalno preispitivati stanje u vezi s masovnim priljevima državljana trećih zemalja u države članice. Komisija bi trebala prema potrebi podnositi prijedloge izmjene ove Odluke kako bi se odgovorilo na razvoj situacije na terenu i njezin učinak na mehanizam premještanja, kao i na novi pritisak na države članice, posebno najizloženije države članice. Komisija bi pri tome trebala uzeti u obzir stajališta vjerojatne države članice korisnice.
               Ako bi se ova Odluka izmijenila u korist neke druge države članice, ta bi država članica, na dan stupanja na snagu relevantne odluke Vijeća o izmjeni, Vijeću i Komisiji trebala predstaviti hodogram koji bi trebao sadržavati odgovarajuće mjere u području azila, prvog prihvata i vraćanja u svrhu jačanja kapaciteta, kvalitete i učinkovitosti svojih sustava u tim područjima, kao i mjere za osiguravanje odgovarajuće provedbe ove Odluke kako bi joj se omogućilo da se, nakon prestanka primjene ove Odluke, bolje nosi s mogućim povećanim priljevom migranata na svojem državnom području.

               (21)

               Ako bi se neka država članica našla u sličnoj hitnoj situaciji zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja, Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, može donijeti privremene mjere u korist dotične države članice, na temelju članka 78. stavka 3. UFEU-a. Takve mjere mogu uključivati, prema potrebi, suspenziju obveza te države članice predviđenih ovom Odlukom.

               (22)

               U skladu s člankom 78. stavkom 3. UFEU-a predviđene mjere u korist Italije i Grčke trebale bi biti privremene naravi. Razdoblje od 24 mjeseca razumno je s obzirom na to da je cilj osigurati da mjere predviđene ovom Odlukom imaju stvarni utjecaj u pogledu potpore Italiji i Grčkoj pri rješavanju znatnih migracijskih tokova na njihovim državnim područjima.

               (23)

               Mjere premještanja iz Italije i Grčke, predviđene ovom Odlukom, povlače za sobom privremeno odstupanje od pravila utvrđenog u članku 13. stavku 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3) prema kojem bi Italija i Grčka inače bile odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu na temelju kriterija utvrđenih u poglavlju III. te uredbe, kao i privremeno odstupanje od postupovnih koraka, među ostalim rokova, utvrđenih u člancima 21., 22. i 29. te uredbe. Ostale odredbe Uredbe (EU) br. 604/2013, uključujući provedbena pravila utvrđena u Uredbi Komisije (EZ) br. 1560/2003 (4) i Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 118/2014 (5) i dalje se primjenjuju, uključujući u njima navedena pravila u vezi s obvezom države članice koja obavlja transfer da pokrije troškove transfera podnositelja zahtjeva u državu članicu premještanja i u vezi sa suradnjom na transferima među državama članicama, kao i u vezi s prijenosom podataka putem elektroničke komunikacijske mreže „DubliNet”. Ova Odluka također povlači za sobom odstupanje od pristanka podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu kako je navedeno u članku 7. stavku 2. Uredbe (EU) br. 516/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6).

               (24)

               Mjere premještanja ne oslobađaju države članice od primjene Uredbe (EU) br. 604/2013 u potpunosti, uključujući odredbe koje se odnose na spajanje obitelji, posebnu zaštitu maloljetnika bez pratnje i diskrecijsku klauzulu iz humanitarnih razloga.

               (25)

               Trebalo je odrediti koje kriterije primijeniti pri odlučivanju o tome koje podnositelje zahtjeva i koliko njih treba premjestiti iz Italije i iz Grčke, ne dovodeći u pitanje odluke na nacionalnoj razini o zahtjevima za azil. Jasan i upotrebljiv sustav predviđen je na temelju praga koji odgovara prosječnoj stopi odluka na razini Unije kojima se odobrava međunarodna zaštita u prvostupanjskim postupcima, kako je utvrdio Eurostat, u odnosu na ukupan broj prvostupanjskih odluka na razini Unije o zahtjevima za međunarodnu zaštitu, na temelju najnovijih dostupnih statističkih podataka. S jedne strane, tim bi se pragom moralo osigurati, u najvećoj mogućoj mjeri, da svi podnositelji zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita mogu u potpunosti i brzo ostvariti svoja prava na zaštitu u državi članici premještanja. S druge strane, time bi se u najvećoj mogućoj mjeri moralo spriječiti da podnositelji zahtjeva za koje je vjerojatno da će primiti negativnu odluku u vezi sa zahtjevom budu premješteni u drugu državu članicu, čime bi se neopravdano produljio njihov boravak u Uniji. U ovoj Odluci trebalo bi upotrijebiti prag od 75 % temeljen na najnovijim ažuriranim tromjesečnim podacima Eurostata za prvostupanjske odluke.

               (26)

               Privremene mjere namijenjene su smanjenju znatnog pritiska na sustave azila Italije i Grčke, posebno premještanjem znatnog broja podnositelja zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, a koji su u državno područje Italije ili Grčke ušli nakon datuma početka primjene ove Odluke. Na temelju ukupnog broja državljana trećih zemalja koji su u 2015. u Italiju i Grčku ušli nezakonitim putem te broja onih kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, ukupno 120 000 podnositelja zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita trebalo bi premjestiti iz Italije i iz Grčke. Taj broj odgovara približno 43 % ukupnog broja državljana trećih zemalja kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, a koji su u Italiju i Grčku u srpnju i kolovozu 2015. ušli nezakonito. Mjerom premještanja predviđenom u ovoj Odluci pravedno se raspodjeljuje opterećenje između Italije i Grčke, s jedne strane, i ostalih država članica, s druge strane, s obzirom na ukupne dostupne podatke o nezakonitim prelascima granica 2015. S obzirom na brojčane podatke, 13 % tih podnositelja zahtjeva trebalo bi premjestiti iz Italije, 42 % iz Grčke, a 45 % trebalo bi premjestiti kako je predviđeno u ovoj Odluci.

               (27)

               Država članica u roku od tri mjeseca od stupanja na snagu ove Odluke može, u izvanrednim okolnostima i navodeći opravdane razloge koji su u skladu s temeljnim vrijednostima Unije sadržanima u članku 2. Ugovora o Europskoj uniji, obavijestiti Komisiju i Vijeće o tome da ne može sudjelovati u procesu premještanja najviše 30 % podnositelja zahtjeva koji su joj dodijeljeni u skladu s ovom Odlukom. Takvim je izvanrednim okolnostima posebno obuhvaćena situacija karakterizirana iznenadnim masivnim priljevom državljana trećih zemalja u takvom broju koji stvara ekstreman pritisak čak i na dobro pripremljen sustav azila, koji inače djeluje u skladu s relevantnom pravnom stečevinom Unije koja se odnosi na azil, ili opasnošću od iznenadnog masivnog priljeva državljana trećih zemalja koji je toliko visoke vjerojatnosti da zahtijeva hitno djelovanje. Komisija bi nakon procjene Vijeću trebala podnijeti prijedloge provedbene odluke o privremenoj suspenziji premještanja najviše 30 % podnositelja zahtjeva koji su dodijeljeni dotičnoj državi članici. Kada je to opravdano, Komisija može predložiti produljenje roka za premještanje preostalog udjela za najviše 12 mjeseci nakon prestanka važenja ove Odluke.

               (28)

               Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu premještanja u slučaju razmjernog premještanja 54 000 podnositelja zahtjeva iz Italije i Grčke u druge države članice, u slučaju kada bi trebalo suspendirati sudjelovanje jedne ili više država članica u premještanju podnositelja zahtjeva, ili u slučaju da, nakon relevantnih obavijesti Vijeću, druga država članica/druge države članice ili pridružene države sudjeluju u premještanju, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Vijeću.
               Dodjela tih ovlasti Vijeću opravdana je s obzirom na politički osjetljivu narav takvih mjera, koje se dotiču nacionalnih ovlasti u pogledu prihvata državljana trećih zemalja na državno područje država članica i potrebe da se mogu brzo prilagoditi situacijama.

               (29)

               Fondom za azil, migracije i integraciju (FAMI) osnovanim Uredbom (EU) br. 516/2014 pruža se potpora aktivnostima podjele opterećenja o kojima su se države članice usuglasile, a Fond je otvoren razvoju novih politika u tom području. Člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 516/2014 predviđa se mogućnost da države članice provode djelovanja povezana s transferom podnositeljâ zahtjeva za međunarodnu zaštitu u okviru svojih nacionalnih programa, dok se člankom 18. te uredbe predviđa mogućnost dobivanja paušalnog iznosa od 6 000 EUR za transfer korisnika međunarodne zaštite iz druge države članice.

               (30)

               S ciljem provedbe načela solidarnosti i pravedne podjele odgovornosti te uzimajući u obzir da se ovom Odlukom dodatno razvija politika u tom području, primjereno je osigurati da države članice koje na temelju ove Odluke iz Italije i Grčke premjeste podnositelje zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita dobiju paušalni iznos za svaku premještenu osobu jednak iznosu iz članka 18. Uredbe (EU) br. 516/2014, odnosno 6 000 EUR, a taj se iznos osigurava primjenom istih postupaka. To podrazumijeva i ograničeno, privremeno odstupanje od članka 18. te uredbe jer bi paušalni iznos trebao biti isplaćen s obzirom na premještene podnositelje zahtjeva, a ne s obzirom na korisnike međunarodne zaštite. Takvo privremeno proširenje opsega potencijalnih primatelja paušalnog iznosa nedvojbeno se smatra sastavnim dijelom hitnog programa uspostavljenog ovom Odlukom. Nadalje, kad je riječ o troškovima transfera osoba premještenih na temelju ove Odluke, primjereno je predvidjeti da Italija i Grčka dobiju paušalni iznos od najmanje 500 EUR za svaku osobu koju premjeste sa svojeg državnog područja, uzimajući u obzir stvarne troškove koji su potrebni za transfer podnositelja zahtjeva u državu članicu premještanja. Radi provedbe djelovanja na temelju ove Odluke države članice trebale bi imati pravo na dodatno pretfinanciranje koje bi bilo isplaćeno 2016. nakon revizije njihovih nacionalnih programa u okviru Fonda za azil, migracije i integraciju.

               (31)

               Potrebno je osigurati brzu uspostavu postupka premještanja te provedbu privremenih mjera uz blisku administrativnu suradnju država članica i operativnu potporu koju pruža EASO.

               (32)

               Tijekom čitavog postupka premještanja trebalo bi voditi računa o nacionalnoj sigurnosti i javnom redu, sve do provedbe transfera podnositelja zahtjeva. Uz potpuno poštovanje temeljnih prava podnositelja zahtjeva, uključujući relevantna pravila o zaštiti podataka, ako država članica ima opravdane razloge smatrati da podnositelj zahtjeva predstavlja opasnost za njezinu nacionalnu sigurnost ili javni red, o tome bi trebala obavijestiti druge države članice.

               (33)

               Pri odlučivanju koje bi podnositelje zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita trebalo premjestiti iz Italije i iz Grčke, prednost bi trebalo dati ranjivim podnositeljima zahtjeva u smislu članaka 21. i 22. Direktive 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7). U tom pogledu od primarne bi važnosti trebale biti sve posebne potrebe podnositelja zahtjeva, uključujući njihovo zdravlje. Najbolji interesi djeteta trebali bi uvijek biti na prvom mjestu.

               (34)

               Integracija podnositelja zahtjeva kojima je očito potrebna međunarodna zaštita u društvo zemlje domaćina osnova je za pravilno funkcioniranje zajedničkog europskog sustava azila. Stoga bi, kako bi se odlučilo koja bi konkretna država članica trebala biti država članica premještanja, posebnu pozornost trebalo posvetiti posebnim kvalifikacijama i osobinama dotičnih podnositelja zahtjeva, kao što su njihove jezične vještine i druge osobne informacije temeljene na dokazanim obiteljskim, kulturnim ili društvenim vezama kojima bi se olakšala njihova integracija u državi članici premještanja. Kad je riječ o posebno ranjivim podnositeljima zahtjeva, trebalo bi procijeniti može li država članica premještanja tim podnositeljima zahtjeva pružiti odgovarajuću potporu i voditi računa o nužnosti pravedne raspodjele tih podnositelja zahtjeva među državama članicama. Uz dužno poštovanje načela nediskriminacije države članice premještanja mogu navesti svoje preferencije za podnositelje zahtjeva na temelju gore navedenih podataka, a na osnovi kojih Italija i Grčka, savjetujući se s EASO-om i, prema potrebi, časnicima za vezu, mogu izraditi popis mogućih podnositelja zahtjeva utvrđenih za premještanje u tu državu članicu.

               (35)

               Pravna i postupovna jamstva utvrđena u Uredbi (EU) br. 604/2013 i dalje se primjenjuju u pogledu podnositelja zahtjeva obuhvaćenih ovom Odlukom. Osim toga, podnositelje zahtjeva trebalo bi obavijestiti o postupku premještanja utvrđenom u ovoj Odluci te ih obavijestiti o odluci o premještanju koja predstavlja odluku o transferu u smislu članka 26. Uredbe (EU) br. 604/2013. S obzirom na to da podnositelj zahtjeva na temelju prava Unije nema pravo na odabir države članice odgovorne za njegov zahtjev, podnositelj zahtjeva trebao bi imati pravo na učinkovit pravni lijek protiv odluke o premještanju u skladu s Uredbom (EU) br. 604/2013 samo u pogledu poštovanja njegovih temeljnih prava. U skladu s člankom 27. te uredbe države članice u svojem nacionalnom pravu mogu predvidjeti da žalba na odluku o transferu ne suspendira automatski transfer podnositelja zahtjeva, ali da dotična osoba ima mogućnost zahtijevati suspenziju provedbe odluke o transferu do zaključenja postupka žalbe.

               (36)

               Prije i nakon transfera u države članice premještanja, podnositelji zahtjeva uživaju prava i jamstva predviđena u Direktivi 2013/32/EU (8) i Direktivi 2013/33/EU (9) Europskog parlamenta i Vijeća, među ostalim njihove posebne prihvatne i postupovne potrebe. Osim toga, Uredba (EU) br. 603/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10) i dalje se primjenjuje na podnositelje zahtjeva obuhvaćene ovom Odlukom, a Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11) primjenjuje se na državljane trećih zemalja koji se vraćaju, a nemaju pravo ostanka na državnom području. Gore navedeno podliježe ograničenjima u primjeni tih direktiva.

               (37)

               U skladu s pravnom stečevinom Unije Italija i Grčka trebale bi osigurati čvrst mehanizam za identifikaciju, registraciju i uzimanje otisaka prstiju u postupku premještanja kako bi se brzo mogle identificirati osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita i ispunjavaju uvjete za premještanje, kao i identificirati migrante koji nemaju pravo na međunarodnu zaštitu identificirati i stoga bi se trebali vratiti. To bi se također trebalo primjenjivati na osobe koje su na državno područje Italije ili Grčke stigle između 24. ožujka i 25. rujna 2015. kako bi ispunjavali uvjete za premještanje. Kada dobrovoljni povratak nije izvediv, a ostale mjere predviđene u Direktivi 2008/115/EZ nisu prikladne za sprečavanje sekundarnih kretanja, trebalo bi hitno i učinkovito primijeniti mjere zadržavanja u skladu s poglavljem IV. te direktive. Podnositelje zahtjeva koji izbjegavaju postupak premještanja trebalo bi isključiti iz premještanja.

               (38)

               Trebalo bi poduzeti mjere za sprečavanje sekundarnih kretanja premještenih osoba iz države članice premještanja u druge države članice, a kojim kretanjima bi se mogla onemogućiti učinkovita primjena ove Odluke. Države članice osobito bi trebale poduzeti potrebne preventivne mjere u području dostupnosti socijalnih naknada i pravnih lijekova, u skladu sa pravom Unije. Osim toga, podnositelje zahtjeva trebalo bi obavijestiti o posljedicama njihova daljnjeg nezakonitog kretanja unutar država članica i o činjenici da, ako im država članica premještanja odobri međunarodnu zaštitu, imaju pravo na prava povezana s međunarodnom zaštitom samo u toj državi članici.

               (39)

               Nadalje, u skladu s ciljevima utvrđenima u Direktivi 2013/33/EU, usklađivanje uvjeta prihvata među državama članicama trebalo bi doprinijeti ograničavanju sekundarnih kretanja podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu na koja utječu različiti uvjeti njihova prihvata. S ciljem postizanja istog cilja države članice trebale bi razmotriti nametanje obveza izvješćivanja i pružanje podnositeljima zahtjeva za međunarodnu zaštitu materijalnih uvjeta prihvata kao što su smještaj, hrana i odjeća samo u naravi, kao i, prema potrebi, osiguravanje izravnog transfera podnositelja zahtjeva u državu članicu premještanja. Jednako tako, kao što je predviđeno pravnom stečevinom u području azila i schengenskom pravnom stečevinom, tijekom razdoblja razmatranja zahtjeva za međunarodnu zaštitu države članice ne bi trebale, osim zbog ozbiljnih humanitarnih razloga, podnositeljima zahtjeva izdavati nacionalne putne isprave, niti pružati im druge poticaje, kao što su oni financijski, koji bi mogli olakšati njihovo nezakonito kretanje u druge države članice. U slučaju nezakonitih kretanja u druge države članice, od podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili korisnika međunarodne zaštite trebalo bi zahtijevati da se vrate u državu članicu premještanja, a ta bi ih država članica trebala prihvatiti bez odgađanja.

               (40)

               Kako bi se izbjegla sekundarna kretanja korisnika međunarodne zaštite, države članice također bi trebale obavijestiti korisnike o uvjetima pod kojima zakonito mogu ući i boraviti u drugoj državi članici te bi trebale moći nametnuti obveze izvješćivanja. U skladu s Direktivom 2008/115/EZ, države članice trebale bi od korisnika međunarodne zaštite koji nezakonito boravi na njezinu državnom području zahtijevati da se bez odgode vrati u državu članicu premještanja. U slučaju da osoba odbije dobrovoljno se vratiti, trebalo bi izvršiti prisilni povratak u državu članicu premještanja.

               (41)

               Osim toga, ako je to predviđeno nacionalnim pravom, u slučaju prisilnog povratka u državu članicu premještanja država članica koja izvršava prisilni povratak može odlučiti izdati nacionalnu zabranu ulaska koja bi na određeno vrijeme spriječila korisnika da ponovno uđe na državno područje te određene države članice.

               (42)

               S obzirom na to da je svrha ove Odluke suočavanje s hitnom situacijom i pružanje potpore Italiji i Grčkoj u jačanju njihovih sustava azila, njome bi im se trebalo omogućiti da, uz pomoć Komisije, s Islandom, Lihtenštajnom, Norveškom i Švicarskom sklope bilateralne dogovore o premještanju osoba koje su obuhvaćene područjem primjene ove Odluke. U takvim bi se dogovorima trebali odražavati i osnovni elementi ove Odluke, posebno oni koji se odnose na postupak premještanja te na prava i obveze podnositelja zahtjeva, kao i oni koji se odnose na Uredbu (EU) br. 604/2013.

               (43)

               Posebnu potporu koja se pruža Italiji i Grčkoj putem sustava premještanja trebalo bi dopuniti dodatnim mjerama koje bi se provodile od dolaska državljana trećih zemalja na državno područje Italije ili Grčke do završetka svih primjenjivih postupaka, što bi trebali koordinirati EASO i druge relevantne agencije poput Frontexa, koji koordiniraju vraćanje državljana trećih zemalja koji nemaju pravo ostanka na državnom području, u skladu s Direktivom 2008/115/EZ.

               (44)

               S obzirom na to da ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (45)

               Ovom se Odlukom poštuju temeljna prava i načela priznata u Povelji Europske unije o temeljnim pravima.

               (46)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u, te ne dovodeći u pitanje članak 4. tog protokola, Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (47)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u, te ne dovodeći u pitanje članak 4. tog protokola, Irska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (48)

               U slučaju da, nakon obavijesti koju je na temelju članka 4. Protokola br. 21. uputila država članica obuhvaćena tim protokolom, Komisija u skladu s člankom 331. stavkom 1. UFEU-a potvrdi sudjelovanje te države članice u ovoj Odluci, Vijeće bi trebalo odrediti broj podnositelja zahtjeva koje treba premjestiti u tu državu članicu. Vijeće bi također trebalo na odgovarajući način prilagoditi raspodjele u drugim državama članicama razmjerno smanjujući njihov udio.

               (49)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog UEU-a i UFEU-a, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (50)

               S obzirom na hitnost situacije, ova Odluka trebala bi stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Predmet
   1.   Ovom se Odlukom uvode privremene mjere u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke, kako bi im se pružila podrška da se bolje nose s hitnom situacijom zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja u tim državama članicama.
   2.   Komisija stalno pregledava stanje u vezi s masivnim priljevima državljana trećih zemalja u države članice.
   Komisija prema potrebi podnosi prijedloge izmjene ove Odluke kako bi se u obzir uzeo razvoj situacije na terenu i njezin učinak na mehanizam premještanja, kao i novi pritisak na države članice, posebno najizloženije države članice.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „zahtjev za međunarodnu zaštitu” znači zahtjev za međunarodnu zaštitu kako je definiran u članku 2. točki (h) Direktive 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12);

               (b)

               „podnositelj zahtjeva” znači državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva koja je podnijela zahtjev za međunarodnu zaštitu o kojem još nije donesena konačna odluka;

               (c)

               „međunarodna zaštita” znači status izbjeglice i status osobe kojoj je odobrena supsidijarna zaštita kako je definirano u članku 2. točki (e) odnosno točki (g) Direktive 2011/95/EU;

               (d)

               „članovi obitelji” znači članovi obitelji kako su definirani u članku 2. točki (g) Uredbe (EU) br. 604/2013;

               (e)

               „premještanje” znači transfer podnositelja zahtjeva s državnog područja države članice, koja je prema kriterijima utvrđenima u poglavlju III. Uredbe (EU) br. 604/2013 navedena kao odgovorna za razmatranje njegova zahtjeva za međunarodnu zaštitu, na državno područje države članice premještanja;

               (f)

               „država članica premještanja” znači država članica koja postaje odgovorna za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu u skladu s Uredbom (EU) br. 604/2013 podnositelja zahtjeva nakon njegova premještanja na državno područje te države članice.

         Članak 3.
   Područje primjene
   1.   Premještanje u skladu s ovom Odlukom odvija se samo u pogledu podnositelja zahtjeva koji je zahtjev za međunarodnu zaštitu podnio u Italiji ili Grčkoj i za kojeg bi te države inače bile odgovorne na temelju kriterija za određivanje odgovorne države članice utvrđenih u poglavlju III. Uredbe (EU) br. 604/2013.
   2.   Premještanje u skladu s ovom Odlukom primjenjuje se samo na podnositelja zahtjeva s državljanstvom za koje udio odluka o priznavanju međunarodne zaštite u odnosu na prvostupanjske odluke o zahtjevima za međunarodnu zaštitu iz poglavlja III. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća (13), prema najnovijim raspoloživim podacima Eurostata o prosjeku Unije koji se ažuriraju svaka tri mjeseca, iznosi 75 % ili više. U slučaju osoba bez državljanstva u obzir se uzima država prethodnog uobičajenog boravišta. Tromjesečno ažurirani podaci uzimaju se u obzir samo u pogledu podnositelja zahtjeva koji već nisu utvrđeni kao podnositelji zahtjeva koje bi se moglo premjestiti u skladu s člankom 5. stavkom 3. ove Odluke.
   Članak 4.
   Premještanje 120 000 podnositelja zahtjeva u države članice
   1.   120 000 podnositelja zahtjeva premješta se u druge države članice kako slijedi:

               (a)

               15 600 podnositelja zahtjeva premješta se iz Italije na državna područja ostalih država članica u skladu s tablicom iz Priloga I.

               (b)

               50 400 podnositelja zahtjeva premješta se iz Grčke na državna područja ostalih država članica u skladu s tablicom iz Priloga II.

               (c)

               54 000 podnositelja zahtjeva premješta se na državna područja ostalih država članica razmjerno brojkama utvrđenima u prilozima I. i II., u skladu sa stavkom 2. ovog članka ili izmjenom ove Odluke, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. i u stavku 3. ovog članka.

         2.   Od 26. rujna 2016.54 000 podnositelja zahtjeva navedenih u stavku 1. točki (c) premješta se iz Italije i Grčke, u omjeru koji proizlazi iz stavka 1. točaka (a) i (b), na državna područja drugih država članica razmjerno brojkama utvrđenima u prilozima I. II. Komisija Vijeću podnosi prijedlog o brojkama koje se na odgovarajući način raspodjeljuju po pojedinoj državi članici.
   3.   Ako do 26. rujna 2016. Komisija smatra da je prilagodba mehanizma premještanja opravdana zbog razvoja situacije na terenu ili da se država članica nalazi u hitnoj situaciji zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja uslijed naglih promjena tokova migracija i uzimajući u obzir stajališta vjerojatne države članice korisnice, ona prema potrebi može podnijeti prijedloge Vijeću, kako je navedeno u članku 1. stavku 2.
   Jednako tako, država članica može, navodeći opravdane razloge, obavijestiti Vijeće i Komisiju da se nalazi u sličnoj hitnoj situaciji. Komisija razmatra navedene razloge i prema potrebi podnosi prijedloge Vijeću, kako je navedeno u članku 1. stavku 2.
   4.   U slučaju da, nakon obavijesti koju je na temelju članka 4. Protokola br. 21. uputila država članica obuhvaćena tim protokolom, Komisija u skladu s člankom 331. stavkom 1. UFEU-a potvrdi sudjelovanje te države članice u ovoj Odluci, Vijeće na prijedlog Komisije određuje broj podnositelja zahtjeva koje treba premjestiti u dotičnu državu članicu. U istoj provedbenoj odluci Vijeće također na odgovarajući način prilagođuje raspodjele u drugim državama članicama razmjerno smanjujući njihov udio.
   5.   U iznimnim okolnostima pojedina država članica može, do 26. prosinca 2015., obavijestiti Vijeće i Komisiju da privremeno nije u mogućnosti sudjelovati u procesu premještanja najviše 30 % podnositelja zahtjeva koji su joj dodijeljeni u skladu sa stavkom 1., navodeći opravdane razloge koji su u skladu s temeljnim vrijednostima Unije sadržanima u članku 2. Ugovora o Europskoj uniji.
   Komisija ocjenjuje iznesene razloge i Vijeću podnosi prijedloge u vezi s privremenom suspenzijom premještanja najviše 30 % podnositelja zahtjeva koji su državi članici dodijeljeni u skladu sa stavkom 1. Kada je to opravdano, Komisija može predložiti produljenje roka za premještanje podnositelja zahtjeva u okviru preostalog udjela za najviše 12 mjeseci nakon datuma iz članka 13. stavka 2.
   6.   Vijeće u roku od mjesec dana odlučuje o prijedlozima iz stavka 5.
   7.   Za potrebe primjene stavaka 2., 4. i 6. ovog članka te članka 11. stavka 2., Vijeće na prijedlog Komisije donosi provedbenu odluku.
   Članak 5.
   Postupak premještanja
   1.   Za potrebe administrativne suradnje potrebne za provedbu ove Odluke, svaka država članica imenuje nacionalnu kontaktnu točku čiju adresu dostavlja drugim državama članicama i EASO-u. Države članice u suradnji s EASO-om i drugim relevantnim agencijama poduzimaju sve odgovarajuće mjere za uspostavu neposredne suradnje i razmjene informacija među nadležnim tijelima, među ostalim i u pogledu razloga iz stavka 7.
   2.   Države članice u redovitim vremenskim razmacima, a najmanje svaka tri mjeseca, navode broj podnositelja zahtjeva koji se mogu brzo premjestiti na njihovo državno područje i sve druge relevantne informacije.
   3.   Na temelju tih informacija Italija i Grčka, uz pomoć EASO-a i, ako je to primjenjivo, uz pomoć časnikâ za vezu država članica iz stavka 8. utvrđuju pojedinačne podnositelje zahtjeva koje bi se moglo premjestiti u druge države članice te, što je prije moguće, kontaktnim točkama tih država članica dostavljaju sve relevantne informacije. U tu se svrhu prednost daje ranjivim podnositeljima zahtjeva u smislu članaka 21. i 22. Direktive 2013/33/EU.
   4.   Nakon što to odobri država članica premještanja, Italija i Grčka što je prije moguće, savjetujući se s EASO-om, donose odluku o premještanju svakog utvrđenog podnositelja zahtjeva u konkretnu državu članicu premještanja i obavješćuju podnositelja zahtjeva u skladu s člankom 6. stavkom 4. Država članica premještanja može odlučiti ne odobriti premještanje podnositelja zahtjeva samo ako za to postoje opravdani razlozi kako je navedeno u stavku 7. ovog članka.
   5.   Podnositelje zahtjeva čiji se otisci prstiju moraju uzeti u skladu s obvezama utvrđenima u članku 9. Uredbe (EU) br. 603/2013 može se predložiti za premještanje samo ako su im otisci prstiju uzeti i dostavljeni središnjem sustavu Eurodaca u skladu s tom uredbom.
   6.   Transfer podnositelja zahtjeva na državno područje države članice premještanja obavlja se što je prije moguće nakon datuma obavješćivanja dotične osobe o odluci o transferu iz članka 6. stavka 4. ove Odluke. Italija i Grčka državi članici premještanja dostavljaju podatke o mjestu i vremenu transfera, kao i sve druge relevantne informacije.
   7.   Države članice zadržavaju pravo odbiti premještanje podnositelja zahtjeva samo ako za njega postoje opravdani razlozi da ih se smatra opasnošću za njihovu nacionalnu sigurnost ili javni red ili ako postoje ozbiljni razlozi za primjenu odredaba o isključenju utvrđenih u člancima 12. i 17. Direktive 2011/95/EU.
   8.   Radi provedbe svih aspekata postupka premještanja opisanih u ovom članku države članice mogu, nakon razmjene svih odgovarajućih informacija, donijeti odluku o imenovanju časnikâ za vezu u Italiji i Grčkoj.
   9.   U skladu s pravnom stečevinom Unije, države članice u potpunosti provode svoje obveze. U skladu s tim, identifikaciju, registraciju i uzimanje otisaka prstiju u svrhu postupka premještanja jamče Italija i Grčka. Kako bi se osiguralo da proces i dalje bude učinkovit te da se njime može upravljati, mjesta i mjere za prihvat organiziraju se za privremeni smještaj ljudi u skladu s pravnom stečevinom Unije, sve dok se brzo ne donese odluka o njihovoj situaciji. Podnositelji zahtjeva koji izbjegavaju postupak premještanja isključeni su iz premještanja.
   10.   Postupak premještanja predviđen ovim člankom dovršava se što je prije moguće, a najkasnije dva mjeseca od trenutka kada država članica premještanja uputi navod u skladu sa stavkom 2., osim ako država članica premještanja odobri premještanje u skladu sa stavkom 4. manje od dva tjedna prije isteka tog dvomjesečnog razdoblja. U tom se slučaju rok za dovršenje postupka premještanja može produljiti za najviše dva dodatna tjedna. Osim toga, navedeni se rok prema potrebi može produljiti i za dodatna četiri tjedna ako Italija ili Grčka dokažu objektivne praktične prepreke koje sprečavaju da se transfer dogodi.
   Ako postupak premještanja nije dovršen unutar tih rokova te osim ako se Italija i Grčka s državom članicom premještanja dogovore o razumnom produljenju roka, Italija i Grčka ostaju odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu u skladu s Uredbom (EU) br. 604/2013.
   11.   Nakon premještanja podnositelja zahtjeva država članica premještanja uzima otiske prstiju podnositelja zahtjeva i dostavlja ih središnjem sustavu Eurodaca u skladu s člankom 9. Uredbe (EU) br. 603/2013 te ažurira skupove podataka u skladu s člankom 10. i, gdje je to primjenjivo, člankom 18. te uredbe.
   Članak 6.
   Prava i obveze podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji su obuhvaćeni ovom Odlukom
   1.   Pri provedbi ove Odluke najbolji interes djeteta primarna je briga država članica.
   2.   Države članice osiguravaju da se članovi obitelji koji su obuhvaćeni područjem primjene ove Odluke premjeste na državno područje iste države članice.
   3.   Prije odluke o premještanju podnositelja zahtjeva Italija i Grčka obavješćuju podnositelja zahtjeva o postupku premještanja, kako je utvrđeno u ovoj Odluci, na jeziku koji podnositelj zahtjeva razumije ili se opravdano pretpostavlja da ga razumije.
   4.   Nakon donošenja odluke o premještanju podnositelja zahtjeva i prije samog premještanja, Italija i Grčka obavješćuju u pisanom obliku dotičnu osobu o odluci o njezinu premještanju. U toj se odluci navodi država članica premještanja.
   5.   Od podnositelja zahtjeva ili korisnika međunarodne zaštite koji uđe na državno područje države članice koja nije država članica premještanja, a ne udovoljava uvjetima za boravak u toj drugoj državi članici zahtijeva se da se odmah vrati. Država članica premještanja bez odgađanja ponovno preuzima osobu.
   Članak 7.
   Operativna potpora Italiji i Grčkoj
   1.   Kako bi se pružila potpora Italiji i Grčkoj da se bolje nose s iznimnim pritiskom na svoje sustave azila i migracijske sustave do kojeg dolazi zbog aktualnog povećanog migracijskog pritiska na njihove vanjske granice, države članice povećavaju svoju operativnu potporu u suradnji s Italijom i Grčkom u području međunarodne zaštite odgovarajućim aktivnostima kojima koordiniraju EASO, Frontex i druge relevantne agencije, osobito stavljanjem na raspolaganje, prema potrebi, nacionalnih stručnjaka za sljedeće aktivnosti potpore:

               (a)

               pregled državljana trećih zemalja koji pristižu u Italiju i u Grčku, uključujući njihovu jasnu identifikaciju, uzimanje otisaka prstiju i registraciju i, gdje je to primjenjivo, registraciju njihovih zahtjeva za međunarodnu zaštitu i, na zahtjev Italije ili Grčke, njihovu početnu obradu;

               (b)

               pružanje informacija i prema potrebi posebne pomoći podnositeljima zahtjeva ili potencijalnim podnositeljima zahtjeva koji bi mogli biti predmet premještanja u skladu s ovom Odlukom;

               (c)

               pripremu i organizaciju operacija vraćanja državljana trećih zemalja koji se nisu prijavili za međunarodnu zaštitu ili čije je pravo da ostanu na državnom području prestalo.

         2.   Uz potporu koja se pruža u skladu sa stavkom 1. te kako bi se olakšala provedba svih koraka postupka premještanja, Italiji i Grčkoj pruža se prema potrebi posebna potpora putem odgovarajućih aktivnosti kojima koordiniraju EASO, Frontex i druge relevantne agencije.
   Članak 8.
   Dopunske mjere koje trebaju poduzeti Italija i Grčka
   1.   Italija i Grčka, imajući na umu obveze utvrđene člankom 8. stavkom 1. Odluke (EU) 2015/1523, i do 26. listopada 2015., dostavljaju Vijeću i Komisiji ažurirani hodogram uzimajući u obzir potrebu da se osigura pravilna provedba ove Odluke.
   2.   Ako bi se ova Odluka izmijenila u korist neke druge države članice u skladu s člankom 1. stavkom 2. i člankom 4. stavkom 3., ta država članica, na dan stupanja na snagu relevantne odluke Vijeća o izmjeni, Vijeću i Komisiji predstavlja hodogram koji sadržava odgovarajuće mjere u području azila, prvog prihvata i vraćanja u svrhu jačanja kapaciteta, kvalitete i učinkovitosti svojih sustava u tim područjima, kao i mjere za osiguravanje odgovarajuće provedbe ove Odluke. Ta država članica u potpunosti provodi navedeni hodogram.
   3.   Ako Italija ili Grčka ne poštuju obveze iz stavka 1., Komisija može, nakon što se dotičnoj državi pruži prilika da izloži svoja stajališta, odlučiti suspendirati primjenu ove Odluke u pogledu te države članice na razdoblje od najviše tri mjeseca. Komisija može odlučiti da se takva suspenzija jednom produlji za dodatno razdoblje od najviše tri mjeseca. Takva suspenzija ne utječe na transfere podnositelja zahtjeva koji su u tijeku nakon što ih je odobrila država članica premještanja u skladu s člankom 5. stavkom 4.
   Članak 9.
   Daljnje hitne situacije
   U slučaju hitne situacije zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja u neku državu članicu, Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, može usvojiti privremene mjere u korist dotične države članice, u skladu s člankom 78. stavkom 3. UFEU-a. Takve mjere mogu uključivati, prema potrebi, suspenziju sudjelovanja te države članice u premještanjima predviđenima ovom Odlukom, kao i moguće kompenzacijske mjere za Italiju i za Grčku.
   Članak 10.
   Financijska potpora
   1.   Za svaku osobu koja se premješta u skladu s ovom Odlukom:

               (a)

               država članica premještanja prima paušalni iznos od 6 000 EUR;

               (b)

               Italija ili Grčka primaju paušalni iznos od najmanje 500 EUR.

         2.   Financijska potpora provodi se primjenom postupaka utvrđenih u članku 18. Uredbe (EU) br. 516/2014. Kao iznimka od modaliteta pretfinanciranja utvrđenih tom uredbom, državama članicama isplaćuje se u 2016. iznos pretfinanciranja koji čini 50 % njihovih ukupnih sredstava dodijeljenih u skladu s ovom Odlukom.
   Članak 11.
   Suradnja s pridruženim državama
   1.   Italija odnosno Grčka mogu uz pomoć Komisije sklopiti bilateralne dogovore s Islandom, Lihtenštajnom, Norveškom odnosno Švicarskom o premještanju podnositelja zahtjeva s državnog područja Italije i Grčke na državno područje potonjih država. U tim se dogovorima na odgovarajući način uzimaju u obzir osnovni elementi ove Odluke, posebno oni koji se odnose na postupak premještanja te prava i obveze podnositelja zahtjeva.
   2.   U slučaju sklapanja takvih bilateralnih dogovora, Italija ili Grčka priopćuju Komisiji i Vijeću broj podnositelja zahtjeva koje treba premjestiti u pridružene države. Vijeće na prijedlog Komisije na odgovarajući način prilagođuje raspodjele u drugim državama članicama razmjerno smanjujući njihov udio.
   Članak 12.
   Izvješćivanje
   Na temelju informacija koje pružaju države članice i relevantne agencije, Komisija svakih šest mjeseci Vijeću podnosi izvješće o provedbi ove Odluke.
   Na temelju informacija koje pružaju Italija i Grčka, Komisija isto tako svakih šest mjeseci Vijeću podnosi izvješće o provedbi hodogramâ iz članka 8.
   Članak 13.
   Stupanje na snagu
   1.   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   2.   Primjenjuje se do 26. rujna 2017.
   3.   Primjenjuje se na osobe koje pristižu na državno područje Italije i Grčke od 25. rujna 2015. do 26. rujna 2017., kao i na podnositelje zahtjeva koji su od 24. ožujka 2015. pristigli na državno područje tih država članica.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. rujna 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. ASSELBORN

      (1)  Mišljenje od 17. rujna 2015. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1523 od 14. rujna 2015. o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke (SL L 239, 15.9.2015., str. 146.).

      (3)  Uredba (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o uvođenju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL L 180, 29.6.2013., str. 31.).

      (4)  Uredba Komisije (EZ) br. 1560/2003 od 2. rujna 2003. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 343/2003 o uvođenju kriterija i mehanizama za utvrđivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil koji državljanin treće zemlje podnosi u jednoj od država članica (SL L 222, 5.9.2003., str. 3.).

      (5)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 118/2014 оd 30. siječnja 2014. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1560/2003 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 343/2003 o uvođenju kriterija i mehanizama za utvrđivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil koji državljanin treće zemlje podnosi u jednoj od država članica (SL L 39, 8.2.2014., str. 1.).

      (6)  Uredba (EU) br. 516/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o uspostavi Fonda za azil, migracije i integraciju, o izmjeni Odluke Vijeća 2008/381/EZ i o stavljanju izvan snage odluka br. 573/2007/EZ i br. 575/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluke Vijeća 2007/435/EZ (SL L 150, 20.5.2014., str. 168.).

      (7)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (SL L 180, 29.6.2013., str. 96.).

      (8)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL L 180, 29.6.2013., str. 60.).

      (9)  Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinaka) (SL L 180, 29.6.2013., str. 96.).

      (10)  Uredba (EU) br. 603/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Uredbe (EU) br. 604/2013 o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva i o zahtjevima za usporedbu s podacima iz Eurodaca od strane tijela kaznenog progona država članica i Europola u svrhu kaznenog progona te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1077/2011 o osnivanju Europske agencije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde (SL L 180, 29.6.2013., str. 1.).

      (11)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 348, 24.12.2008., str. 98.).

      (12)  Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (SL L 337, 20.12.2011., str. 9.).

      (13)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL L 180, 29.6.2013., str. 60.).

      PRILOG I.

         Raspodjela iz Italije

                  Raspodjela prema državi članici (premještanje 15 600 podnositelja zahtjeva)

                  Austrija

                  462

                  Belgija

                  579

                  Bugarska

                  201

                  Hrvatska

                  134

                  Cipar

                  35

                  Češka

                  376

                  Estonija

                  47

                  Finska

                  304

                  Francuska

                  3 064

                  Njemačka

                  4 027

                  Mađarska

                  306

                  Latvija

                  66

                  Litva

                  98

                  Luksemburg

                  56

                  Malta

                  17

                  Nizozemska

                  922

                  Poljska

                  1 201

                  Portugal

                  388

                  Rumunjska

                  585

                  Slovačka

                  190

                  Slovenija

                  80

                  Španjolska

                  1 896

                  Švedska

                  567

      PRILOG II.

         Raspodjela iz Grčke

                  Raspodjela prema državi članici (premještanje 50 400 podnositelja zahtjeva)

                  Austrija

                  1 491

                  Belgija

                  1 869

                  Bugarska

                  651

                  Hrvatska

                  434

                  Cipar

                  112

                  Češka

                  1 215

                  Estonija

                  152

                  Finska

                  982

                  Francuska

                  9 898

                  Njemačka

                  13 009

                  Mađarska

                  988

                  Latvija

                  215

                  Litva

                  318

                  Luksemburg

                  181

                  Malta

                  54

                  Nizozemska

                  2 978

                  Poljska

                  3 881

                  Portugal

                  1 254

                  Rumunjska

                  1 890

                  Slovačka

                  612

                  Slovenija

                  257

                  Španjolska

                  6 127

                  Švedska

                  1 830


title: 2007/763/EZ: Odluka Vijeća od 8. studenoga 2007. o pristupanju Bugarske i Rumunjske Konvenciji utvrđenoj od strane Vijeća u skladu s člankom 34. Ugovora o Europskoj uniji o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije

text:
19/Sv. 16               HR                                    Službeni list Europske unije                                                        111
32007D0763
L 307/18                                                   SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE                                                  24.11.2007.
                                                                  ODLUKA VIJEĆA
                                                                od 8. studenoga 2007.
                o pristupanju Bugarske i Rumunjske Konvenciji utvrđenoj od strane Vijeća u skladu s člankom 34.
                Ugovora o Europskoj uniji o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama
                                                              članicama Europske unije
                                                                    (2007/763/EZ)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,                                                          (2)     Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći dopunjena je
                                                                                Protokolom koji je potpisan 16. listopada 2001. i koji
                                                                                je stupio na snagu 5. listopada 2005. (3) (dalje u tekstu
                                                                                „Protokol o uzajamnoj pravnoj pomoći”).
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
                                                                                (3)     Članak 3. stavak 3. Akta o pristupanju određuje da
                                                                                Bugarska i Rumunjska pristupaju konvencijama i proto
uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju iz 2005.,                                        kolima sklopljenim među državama članicama, nave
                                                                                denim u Prilogu I. Aktu o pristupanju koji, inter alia,
                                                                                obuhvaća Konvenciju o uzajamnoj pravnoj pomoći i
                                                                                Protokol o uzajamnoj pravnoj pomoći. Za Bugarsku i
                                                                                Rumunjsku stupaju na snagu na dan koji odredi Vijeće.
uzimajući u obzir Akt o pristupanju iz 2005. (dalje u tekstu Akt
o pristupanju), a posebno njegov članak 3. stavak 4.,
                                                                                (4)     U skladu s člankom 3. stavkom 4. Akta o pristupanju,
                                                                                Vijeće obavlja sve prilagodbe navedenih konvencija i
uzimajući u obzir preporuku Komisije,                                                   protokola koje su potrebne zbog pristupanja,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
                                                                                ODLUČILO JE:
budući da:
                                                                                Članak 1.
                                                                                Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći stupa na snagu prvog
                                                                                dana prvog mjeseca od dana donošenja ove Odluke između
                                                                                Bugarske, Rumunjske i država članica za koje je Konvencija
(1)     Konvencija utvrđena od strane Vijeća u skladu s člankom                 tog dana na snazi. Stupa na snagu između Bugarske ili
        34. Ugovora o Europskoj uniji o uzajamnoj pravnoj                       Rumunjske i svake druge države članice na dan stupanja na
        pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama                      snagu Konvencije o uzajamnoj pravnoj pomoći za predmetnu
        Europske unije (2) (dalje u tekstu „Konvencija o                        drugu državu članicu.
        uzajamnoj pravnoj pomoći”) potpisana je u Bruxellesu
        29. svibnja 2000. i stupila na snagu 23. kolovoza 2005.
                                                                                (3) Protokol utvrđen od strane Vijeća u skladu s člankom 34. Ugovora o
                                                                                Europskoj uniji uz Konvenciju o uzajamnoj pravnoj pomoći u
(1) Mišljenje od 10. srpnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu).          kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije (SL
(2) SL C 197, 12.7.2000., str. 3.                                                   C 326, 21.11.2001., str. 2.).
 ---pagebreak--- 112                   HR                                 Službeni list Europske unije                                        19/Sv. 16
Protokol o uzajamnoj pravnoj pomoći stupa na snagu prvog                                               Članak 3.
dana prvog mjeseca od dana donošenja ove Odluke između
Bugarske, Rumunjske i država članica za koje je Protokol tog               Ova Odluka proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave u
dana na snazi. Stupa na snagu između Bugarske ili Rumunjske i              Službenom listu Europske unije.
svake druge države članice na dan stupanja na snagu Protokola
o uzajamnoj pravnoj pomoći za predmetnu drugu državu
članicu.
                                                                           Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2007.
                             Članak 2.
Tekst Konvencije o uzajamnoj pravnoj pomoći i Protokola o
uzajamnoj pravnoj pomoći, sastavljen na bugarskom i rumunj                                                      Za Vijeće
skom jeziku (1), vjerodostojan je pod istim uvjetima kao i drugi
tekstovi Konvencije o uzajamnoj pravnoj pomoći i Protokola o                                                     Predsjednik
uzajamnoj pravnoj pomoći.                                                                                R. PEREIRA
(1) Bugarska i rumunjska verzija Konvencije naknadno se objavljuju u
    posebnom izdanju Službenog lista.


title: 2012/826/EU: Odluka Vijeća od 28. studenoga 2012. o potpisivanju u ime Europske unije i o privremenoj primjeni Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Madagaskara o utvrđivanju mogućnosti ribolova i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između dviju stranaka koji je trenutačno na snazi

text:
               04/Sv. 010

               HR

               Službeni list Europske unije

               102

         32012D0826

               L 361/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               28.11.2012.

         ODLUKA VIJEĆA
   od 28. studenoga 2012.
   o potpisivanju u ime Europske unije i o privremenoj primjeni Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Madagaskara o utvrđivanju mogućnosti ribolova i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između dviju stranaka koji je trenutačno na snazi
   (2012/826/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               15. studenoga 2007. Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 31/2008 o sklapanju Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Madagaskara (1) (dalje u tekstu: „Sporazum o partnerstvu”).

               (2)

               10. svibnja 2012. parafiran je novi Protokol uz Sporazum o partnerstvu („novi Protokol”). Novim se Protokolom plovilima Europske unije odobravaju mogućnosti ribolova u vodama koje su u području ribarstva pod suverenitetom ili jurisdikcijom Madagaskara.

               (3)

               Postojeći Protokol istječe 31. prosinca 2012.

               (4)

               Kako bi se osigurao kontinuitet ribolovnih aktivnosti plovila EU-a, novim se Protokolom predviđa njegova privremena primjena od datuma njegovog potpisivanja, a najranije od 1. siječnja 2013., do završetka postupaka potrebnih za njegovo sklapanje.

               (5)

               Novi Protokol bi trebalo potpisati,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odobrava se potpisivanje, u ime Unije, Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Madagaskara o utvrđivanju mogućnosti ribolova i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između dviju stranaka koji je trenutačno na snazi („Protokol”), podložno njegovom sklapanju.
   Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovlašćuje se za imenovanje osobe(-a) opunomoćene(-ih) za potpisivanje Protokola u ime Unije.
   Članak 3.
   Protokol se u skladu s njegovim člankom 15. primjenjuje privremeno od datuma njegovog potpisivanja, a najranije od 1. siječnja 2013., do završetka postupaka potrebnih za njegovo sklapanje.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 28. studenoga 2012.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. ALETRARIS

      (1)  SL L 15, 18.1.2008., str. 1.


title: 2011/719/EU: Odluka Vijeća od 7. ožujka 2011. o sklapanju Sporazuma između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice o suradnji u području reguliranja sigurnosti civilnog zrakoplovstva

text:
               07/Sv. 020

               HR

               Službeni list Europske unije

               212

         32011D0719

               L 291/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.03.2011.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 7. ožujka 2011.
   o sklapanju Sporazuma između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice o suradnji u području reguliranja sigurnosti civilnog zrakoplovstva
   (2011/719/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a), člankom 218. stavkom 7., člankom 218. stavkom 8. prvim podstavkom i člankom 218. stavkom 9.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Komisija je u ime Unije postigla Sporazum između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice o suradnji u području reguliranja sigurnosti civilnog zrakoplovstva (dalje u tekstu „Sporazum”), u skladu s Odlukom Vijeća kojom ovlašćuje Komisiju da započne pregovore.

               (2)

               Sporazum je potpisan 30. lipnja 2008. u ime Unije, podložno njegovu mogućem kasnijem sklapanju.

               (3)

               Nakon stupanja na snagu Lisabonskog ugovora 1. prosinca 2009., Europska je unija zamijenila i naslijedila Europsku zajednicu.

               (4)

               Sporazum treba odobriti.

               (5)

               Potrebno je utvrditi postupke za sudjelovanje Unije u zajedničkim tijelima koja su uspostavljena Sporazumom te za donošenje određenih odluka koje se odnose posebno na izmjene Sporazuma i njegovih priloga, dodavanje novih priloga, ukidanje pojedinih priloga, savjetovanja i rješavanje sporova te donošenje zaštitnih mjera.

               (6)

               Države članice trebaju poduzeti potrebne mjere kojima osiguravaju da njihovi bilateralni sporazumi sa Sjedinjenim Državama o istoj temi prestaju važiti na dan stupanja na snagu Sporazuma,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Sporazum između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice o suradnji u području reguliranja sigurnosti civilnog zrakoplovstva odobrava se u ime Unije.
   2.   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovlašten je da imenuje osobu ovlaštenu da obavi obavijest predviđenu člankom 19.A Sporazuma i obavi sljedeću obavijest:

      „Početkom stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona 1. prosinca 2009., Europska je unija zamijenila i naslijedila Europsku zajednicu i od toga datuma ostvaruje sva prava i preuzima sve obveze Europske zajednice. Stoga se upućivanja na ‚Europsku zajednicu’ u tekstu Sporazuma, prema potrebi, tumače kao upućivanja na ‚Europsku uniju’.”

   Članak 3.
   1.   Uniju u Bilateralnom nadzornom odboru, uspostavljenom na temelju članka 3. Sporazuma, zastupa Europska komisija kojoj pomaže Europska agencija za zrakoplovnu sigurnost zajedno sa zrakoplovnim tijelima kao predstavnicima država članica.
   2.   Uniju u Odboru za nadzor certifikacije iz stavka 2.1.1. Priloga 1. Sporazumu i u Zajedničkom odboru za usklađivanje održavanja iz stavka 3.1.1. Priloga 2. Sporazumu zastupa Europska agencija za zrakoplovnu sigurnost zajedno sa zrakoplovnim tijelima kojoj pomažu ona zrakoplovna tijela na koje se dnevni red pojedinog sastanka izravno odnosi.
   Članak 4.
   1.   Komisija nakon savjetovanja s posebnim odborom koji imenuje Vijeće određuje stajalište koje zauzima Unija u Bilateralnom nadzornom odboru u vezi sa sljedećim pitanjima:

               (a)

               donošenjem ili izmjenom unutarnjih upravnih postupaka Bilateralnog nadzornog odbora iz članka 3.B Sporazuma;

               (b)

               svih izmjena priloga Sporazumu u skladu s člankom 19.B Sporazuma koje su sukladne odgovarajućim pravnim aktima Unije i ne uključuju njihove izmjene.

         2.   Komisija nakon savjetovanja s posebnim odborom iz stavka 1. može poduzeti sljedeće mjere:

               (a)

               donosi zaštitne mjere u skladu s člankom 15.B Sporazuma;

               (b)

               zahtijeva savjetovanje u skladu s člankom 17.A Sporazuma;

               (c)

               privremeno obustavlja priznavanje nalaza i opoziva takvu privremenu obustavu u skladu s člankom 18. Sporazuma.

         3.   Vijeće kvalificiranom većinom, na prijedlog Komisije, određuje stajalište koje zauzima Unija u Bilateralnom nadzornom odboru, u vezi s donošenjem dodatnih priloga u skladu s člankom 3.C.7. i člankom 19.C Sporazuma.
   4.   Vijeće kvalificiranom većinom, na prijedlog Komisije, i u skladu s odredbama Ugovora, donosi odluke o svim drugim izmjenama Sporazuma koje nisu u području primjene stavaka 1. i 3., uključujući prestanak važenja pojedinih priloga u skladu s člankom 19.E Sporazuma.
   Članak 5.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere da osiguraju da se njihovi bilateralni sporazumi sa Sjedinjenim Državama, navedeni u Privitku 1. Sporazumu izmijene ili prestanu vrijediti nakon stupanja na snagu Sporazuma.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. ožujka 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

            CZOMBA S.


title: Odluka Vijeća od 23. siječnja 2017. o imenovanju članova i zamjenikâ članova upravnog odbora Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta za Bugarsku, Italiju, Litvu, Luksemburg, Maltu, Austriju i Slovačku

text:
               27.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 27/8

         ODLUKA VIJEĆA
   od 23. siječnja 2017.
   o imenovanju članova i zamjenikâ članova upravnog odbora Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta za Bugarsku, Italiju, Litvu, Luksemburg, Maltu, Austriju i Slovačku
   (2017/C 27/06)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 1365/75 od 26. svibnja 1975. o osnivanju Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (1), a posebno njezin članak 6.,
   uzimajući u obzir popise kandidata koje su Vijeću podnijele vlade država članica te organizacije radnika i poslodavaca,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je Odlukom od 28. studenoga 2016. (2) imenovalo članove i zamjenike članova upravnog odbora Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta za razdoblje od 1. prosinca 2016. do 30. studenoga 2019.

               (2)

               Vlade Italije, Luksemburga i Malte predložile su dodatne kandidate za nekoliko mjesta koja treba popuniti.

               (3)

               Organizacija radnika ETUC i organizacija poslodavaca BUSINESSEUROPE predložile su dodatne kandidate za nekoliko mjesta koja treba popuniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članovima i zamjenicima članova upravnog odbora Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta za Bugarsku, Italiju, Litvu, Luksemburg, Maltu, Austriju i Slovačku za razdoblje koje završava 30. studenoga 2019. imenuju se sljedeće osobe:
   I.   PREDSTAVNICI VLADA

               Zemlja

               Članovi

               Zamjenici članova

               Italija

               gđa Carmen FERRAIOLO

               Luksemburg

               gđa Nadine WELTER

               g. Gary TUNSCH

               Malta

               gđa Karen THEUMA

               g. Mark GRECH

   II.   PREDSTAVNICI ORGANIZACIJA RADNIKA

               Zemlja

               Članovi

               Zamjenici članova

               Malta

               g. Josef BUGEJA

               g. Colin GALEA

   III.   PREDSTAVNICI ORGANIZACIJA POSLODAVACA

               Zemlja

               Članovi

               Zamjenici članova

               Bugarska

               g. Theodor DECHEV

               Litva

               g. Danukas ARLAUSKAS

               gđa Rūta DIDIKĖ

               Luksemburg

               gđa Patricia HEMMEN

               gđa Magalie LYSIAK

               Malta

               g. Joe FARRUGIA

               gđa Joan HABER

               Austrija

               gđa Katharina LINDNER

               Slovačka

               g. Radovan MAXIN

               g. Martin HOŠTÁK

         Članak 2.
   Članove i zamjenike članova koji još nisu predloženi Vijeće imenuje kasnije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. siječnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         R. GALDES

      (1)  SL L 139, 30.5.1975., str. 1.

      (2)  Odluka Vijeća od 28. studenoga 2016. o imenovanju članova i zamjenika članova upravnog odbora Europske zaklade za poboljšanje životnih i radnih uvjeta (SL C 447, 1.12.2016., str. 2.).


title: Odluka Vijeća 2006/560/PUP od 24. srpnja 2006. o izmjeni Odluke 2003/170/PUP o zajedničkom korištenju časnika za veze koje su u inozemstvu postavila policijska tijela država članica

text:
               19/Sv. 16

               HR

               Službeni list Europske unije

               96

         32006D0560

               L 219/31

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA 2006/560/PUP
   od 24. srpnja 2006.
   o izmjeni Odluke 2003/170/PUP o zajedničkom korištenju časnika za veze koje su u inozemstvu postavila policijska tijela država članica
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 30. stavak 1. točke (a), (b) i (c), članak 30. stavak 2. točku (c) i članak 34. stavak 2. točku (c),
   uzimajući u obzir inicijativu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   budući da:

               (1)

               Nakon procjene usvajanja Odluke Vijeća 2003/170/PUP od 27. veljače 2003. o zajedničkom korištenju časnika za veze koje su u inozemstvu postavila policijska tijela država članica (3), pojedine odredbe ove Odluke bi se trebale izmijeniti kako bi se uzela u obzir trenutačna praksa država članica o korištenju časnika za veze Europola koji su raspoređeni na dužnost u inozemstvu da bi širili informacije u skladu s Konvencijom o Europolu (4).

               (2)

               Ova Odluka o izmjeni pruža korisnu priliku za izmjenu odredbe o sastancima časnika za veze, usklađujući istu s trenutačnom praksom gdje se jednoj državi članici, koja preuzima naziv „nacije predvodnice”, predaje odgovornost za koordinaciju suradnje EU-a u određenoj državi ili regiji, koja obuhvaća inicijativu sazivanja sastanaka časnika za veze.

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Odluka 2003/170/PUP mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članku 1. stavku 1. dodaje se slijedeći podstavak:
               „U ovoj Odluci ‚časnik za veze Europola’ znači zaposlenik Europola koji ima zaduženje u inozemstvu u jednoj ili više trećih zemalja ili pri međunarodnim organizacijama unaprijediti suradnju između tijela tih država članica ili organizacija i Europola, s ciljem pružanja pomoći državama članicama, a posebno časnicima za veze koje su na dužnost u inozemstvu rasporedila policijska tijela država članica, u borbi protiv teških oblika međunarodnog kriminala, posebno razmjenom informacija.”

               2.

               Članku 1. stavku 2. dodaje se slijedeći podstavak:
               „Ova Odluka ne dovodi u pitanje zadatke Europola i časnika za veze Europola u okviru Konvencije o Europolu, organizaciju provedbe iste i sporazume o suradnji koje je Europol sklopio s dotičnom trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom.”

               3.

               Članak 3. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „2.   Glavno tajništvo sastavlja godišnji pregled o časnicima za veze koje su rasporedile države članice, uključujući njihovu funkciju i bilo koji sporazum o suradnji između države članice vezano za zaduženja časnika za veze, namijenjeno za dostavu državama članicama, Komisiji i Europolu. Taj pregled navodi države članice kojima je sporazumom drugih država članica kroz koordinaciju struktura Vijeća dodijeljena odgovornost koordinacije suradnje između EU-a u određenoj državi ili regiji, kao što je navedeno u članku 4. stavku 1. Isto sadrži i detalje o časnicima za veze Europola koji se nalaze na dužnosti u trećim zemljama ili pri međunarodnim organizacijama.”

               4.

               Članku 4. stavku 1. dodaje se slijedeća rečenica:
               „Takvi se sastanci mogu održavati, po savjetovanju s predsjedavajućom državom članicom, na inicijativu bilo koje države članice, a pogotovo onih država članica kojima je dana odgovornost koordinacije suradnje EU-a u određenoj državi ili regiji.”

               5.

               Članku 8. stavku 2. dodaje se slijedeća rečenica:
               „Države članice dužne su podatke koje prime u skladu s člankom 2. stavkom 2. proslijediti Europolu u skladu s Konvencijom o Europolu.”

               6.

               Članku 8. se dodaju slijedeći stavci:
               „3.   U skladu s nacionalnim zakonodavstvom i Konvencijom o Europolu, države članice mogu uputiti Europolu zahtjev za korištenje časnika za veze Europola koji su na dužnosti u trećim zemljama ili pri međunarodnim organizacijama, s ciljem razmjene značajnih informacija u skladu sa sporazumima o suradnji koji su zaključeni između Europola i neke treće zemlje ili dotičnih organizacija. Zahtjevi se naslovljavaju na Europol putem nacionalnih jedinica država članica sukladno Konvenciji o Europolu.
               4.   Europol je dužan osigurati da njegovi časnici za veze koji su na dužnosti u trećim zemljama ili pri međunarodnim organizacijama pruže informacije o ozbiljnim rizicima kaznenih djela koji prijete državama članicama za koje je Europol nadležan sukladno Konvenciji o Europolu. Te se informacije prenose nadležnim tijelima dotičnih država članica putem nacionalnih jedinica u skladu s Konvencijom o Europolu.”

         Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje na Gibraltar.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu petnaestog dana od dana objave u Službenom listu Europske Unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 24. srpnja 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         K. RAJAMÄKI

      (1)  SL C 188, 2.8.2005., str. 19.

      (2)  Mišljenje od 17. ožujka 2006. (koje još uvijek nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 67, 12.3.2003., str. 27.

      (4)  SL C 316, 27.11.1995., str. 2.


title: Odluka Komisije оd 19. kolovoza 2013. o priznavanju konzorcija „Consorzio Servizi Legno-Sughero” , Italija, C.F. 97331520151, P.IVA04882880962, kao nadzorne organizacije u skladu s Uredbom (EU) br. 995/2010 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva

text:
               8.4.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 103/5

         ODLUKA KOMISIJE
   оd 19. kolovoza 2013.
   o priznavanju konzorcija „Consorzio Servizi Legno-Sughero”, Italija, C.F. 97331520151, P.IVA04882880962, kao nadzorne organizacije u skladu s Uredbom (EU) br. 995/2010 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva
   (2014/C 103/04)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 995/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva (1), a posebno njezin članak 8. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Europska Komisija je 5. prosinca 2012. zaprimila zahtjev za priznanje konzorcija „Consorzio Servizi Legno-Sughero”, Italija, C.F., 97331520151, P.IVA 04882880962, u kojem konzorcij izjavljuje da namjerava djelovati kao nadzorna organizacija u Italiji.

               (2)

               Europska Komisija potvrdila je primitak zahtjeva 5. prosinca 2012.

               (3)

               U skladu s člankom 2. stavkom 5. Delegirane uredbe Komisije (EU) 363/2012 od 23. veljače 2012. o pravilima postupanja za priznanje i oduzimanje priznanja nadzornih organizacija, kako je predviđeno u Uredbi (EU) br. 995/2010 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva (2), Europska Komisija je 25. siječnja 2013. dostavila zahtjev dotičnoj državi članici radi savjetovanja; nije bilo primjedbi.

               (4)

               Dana 14. ožujka 2013. održan je sastanak upravljačke skupine Komisije u Bruxellesu, koja je posebno uspostavljena za ocjenjivanje zahtjeva za priznanje nadzornih organizacija, na kojem je podnositelj osobno predstavio zahtjev.

               (5)

               U skladu s člankom 3. Uredbe (EU) 363/2012, porukom e-pošte od 5. travnja 2013. zatraženo je da podnositelj zahtjeva dostavi dodatne podatke.

               (6)

               Podnositelj zahtjeva dostavio je zatražene dodatne podatke i pojašnjenja te na odgovarajući način izmijenio zahtjev 3. svibnja 2013.

               (7)

               Temeljem dokumenata koje je podnositelj predao upravljačka skupina donijela je 20. lipnja 2013. zaključak da podnositelj ispunjava zahtjeve navedene u članku 8. stavku 2. Uredbe (EU) br. 995/2010 i da bi Komisija mogla priznati podnositelja zahtjeva kao nadzornu organizaciju.

               (8)

               Europska Komisija je na temelju svih predanih dokumenata s dokazima ocijenila ispunjava li podnositelj zahtjeve navedene u članku 8. stavku 2. Uredbe (EU) br. 995/2010 te smatra da „Consorzio Servizi Legno-Sughero”, Italija, C.F. 97331520151, P.IVA 04882880962, ispunjava zahtjeve iz članka 8. stavka 2. Uredbe (EU) br. 995/2010,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Konzorcij „Consorzio Servizi Legno-Sughero”, Italija, C.F. 97331520151, P.IVA 04882880962, priznaje se kao nadzorna organizacija u skladu s člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 995/2010.
   Članak 2.
   Glavni direktor Glavne uprave za okoliš dužan je osigurati da se ova Odluka priopći podnositelju zahtjeva i nadležnim tijelima u svim državama članicama i da se ova Odluka objavi na internetskim stranicama Komisije bez odgode.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. kolovoza 2013.

            Za Komisiju

         Janez POTOČNIK

            Član Komisije

      (1)  SL L 295, 12.11.2010., str. 23.

      (2)  SL L 115, 27.4.2012., str. 12.


title: 2011/715/EU: Odluka Vijeća od 27. listopada 2011. o početku automatizirane razmjene podataka o DNK-u u Latviji

text:
260                   HR                                Službeni list Europske unije                                              19/Sv. 16
32011D0715
L 285/24                                           SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE                                                 1.11.2011.
                                                            ODLUKA VIJEĆA
                                                         od 27. listopada 2011.
                                  o početku automatizirane razmjene podataka o DNK-u u Latviji
                                                               (2011/715/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,                                                           skupina Vijeća tiče se svake automatizirane razmjene
                                                                                podataka i na njega država članica mora odgovoriti čim
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja                       smatra da ispunjava preduvjete za razmjenu podataka u
2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u                         odgovarajućoj kategoriji podataka.
suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (1), posebno
njezin članak 2. stavak 3. i članak 25.,                                  (6)    Latvija je ispunila upitnik o zaštiti podataka i upitnik o
                                                                                razmjeni podataka o DNK-u.
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2008/616/PUP od 23. lipnja
2008. o provedbi Odluke 2008/615/PUP (2), posebno njezin                  (7)    Latvija je s Njemačkom provela uspješnu pokusnu
članak 20. i poglavlje 4. Priloga,                                               izvedbu.
budući da:
                                                                          (8)    U Latviji je obavljen posjet radi ocjene i njemački tim za
                                                                                ocjenu sastavio je izvješće o posjetu radi ocjene i prosli
(1)     Prema Protokolu o prijelaznim odredbama priloženom
                                                                                jedio ga nadležnoj radnoj skupini Vijeća.
        Ugovoru o Europskoj uniji, Ugovoru o funkcioniranju
        Europske unije i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice
        za atomsku energiju, pravni učinci akata institucija, tijelâ,     (9)    Vijeću je predstavljeno cjelokupno izvješće o ocjeni, koje
        uredâ i agencija Unije donesenih prije stupanja Ugovora                  sažima rezultate upitnika, posjet radi ocjene i pokusnu
        iz Lisabona na snagu zadržavaju svoje pravne učinke dok                  izvedbu u vezi razmjene podataka o DNK-u,
        ne budu stavljeni izvan snage, poništeni ili izmjeni
        provedbom Ugovorâ.                                                DONIJELO JE OVU ODLUKU:
(2)     U skladu s tim, članak 25. Odluke 2008/615/PUP je                                              Članak 1.
        primjenjiv i Vijeće mora jednoglasno odlučiti jesu li
        države članice provele odredbe članka 6. te Odluke.               U svrhu automatiziranog pretraživanja i usporedbe podataka o
                                                                          DNK-u, Latvija je u potpunosti provela opće odredbe o razmjeni
(3)     Članak 20. Odluke 2008/616/PUP predviđa da se odluke              podataka iz poglavlja 6. Odluke 2008/615/PUP i ovlaštena je
        iz članka 25. stavka 2. Odluke 2008/615/PUP donose na             primati i dostavljati osobne podatke u skladu s člankom 3. i
        temelju izvješća o ocjeni koje se temelji na upitniku. S          člankom 4. te Odluke od dana stupanja ove Odluke na snagu.
        obzirom na automatiziranu razmjenu podataka u skladu
        s poglavljem 2. Odluke 2008/615/PUP, izvješće o ocjeni                                         Članak 2.
        temelji se na posjetu radi ocjene i pokusnoj izvedbi.
                                                                          Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
(4)     Latvija je obavijestila Glavno tajništvo Vijeća o nacio
        nalnoj dokumentaciji u vezi s analizama DNK-a na koje
        se primjenjuju članak 2. do članka 6. Odluke                      Sastavljeno u Luxembourgu 27. listopada 2011.
        2008/615/PUP i o uvjetima za automatizirano pretraži
        vanje kako je navedeno u članku 3. stavku 1. te Odluke u
        skladu s člankom 36. stavkom 2. te Odluke.                                                               Za Vijeće
(5)     U skladu s poglavljem 4. točkom 1.1 Priloga Odluci                                                       Predsjednik
        2008/616/PUP, upitnik koji je izradila nadležna Radna                                                    J. MILLER
(1) SL L 210, 6.8.2008., str. 1.
(2) SL L 210, 6.8.2008., str. 12.


title: Odluka Vijeća od 15. srpnja 2013. o donošenju stajališta Vijeća o nacrtu izmjene proračuna br. 5 Europske unije za financijsku godinu 2013.

text:
               18.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 204/14

         ODLUKA VIJEĆA
   od 15. srpnja 2013.
   o donošenju stajališta Vijeća o nacrtu izmjene proračuna br. 5 Europske unije za financijsku godinu 2013.
   2013/C 204/08
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 314., u vezi s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegovim člankom 106.a,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i kojom se stavlja izvan snage Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (1), a posebno njezin članak 41.,
   budući da:

               —

               proračun Unije za financijsku godinu 2013. konačno je usvojen 12. prosinca 2012. (2),

               —

               2. svibnja 2013. Komisija je podnijela prijedlog koji sadrži izmjenu proračuna br. 5 za opći proračun za financijsku godinu 2013.,

         ODLUČILO JE:
   Jedini članak
   Stajalište Vijeća o nacrtu izmjene proračuna br. 5 Europske unije za financijsku godinu 2013. usvojeno je 15. srpnja 2013.
   Cjeloviti tekst dostupan je za čitanje ili preuzimanje na web-mjestu Vijeća: http://www.consilium.europa.eu/

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. srpnja 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         V. JUKNA

      (1)  SL L 298, 26.10.2012., str. 1.

      (2)  SL L 66, 8.3.2013., str. 1., s Ispravkom u SL L 134, 18.5.2013., str. 21.


title: Odluka Vijeća (EU, Euratom) 2016/1706, donesena uz zajedničku suglasnost s predsjednikom Komisije, od 19. rujna 2016. o imenovanju člana Europske komisije

text:
               23.9.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 257/12

         ODLUKA VIJEĆA (EU, Euratom) 2016/1706,
   donesena uz zajedničku suglasnost s predsjednikom Komisije,
   od 19. rujna 2016.
   o imenovanju člana Europske komisije
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 246. drugi stavak,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.a,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Dana 23. listopada 2014. Europsko vijeće donijelo je Odluku 2014/749/EU (2) o imenovanju Europske komisije za razdoblje do 31. listopada 2019.

               (2)

               U pismu od 25. lipnja 2016. predsjednik Komisije g. Jean-Claude JUNCKER obavijestio je Vijeće da je g. Jonathan HILL podnio ostavku na mjesto člana Komisije s učinkom od ponoći 15. srpnja 2016.

               (3)

               U skladu s člankom 246. drugim stavkom Ugovora o funkcioniranju Europske unije, novi član istog državljanstva treba zauzeti mjesto oslobođeno slijedom te ostavke do kraja mandata člana.

               (4)

               Stoga bi trebalo imenovati novog člana Komisije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Uz zajedničku suglasnost s predsjednikom Komisije g. Jean-Claudeom JUNCKEROM Vijeće imenuje g. Juliana KINGA članom Komisije do kraja mandata koji istječe 31. listopada 2019.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. rujna 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. LAJČÁK

      (1)  Mišljenje od 15. rujna 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL L 311, 31.10.2014., str. 36.