title: Odluka (EU) 2015/2240 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o uspostavi programa interoperabilnih rješenja i zajedničkih okvira za europske javne uprave, poduzetnike i građane (program ISA2) kao sredstva modernizacije javnog sektora (Tekst značajan za EGP)

text:
               4.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 318/1

         ODLUKA (EU) 2015/2240 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 25. studenoga 2015.
   o uspostavi programa interoperabilnih rješenja i zajedničkih okvira za europske javne uprave, poduzetnike i građane (program ISA2) kao sredstva modernizacije javnog sektora
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 172.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
   budući da:

               (1)

               U nizu ministarskih deklaracija (Manchester, 24. studenoga 2005., Lisabon, 19. rujna 2007., Malmö, 18. studenoga 2009., i Granada, 19. travnja 2010.) ministri su pozvali Komisiju da olakša suradnju među državama članicama provedbom prekograničnih i međusektorskih interoperabilnih rješenja kojima će se omogućiti učinkovitije i sigurnije javne usluge. Štoviše, države članice prepoznale su da se bolje usluge trebaju pružati s manje sredstava te da se potencijal e-uprave može povećati promicanjem kulture suradnje i unapređenjem uvjeta za interoperabilnost u europskim javnim upravama.

               (2)

               U svojoj Komunikaciji od 19. svibnja 2010. pod nazivom „Digitalni program za Europu” (DAE), jednoj od vodećih inicijativa njezine strategije Europa 2020., Komisija je naglasila da je interoperabilnost neophodna u svrhu povećanja društvenih i gospodarskih potencijala informacijske i komunikacijske tehnologije (IKT) te da zbog toga Digitalni program može biti učinkovit samo ako je osigurana interoperabilnost.

               (3)

               U svojoj Komunikaciji od 16. prosinca 2010. pod nazivom „Ususret interoperabilnosti za europske javne službe” Komisija je uvela Europsku strategiju interoperabilnosti (EIS) i Europski okvir za interoperabilnost (EIF).

               (4)

               Interoperabilnost olakšava uspješnu provedbu politika i nudi veliki potencijal za izbjegavanje prekograničnih elektroničkih prepreka te osigurava nastanak novih zajedničkih javnih službi, ili usklađivanje zajedničkih javnih službi u razvoju, na razini Unije. Učinkovita i stvarna provedba politika navedenih u sljedećim uvodnim izjavama posebno se oslanja na interoperabilnost.

               (5)

               U području unutarnjeg tržišta Direktivom 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) od država članica zahtijeva se da pružateljima usluga ponude mogućnost elektroničkog i prekograničnog rješavanja svih postupaka i formalnosti potrebnih za pružanje usluge izvan države članice poslovnog nastana.

               (6)

               U području prava trgovačkih društava Direktivom 2012/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća (5) zahtijeva se interoperabilnost središnjih registara, trgovačkih registara i registara trgovačkih društava država članica putem središnje platforme. Povezivanjem registara trgovačkih društava osigurat će se prekogranična razmjena informacija među registrima, a na razini Unije poduzetnicima i građanima olakšati pristup podacima o trgovačkim društvima, unapređujući time pravnu sigurnost u poslovnom okruženju u Uniji.

               (7)

               U području okoliša Direktivom 2007/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) zahtijeva se donošenje zajedničkih provedbenih pravila kojima se utvrđuju tehnička rješenja interoperabilnosti. Tom se Direktivom posebno zahtijeva prilagodba nacionalnih infrastruktura kako bi se osigurala interoperabilnost i dostupnost skupova prostornih podataka i usluga preko granica diljem Unije.

               (8)

               U području pravosuđa i unutarnjih poslova poboljšana interoperabilnost europskih baza podataka osnova je Viznog informacijskog sustava (7), Schengenskog informacijskog sustava II (8), europskog daktiloskopskog sustava (9) i Europskog portala e-pravosuđa (10). Nadalje, Vijeće je 24. rujna 2012. donijelo zaključke kojima se traži uvođenje europskog identifikatora zakonodavstva i naglašava potreba za interoperabilnim pretraživanjem i razmjenom pravnih informacija objavljenih u nacionalnim službenim listovima i pravnim novinama, s pomoću jedinstvenih identifikatora i strukturiranih metapodataka. Suradnja Europske agencije za operativno upravljanje opsežnim informacijskim sustavima u području slobode, sigurnosti i pravde i programa uspostavljenog ovom Odlukom mogla bi dovesti do sinergije koja bi doprinijela postizanju ciljeva jedne i druge strane.

               (9)

               Interoperabilnost unutar lokalnih, nacionalnih i europskih javnih uprava omogućuje postizanje ciljeva koje je Europski parlament naveo u svojoj Rezoluciji od 29. ožujka 2012. o Izvješću o građanstvu EU-a za 2010.: uklanjanje prepreka za ostvarivanje prava građana EU-a.

               (10)

               Interoperabilnost je ključan čimbenik uspjeha u područjima carine, oporezivanja i trošarina, u djelovanju transeuropskih sustava IKT-a diljem država članica i u podršci interoperabilnim poslovnim uslugama financiranima u okviru programa Fiscalis 2013. i Carina 2013. Te programe provode i puštaju u rad Komisija i nacionalne uprave. Imovina stvorena u okviru programa Fiscalis 2013. i Carina 2013. dostupna je za razmjenu i ponovnu uporabu u područjima ostalih politika. Nadalje, u zaključcima Vijeća od 26. svibnja 2014. o reformi upravljanja carinskom unijom EU-a države članice i Komisiju poziva se na razvoj strategije za informacijske sustave kojima se zajednički upravlja i koji zajednički djeluju u svim područjima povezanima s carinom.

               (11)

               U području zdravstva Direktivom 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća (11) predviđena su pravila za olakšavanje pristupa sigurnoj i kvalitetnoj prekograničnoj zdravstvenoj skrbi. Tom je Direktivom posebno uspostavljena mreža e-zdravstva radi rješavanja izazova interoperabilnosti sustava elektroničkog zdravstva. U okviru mreže e-zdravstva mogu se donijeti smjernice o minimalnim podacima za razmjenu preko granica u slučaju neplanirane i hitne skrbi te o uslugama e-recepata preko granica.

               (12)

               U području europskih fondova člankom 122. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (12) zahtijeva se da se razmjena svih informacija između korisnika i upravljačkih tijela, tijela za ovjeravanje, tijela za reviziju i posredničkih tijela obavlja preko elektroničkih sustava razmjene podataka. Ti sustavi trebaju olakšavati interoperabilnost s nacionalnim okvirima i onima na razini Unije te omogućivati korisnicima podnošenje svih potrebnih podataka samo jednom.

               (13)

               U području informacija javnog sektora Direktivom 2013/37/EU Europskog parlamenta i Vijeća (13) naglašeno je da bi tijela javnog sektora trebala, kada je to moguće i prikladno, staviti dokumente na raspolaganje putem otvorenih i strojno čitljivih formata, zajedno s njihovim metapodacima, na najvišoj razini preciznosti i granularnosti, u formatu koji osigurava interoperabilnost, ponovnu uporabu i dostupnost.

               (14)

               U području elektroničke identifikacije Uredbom (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (14) uspostavlja se okvir za interoperabilnost u svrhu interoperabilnosti nacionalnih sustava elektroničke identifikacije.

               (15)

               U području normizacije IKT-a Uredbom (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (15) upućuje se na interoperabilnost kao neophodan rezultat normizacije.

               (16)

               U području istraživanja i inovacija u Uredbi (EU) br. 1291/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (16), kojom se osniva Obzor 2020., jasno je navedeno da su interoperabilna rješenja i standardi u IKT-u ključni čimbenici koji omogućuju stvaranje partnerstva industrija na razini Unije. Suradnja oko zajedničkih, otvorenih tehnoloških platformi s učincima prenošenja i jačanja omogućit će širokom rasponu zainteresiranih strana da ostvare korist od novih razvoja i stvore daljnje inovacije.

               (17)

               U javnoj nabavi, direktivama 2014/23/EU (17), 2014/24/EU (18) i 2014/25/EU (19) Europskog parlamenta i Vijeća zahtijeva se da države članice uvedu elektroničku javnu nabavu. U njima se predviđa da alati i uređaji koji se koriste u komunikaciji elektroničkim sredstvima, kao i njihova tehnička obilježja, moraju biti interoperabilni s proizvodima IKT-a u općoj uporabi. Štoviše, Direktivom 2014/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća (20) predviđa se razvoj europskog standarda o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi kako bi se osigurala interoperabilnost sustava za elektroničko izdavanje računa širom Unije.

               (18)

               Stoga je važno da se politika povezana s interoperabilnošću i mogućim načinima njezine primjene uskladi na razini Unije na način koji jamči najveću moguću učinkovitost i agilnost u odnosu na krajnje korisnike. Kako bi se smanjila i uklonila fragmentacija u okruženju interoperabilnosti u Uniji, trebalo bi promicati zajedničko razumijevanje interoperabilnosti u Uniji i holistički pristup interoperabilnim rješenjima.

               (19)

               Interoperabilnost je i temeljni element Instrumenta za povezivanje Europe (CEF), uspostavljenog Uredbom (EU) br. 1316/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (21), u području infrastrukture širokopojasnih mreža i usluga. U Uredbi (EU) br. 283/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (22) o smjernicama za transeuropske mreže u području telekomunikacijske infrastrukture izričito se navodi da je jedan skup operativnih prioriteta CEF-a interoperabilnost, povezivost, održivo uvođenje, djelovanje i nadogradnja transeuropskih infrastruktura za digitalne usluge te njihova koordinacija na razini Unije. Kako bi se olakšala prekogranična interoperabilnost, Uredbom (EU) br. 283/2014 posebno su predviđeni takozvani moduli kao što su e-identifikacija, e-isporuka i automatizirano prevođenje.

               (20)

               Na političkoj razini, Vijeće je u nekoliko navrata zagovaralo veću interoperabilnost u Europi i stalne napore u modernizaciji europskih javnih uprava. Europsko vijeće donijelo je 24. i 25. listopada 2013. zaključke u kojima je naglašeno da bi trebalo nastaviti s modernizacijom javnih uprava brzom provedbom usluga kao što su e-uprava, e-zdravstvo, elektroničko izdavanje računa i elektronička nabava, koje se oslanjaju na interoperabilnost. Za brzu uspostavu interoperabilnog elektroničkog društva u Uniji te uključivanje javnih uprava u poticanje korištenja postupaka na internetu ključna je predanost država članica. Osim toga, kako bi se uspostavila učinkovitija i pojednostavljena e-uprava prilagođena korisniku, možda će, uz podršku država članica, biti potrebno prilagoditi europske javne uprave. Učinkovite internetske javne usluge ključne su za jačanje povjerenja poduzetnika i građana u digitalne usluge.

               (21)

               Perspektiva interoperabilnosti u kojoj se uzima u obzir samo pojedini sektor povezana je s rizikom da će donošenje različitih ili neusklađenih rješenja na nacionalnoj ili sektorskoj razini povući za sobom nove elektroničke prepreke koje otežavaju pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i s njime povezanu slobodu kretanja te narušavaju otvorenost i konkurentnost tržišta i pružanje usluga od općeg interesa za poduzetnike i građane. Kako bi ublažile taj rizik, države članice i Unija trebale bi povećati napore s ciljem izbjegavanja fragmentacije tržišta. Trebale bi osigurati prekograničnu i međusektorsku interoperabilnost u provedbi zakonodavstva, uz smanjenje administrativnih opterećenja i troškova i poboljšanje učinkovitosti te bi trebale promicati dogovorena rješenja IKT-a osiguravajući odgovarajuće upravljanje.

               (22)

               Pri uspostavi, poboljšanju ili djelovanju zajedničkih rješenja sve bi se inicijative, prema potrebi, trebale temeljiti na razmjeni iskustava i rješenja te razmjeni i promicanju najboljih praksi, tehnološke neutralnosti i prilagodljivosti ili biti popraćene navedenim, dok bi načela sigurnosti, privatnosti i zaštite osobnih podataka uvijek trebalo primjenjivati. U tom bi kontekstu trebalo promicati sukladnost s EIF-om, otvorene specifikacije i standarde.

               (23)

               Kroz nekoliko uzastopnih programa nastojalo se osigurati dosljedan razvoj i provedbu globalnih i sektorskih strategija interoperabilnosti, pravnih okvira, smjernica, usluga i alata kako bi se ispunili zahtjevi politika Unije, kao što su: i. program za razmjenu podataka među upravama (1999.–2004.) („program IDA”), utvrđen odlukama br. 1719/1999/EZ (23) i br. 1720/1999/EZ (24) Europskog parlamenta i Vijeća; ii. program za interoperabilno pružanje paneuropskih elektroničkih usluga javne vlasti javnim upravama, poduzetnicima i građanima (2005.–2009.) („program IDABC”), utvrđen Odlukom 2004/387/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (25); i iii. program o interoperabilnim rješenjima za europske javne uprave (2010.–2015.) („program ISA”), utvrđen Odlukom br. 922/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (26). Program utvrđen ovom Odlukom trebao bi se temeljiti na iskustvu stečenom tijekom tih programa.

               (24)

               Aktivnosti u okviru programâ IDA, IDABC i ISA znatno su doprinijele osiguranju interoperabilnosti u elektroničkoj razmjeni podataka između europskih javnih uprava. U svojoj Rezoluciji od 20. travnja 2012. o konkurentnom jedinstvenom digitalnom tržištu – e-uprava kao predvodnica, Europski parlament potvrdio je doprinos i krovnu ulogu programa ISA u definiranju, promicanju i podupiranju provedbe interoperabilnih rješenja i okvira za europske javne uprave, postizanju sinergija, promicanju ponovne uporabe rješenja te prenošenju zahtjeva javnih uprava u vezi s interoperabilnosti u specifikacije i norme za digitalne usluge.

               (25)

               Odluka br. 922/2009/EZ prestaje važiti 31. prosinca 2015. Stoga je potreban novi program Unije o interoperabilnim rješenjima i zajedničkim okvirima za europske javne uprave, poduzetnike i građane („program ISA2”) s ciljem razvijanja, održavanja i promicanja holističkog pristupa interoperabilnosti kako bi se uklonila fragmentacija u okruženju interoperabilnosti i izbjegle elektroničke prepreke u Uniji, omogućila učinkovita i djelotvorna elektronička prekogranična ili međusektorska interakcija između europskih javnih uprava s jedne strane te između europskih javnih uprava i poduzetnika i građana s druge strane, utvrdila, osmislila i primijenila interoperabilna rješenja kojima bi se poduprla provedba politika i aktivnosti Unije te omogućile ponovne uporabe interoperabilnih rješenja europskim javnim upravama.

               (26)

               Osim europskih javnih uprava, poduzetnici i građani također su krajnji korisnici interoperabilnih rješenja zbog toga što koriste elektroničke javne usluge koje pružaju javne uprave. Načelo usmjerenosti na korisnika odnosi se osobito na krajnje korisnike interoperabilnih rješenja. S obzirom na njihov izniman doprinos gospodarstvu Unije, pod pojmom poduzetnici trebalo bi osobito smatrati mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) te mikropoduzeća.

               (27)

               Zajednički okviri i rješenja uspostavljena ili primijenjena u okviru programa ISA2 trebali bi, u najvećoj mogućoj mjeri, činiti okruženje interoperabilnosti kojim se olakšava interakcija europskih javnih uprava, poduzetnika i građana te osigurati, olakšati i omogućiti prekograničnu ili međusektorsku interoperabilnost.

               (28)

               Trebalo bi omogućiti provedbu djelovanja u okviru Programa ISA2 koristeći se iterativnom metodologijom.

               (29)

               Budući da sve veći broj javnih usluga postaje „u pravilu digitalan”, važno je maksimalno povećati učinkovitost javne potrošnje na rješenja povezana s IKT-om. Takvu učinkovitost trebalo bi omogućiti tako da se osigura planiranje raspoloživosti takvih usluga u ranoj fazi i, kada je to moguće, da se razmjenjuju i ponovno koriste rješenja kako bi se maksimalno povećala vrijednost javne potrošnje. Program ISA2 trebao bi doprinijeti tom cilju.

               (30)

               Interoperabilnost, a posljedično tomu, i rješenja koja se uvode i primjenjuju u okviru programa ISA2 način su da se u potpunosti iskoriste potencijal e-uprave i e-demokracije omogućujući provedbu sustava „sve na jednom mjestu” i pružanje transparentnih javnih usluga od jednog do drugog kraja, čime se smanjuje administrativno opterećenje i troškovi.

               (31)

               Poduzetnici i građani, kao krajnji korisnici, također bi trebali ostvariti korist od zajedničkih, ponovno upotrebljivih i interoperabilnih usluga izvršnih ureda koje proizlaze iz bolje integracije procesa i razmjene podataka koja se odvija u logističkim odjelima europskih javnih uprava.

               (32)

               U svojim aktivnostima Unija bi trebala poštovati načelo jednakog postupanja. Institucije, tijela, uredi i agencije Unije trebali bi jednako postupati prema građanima Unije. Unija bi u obzir trebala uzeti zahtjeve povezane s borbom protiv socijalne isključenosti. U tom bi pogledu načelo dostupnosti svima trebalo biti dio izrade strategija interoperabilnosti javnih usluga u cijeloj Uniji, vodeći računa o građanima u najnepovoljnijem položaju i o najrjeđe naseljenim područjima kako bi se suzbili digitalni jaz i isključenost, na što je Europski parlament pozvao u svojoj Rezoluciji od 20. travnja 2012. o konkurentnom jedinstvenom digitalnom tržištu – e-uprava kao predvodnica. Da bi europske javne službe primjenjivale elektroničke javne usluge, potreban je uključiv pristup (e-uključivost) koji će, ako je potrebno, ponuditi tehničku potporu i osposobljavanje kako bi se smanjile razlike u korištenju IKT rješenja i uključiti dostupnost na više načina, uključujući održavanje tradicionalnih načina pristupa, ako je to potrebno.

               (33)

               Interoperabilna rješenja u okviru programa ISA2 trebalo bi razraditi uzimajući u obzir pravo krajnjih korisnika na pristup i širenje informacija i sadržaja, korištenje i pružanje aplikacija i usluga te korištenje terminalne opreme po vlastitom izboru, bez obzira na lokaciju krajnjeg korisnika ili pružatelja usluge ili na lokaciju, porijeklo ili odredište informacija, sadržaja, aplikacija ili usluge preko usluga pristupa internetu kao što je predviđeno Uredbom (EU) 2015/2120 Europskog parlamenta i Vijeća (27).

               (34)

               Program ISA2 trebao bi biti instrument modernizacije europskih javnih uprava. Modernizacija europskih javnih uprava i povećanje njihove interoperabilnosti uvelike pridonose dovršenju jedinstvenog digitalnog tržišta kako bi se građanima omogućilo da u potpunosti iskoriste interoperabilne e-usluge, među ostalim od e-uprave do e-zdravstva, vodeći pritom u prvom redu računa o uklanjanju prepreka kao što su nepovezane e-usluge. Nedostatak interoperabilnosti često narušava provedbu digitalnih usluga od jednog do drugog kraja te razvoj sustava „sve na jednom mjestu” za poduzetnike i građane.

               (35)

               Interoperabilnost je izravno povezana s otvorenim specifikacijama i standardima te ovisi o njihovoj uporabi. Programom ISA2 trebalo bi promicati i, prema potrebi, podupirati djelomičnu ili potpunu standardizaciju postojećih interoperabilnih rješenja. Takvu standardizaciju trebalo bi postići u suradnji s ostalim aktivnostima normizacije na razini Unije, europskim organizacijama za normizaciju i ostalim međunarodnim organizacijama za normizaciju.

               (36)

               Osiguravajući interoperabilnost, europske javne uprave ostat će dovoljno otvorene i fleksibilne da bi se razvijale i bile sposobne obuhvatiti nove izazove i nova područja. Interoperabilnost je uvjet za izbjegavanje tehnoloških ovisnosti, omogućavanje tehničkog razvoja i jačanje inovacija. Razvojem interoperabilnih rješenja i zajedničkih okvira, programom ISA2 trebalo bi se doprinijeti interoperabilnosti europskih javnih uprava, poštujući tehnološku neutralnost, kako bi se izbjegla ovisnost te omogućili veća konkurencija i inovacije, što će potaknuti konkurentnost Unije na svjetskoj razini.

               (37)

               Modernizacija europskih javnih uprava jedan je od ključnih prioriteta za uspješnu provedbu strategije Europa 2020 i jedinstvenog digitalnog tržišta. U tom kontekstu godišnji pregledi rasta koje je Komisija objavila 2011., 2012. i 2013. pokazuju da kvaliteta europskih javnih uprava izravno utječe na gospodarsko okruženje te da je stoga od ključne važnosti za poticanje produktivnosti, konkurentnosti, ekonomske suradnje, rasta i zapošljavanja. Navedeno se jasno odražava u preporukama za pojedine zemlje u kojima se traži posebno djelovanje s ciljem reforme europske javne uprave.

               (38)

               Uredba (EU) br. 1303/2013 sadržava tematski cilj „jačanja institucionalnih kapaciteta javnih tijela i zainteresiranih strana te učinkovite javne uprave”. U tom kontekstu program ISA2 trebalo bi povezati s ostalim inicijativama kojima se doprinosi modernizaciji europskih javnih uprava, osobito onima u vezi s radom na interoperabilnosti, i nastojati s njima uspostaviti sinergije.

               (39)

               Interoperabilnost europskih javnih uprava odnosi se na sve razine uprave: Unijinu, nacionalnu, regionalnu i lokalnu. Stoga je važno osigurati što veće sudjelovanje u programu ISA2 i da se u rješenjima uzimaju u obzir njihove potrebe te, ako je relevantno, potrebe poduzetnika i građana.

               (40)

               Nacionalne, regionalne i lokalne uprave mogu dobiti podršku u svojim nastojanjima iz posebnih instrumenata u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova posebno u dijelu koji se odnosi na jačanje institucionalnih kapaciteta, što uključuje, među ostalim, osposobljavanje osoblja europskih javnih uprava, prema potrebi. Uskom suradnjom u okviru programa ISA2 trebalo bi povećati očekivane koristi od takvih instrumenata, osiguravajući usklađenost financiranih projekata s okvirima interoperabilnosti u cijeloj Uniji i specifikacijama kao što je EIF.

               (41)

               Ovom se Odlukom utvrđuje financijska omotnica za cjelokupno trajanje programa ISA2, koja predstavlja primarni referentni iznos u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (28), za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.

               (42)

               Trebalo bi razmotriti mogućnost korištenja pretpristupnih fondova kako bi se olakšalo sudjelovanje zemalja kandidatkinja u programu ISA2 te donošenje i dodatna provedba rješenja iz programa u tim zemljama.

               (43)

               Program ISA2 trebao bi doprinijeti provedbi svake sljedeće inicijative u kontekstu strategije Europa 2020. i Digitalnog programa za Europu. Kako bi se izbjeglo umnožavanje napora, programom ISA2 trebalo bi uzeti u obzir ostale programe i inicijative Unije u području rješenja, usluga i infrastrukture IKT-a, a posebno CEF, Obzor 2020. i Europski plan djelovanja za e-upravu 2011.–2015. utvrđen Komunikacijom Komisije od 15. prosinca 2010. Komisija bi trebala koordinirati ta djelovanja pri provedbi Programa ISA2, kao i pri planiranju budućih inicijativa kojima bi se utjecalo na interoperabilnost. U svrhu racionalizacije trebalo bi pri planiranju rasporeda sastanaka Odbora za program ISA2, u najvećoj mogućoj mjeri, uvažiti zakazane sastanke u vezi s ostalim relevantnim inicijativama i programima Unije.

               (44)

               Načela i odredbe utvrđeni u zakonodavstvu Unije koji se odnose na zaštitu pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka te na slobodan protok takvih podataka, a posebno Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (29), Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (30) te Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (31), trebali bi se primjenjivati na rješenja koja se primjenjuju u okviru programa ISA2 i koja uključuju obradu osobnih podataka. U skladu s tim bi se rješenjima trebale provoditi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kako bi se zajamčilo poštovanje zahtjeva u vezi sa zaštitom podataka u pravu Unije. U pravilu, osobni podaci trebali bi se obrađivati samo ako su primjereni, relevantni i nisu preopsežni u odnosu na svrhu radi koje se prikupljaju. Pri razradi i uspostavi interoperabilnih rješenja posebnu pozornost trebalo bi posvetiti učinku na zaštitu osobnih podataka.

               (45)

               Komisija bi pri ocjenjivanju Programa ISA2 trebala osobito voditi računa o tome imaju li stvorena i provedena rješenja pozitivan ili negativan učinak na modernizaciju javnog sektora i zadovoljavanje potreba poduzetnika i građana, npr. smanjenjem administrativnog opterećenja i troškova i poboljšavanjem ukupne međusobne povezanosti između europskih javnih uprava, s jedne strane, te između europskih javnih uprava i građana i poduzetnika, s druge strane.

               (46)

               Pružanje vanjskih usluga u svrhu programa ISA2 prema potrebi podliježe Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (32) te direktivama 2014/23/EU, 2014/24/EU i 2014/25/EU.

               (47)

               Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Odluke, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji kako bi ona mogla usvojiti tekući program rada. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (33).

               (48)

               Komisija bi trebala donijeti provedbene akte koji se odmah primjenjuju kada, u opravdanim slučajevima povezanima s uspostavljenim tekućim radnim programom, kao što je rizik od prekida u isporuci usluga, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi.

               (49)

               Ciljevi ove Odluke jesu razvijanje, održavanje i promicanje holističkog pristupa interoperabilnosti, olakšavanje učinkovite i djelotvorne elektroničke prekogranične ili međusektorske interakcije između europskih javnih uprava, s jedne strane, te između europskih javnih uprava i poduzetnika i građana, s druge strane, utvrđivanje, osmišljavanje i primjena interoperabilnih rješenja kojima se podržava provedba politika i aktivnosti Unije te olakšavanje ponovne uporabe interoperabilnih rješenja u europskim javnim upravama. S obzirom na to da te ciljeve ne mogu dostatno ostvariti države članice jer bi uspostava koordinacijske funkcije na razini Unije za same države članice i na razini država članica bila teška i skupa, nego se zbog svojih opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Predmet i ciljevi
   1.   Ovom Odlukom uspostavlja se, na razdoblje od 2016. do 2020., program o interoperabilnim rješenjima i zajedničkim okvirima za europske javne uprave, poduzetnike i građane („program ISA2”).
   Ciljevi programa ISA2 su:

               (a)

               razvijanje, održavanje i promicanje holističkog pristupa interoperabilnosti u Uniji kako bi se uklonila fragmentacija u okruženju interoperabilnosti u Uniji;

               (b)

               olakšavanje učinkovite i djelotvorne elektroničke prekogranične ili međusektorske interakcije europskih javnih uprava, s jedne strane, te europskih javnih uprava i poduzetnika i građana, s druge strane, i doprinošenje razvoju učinkovitije, jednostavnije i praktičnije e-uprave na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini javne uprave;

               (c)

               utvrđivanje, osmišljavanje i primjena interoperabilnih rješenja kojima se potiču provedba politika i aktivnosti Unije;

               (d)

               olakšavanje ponovne uporabe interoperabilnih rješenja u europskim javnim upravama.

         U okviru programa ISA2 vodi se računa o socijalnim, ekonomskim i drugim aspektima interoperabilnosti, kao i o posebnosti MSP-ova i mikropoduzeća kako bi se poboljšala interakcija europskih javnih uprava s jedne strane te europskih javnih uprava i poduzetnika i građana s druge strane.
   2.   Programom ISA2 jamči se zajedničko shvaćanje interoperabilnosti putem EIF-a i njegove provedbe u upravama država članica. Komisija putem programa ISA2 prati provedbu EIF-a.
   3.   Program ISA2 sljednik je programa ISA te se njime objedinjuju, promiču i proširuju aktivnosti programa ISA.
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „interoperabilnost” znači sposobnost interakcije disparitetnih i raznovrsnih organizacija na obostrano korisnim i dogovorenim zajedničkim ciljevima, uključujući razmjenu informacija i znanja između organizacija, putem poslovnih procesa koje podržavaju, razmjenjujući podatke između svojih sustava IKT-a;

               2.

               „okvir za interoperabilnost” znači usuglašeni pristup u pogledu interoperabilnosti za organizacije koje žele zajedno raditi na zajedničkom pružanju javnih usluga, i koji, u okviru svoje primjenjivosti, navodi niz zajedničkih elemenata kao što su vokabular, koncepti, načela, politike, smjernice, preporuke, norme, specifikacije i prakse;

               3.

               „zajednički okviri” znači referentne arhitekture, specifikacije, koncepti, načela, politike, preporuke, norme, metodologije, smjernice, semantička imovina i slični pristupi i dokumenti, zasebno ili zajedno kao skup;

               4.

               „zajedničke usluge” znači organizacijski i tehnički kapacitet za pružanje jedinstvenog rezultata europskim javnim upravama, uključujući operativne sustave, aplikacije i digitalne infrastrukture generičke prirode koji ispunjavaju opće zahtjeve korisnika u području različitih politika ili na različitim zemljopisnim područjima, zajedno s pripadajućim operativnim upravljanjem;

               5.

               „generički alati” znači sustavi, referentne platforme, zajedničke i suradničke platforme te generičke komponente koji ispunjavaju opće zahtjeve korisnika u području različitih politika ili na različitim zemljopisnim područjima;

               6.

               „interoperabilna rješenja” znači zajedničke usluge i generički alati kojima se olakšava suradnja disparitetnih i raznovrsnih organizacija, koji su samostalno financirani i razvijeni u okviru programa ISA2 ili su razvijeni u suradnji s ostalim inicijativama Unije, na temelju utvrđenih zahtjeva europskih javnih uprava;

               7.

               „djelovanja” znači projekti, rješenja u operativnoj fazi i prateće mjere;

               8.

               „projekt” znači vremenski ograničen slijed dobro definiranih zadaća koje se u fazama bave utvrđenim potrebama korisnika;

               9.

               „suspendirana djelovanja” znači djelovanja u okviru programa ISA2 čije je financiranje suspendirano na određeno vremensko razdoblje, ali čiji je cilj još uvijek valjan i koja još uvijek podliježu praćenju i procjeni u okviru programa ISA2;

               10.

               „prateće mjere” znači:

                           (a)

                           strateške mjere;

                           (b)

                           informiranje, upoznavanje s prednostima programa ISA2 i mjere podizanja razine svijesti, koje su namijenjene europskim javnim upravama i, prema potrebi, poduzetnicima i građanima;

                           (c)

                           mjere potpore upravljanju programom ISA2;

                           (d)

                           mjere u vezi s razmjenom iskustava te razmjenom i poticanjem najboljih praksi;

                           (e)

                           mjere poticanja ponovne uporabe postojećih interoperabilnih rješenja;

                           (f)

                           mjere usmjerene na izgradnju zajednice i jačanje sposobnosti; te

                           (g)

                           mjere usmjerene na uspostavu sinergija s inicijativama relevantnima za interoperabilnost u ostalim područjima politike Unije;

               11.

               „instrumenti za potporu javnim upravama” znači alati, okviri, smjernice i specifikacije za interoperabilnost kojima se podupiru europske javne uprave pri osmišljavanju, provedbi i primjeni interoperabilnih rješenja;

               12.

               „europske javne uprave” znači javne uprave na razini Unije te nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini;

               13.

               „krajnji korisnici” znači europske javne uprave, poduzetnici, uključujući MSP-ove i mikropoduzeća, te građane;

               14.

               „ključni čimbenici interoperabilnosti” znači interoperabilna rješenja koja su potrebna kako bi se omogućilo učinkovito i djelotvorno pružanje javnih usluga u svim upravama;

               15.

               „referentna arhitektura europske interoperabilnosti” ili „EIRA” znači generička struktura koja se sastoji od načela i smjernica koje se primjenjuju za provedbu interoperabilnih rješenja u Uniji;

               16.

               „europska kartografija interoperabilnosti” ili „EIC” znači repozitorij interoperabilnih rješenja za europske javne uprave koja osiguravaju institucije Unije i države članice, predstavljenih u zajedničkom formatu i koja zadovoljavaju posebne kriterije o ponovnoj uporabi i interoperabilnosti koji se mogu prikazati u EIRA-i.

         Članak 3.
   Aktivnosti
   Program ISA2 podržava i potiče:

               (a)

               procjenu, poboljšanje, primjenu i ponovnu uporabu postojećih prekograničnih i međusektorskih interoperabilnih rješenja i zajedničkih okvira;

               (b)

               razvoj, uspostavu, usavršavanje, primjenu i ponovnu uporabu novih prekograničnih ili međusektorskih interoperabilnih rješenja i zajedničkih okvira;

               (c)

               procjenu posljedica predloženog ili donesenog zakonodavstva Unije na IKT;

               (d)

               utvrđivanje praznina u zakonodavstvu, na razini Unije i na nacionalnoj razini, kojima se otežava prekogranična ili međusektorska interoperabilnost europskih javnih uprava;

               (e)

               razvoj mehanizama kojima se mjere i kvantificiraju koristi od interoperabilnih rješenja, uključujući metodologije za procjenu ušteda troškova;

               (f)

               mapiranje i analiza ukupnog okruženja interoperabilnosti u Uniji putem uspostave, održavanja i poboljšanja EIRA-e i EIC-a kao instrumenata kojima se olakšava ponovna uporaba postojećih interoperabilnih rješenja i utvrđuju područja u kojima su takva rješenja još uvijek nedostatna;

               (g)

               održavanje, ažuriranje, promicanje i praćenje provedbe EIS-a, EIF-a i EIRA-e;

               (h)

               procjenu, ažuriranje i promicanje postojećih zajedničkih specifikacija i normi te razvoj, uspostavu i promicanje novih zajedničkih specifikacija i otvorenih specifikacija i normi preko platformi Unije za normizaciju i u suradnji s europskim ili međunarodnim organizacijama za normizaciju, kako je primjereno;

               (i)

               održavanje i širenje platforme kojom se omogućuje pristup funkcioniranju kao načinu jačanja svijesti i širenja dostupnih rješenja, te suradnja u pogledu najboljih praksi, uključujući sigurnosne okvire i pomažući u izbjegavanju udvostručavanja napora, istodobno potičući ponovnu primjenu rješenja i standarda;

               (j)

               usavršavanje novih interoperabilnih usluga i alata te održavanje i primjena postojećih interoperabilnih usluga i alata na privremenoj osnovi;

               (k)

               utvrđivanje i promicanje najboljih praksi, izrađivanje smjernica za usklađivanje inicijativa za interoperabilnost te poticanje i podržavanje zajednica koje rade na pitanjima bitnima za područje elektroničke prekogranične ili međusektorske interakciju među krajnjim korisnicima.

         Do 8. rujna 2016. Komisija izrađuje komunikacijsku strategiju usmjerenu na poduzetnike, uključujući MSP-ove, i na građane s ciljem poboljšanja informiranosti i jačanja svijesti o programu ISA2 i njegovim koristima, i to na korisnicima pristupačan način na internetskoj stranici programa ISA2.
   Članak 4.
   Opća načela
   Djelovanja koja su pokrenuta ili se nastavljaju u okviru programa ISA2 moraju:

               (a)

               temeljiti se na korisnosti i utvrđenim potrebama te ciljevima programa;

               (b)

               biti usklađena sa sljedećim načelima:

                           —

                           supsidijarnost i proporcionalnost,

                           —

                           usmjerenost na korisnika,

                           —

                           uključenost i pristupačnost,

                           —

                           pružanje javnih usluga na način kojim se sprječava digitalni jaz,

                           —

                           sigurnost, poštovanje privatnosti i zaštita podataka,

                           —

                           višejezičnost,

                           —

                           administrativno pojednostavljenje i modernizacija,

                           —

                           transparentnost,

                           —

                           očuvanje informacija,

                           —

                           otvorenost,

                           —

                           mogućnost ponovnog korištenja i izbjegavanje udvostručavanja,

                           —

                           tehnološka neutralnost, rješenja koja su u mjeri u kojoj je to moguće otporna na promjene u budućnosti i prilagodljivost,

                           —

                           učinkovitost i djelotvornost;

               (c)

               biti fleksibilna, proširiva i primjenjiva na ostala područja poslovanja ili politika; te

               (d)

               pokazivati financijsku, organizacijsku i tehničku održivost.

         Članak 5.
   Djelovanja
   1.   Komisija u suradnji s državama članicama i u skladu s člankom 8. provodi djelovanja navedena u tekućem programu rada utvrđenom na temelju članka 9.
   2.   Djelovanja u obliku projekata, kad je to primjereno, sastoje se od sljedećih faza:

               —

               pokretanje,

               —

               planiranje,

               —

               izvršenje,

               —

               zatvaranje i konačna ocjena,

               —

               praćenje i kontrola.

         Faze posebnih projekata definiraju se i specificiraju kad se djelovanje uključi u tekući program rada. Komisija prati razvoj projekata.
   3.   Provedba programa ISA2 podupire se pratećim mjerama.
   Članak 6.
   Kriteriji prihvatljivosti
   Sva djelovanja koje se trebaju financirati u okviru programa ISA2 moraju poštovati sve navedene kriterije prihvatljivosti:

               (a)

               ciljeve programa ISA2 utvrđene u članku 1. stavku 1.;

               (b)

               jednu ili više aktivnosti programa ISA2 utvrđenih u članku 3.;

               (c)

               opća načela programa ISA2 utvrđena u članku 4.;

               (d)

               uvjete financiranja utvrđene u članku 11.

         Članak 7.
   Određivanje prioriteta
   1.   Podložno stavku 2., prioritet se daje svim djelovanjima koja ispunjavaju kriterije prihvatljivosti u skladu sa sljedećim kriterijima za određivanje prioriteta:

               (a)

               doprinos djelovanja okruženju interoperabilnosti, koji se mjeri s obzirom na važnost i nužnost nekog djelovanja za dovršetak okruženja interoperabilnosti diljem Unije;

               (b)

               opseg djelovanja, koji se mjeri s obzirom na njegov horizontalni učinak nakon provedbe djelovanja, diljem sektora na koje se odnosi;

               (c)

               geografski doseg djelovanja, koji se mjeri s obzirom na broj država članica i europske javne uprave koje su uključene;

               (d)

               hitnost djelovanja, koja se mjeri njegovim potencijalnim učinkom, uvažavajući nedostatak ostalih izvora financiranja;

               (e)

               mogućnost ponovne uporabe djelovanja, koja se mjeri s obzirom na razmjere u kojima je moguća ponovna uporaba njegovih rezultata;

               (f)

               ponovna uporaba postojećih zajedničkih okvira i elemenata interoperabilnih rješenja kroz djelovanje;

               (g)

               povezanost djelovanja s inicijativama Unije koja se mjeri s obzirom na stupanj suradnje na inicijativama Unije kao što je jedinstveno digitalno tržište te stupanj doprinosa djelovanja takvim inicijativama.

         2.   Kriteriji za određivanje prioriteta iz stavka 1. su jednakovrijedni. Veći prioritet za uključivanje u tekući program rada daje se prihvatljivim djelovanjima koja ispunjavaju više kriterija od ostalih prihvatljivih djelovanja.
   Članak 8.
   Provedbena pravila
   1.   Pri provedbi programa ISA2 odgovarajuća pozornost posvećuje se EIS-u i EIF-u.
   2.   Kako bi se osigurala interoperabilnost nacionalnih informatičkih sustava i informatičkih sustava Unije, određuju se interoperabilna rješenja u vezi s postojećim i novim europskim normama ili javno dostupnim ili otvorenim specifikacijama za razmjenu informacija i integraciju usluga.
   3.   Uspostavljanje ili poboljšanje interoperabilnih rješenja temelji se, prema potrebi, ili je popraćeno razmjenom stajališta, razmjenom iskustava te razmjenom i promicanjem najboljih praksi. S tim ciljem Komisija okuplja relevantne dionike i organizira konferencije, radionice i druge sastanke o pitanjima kojima se bavi program ISA2.
   4.   Pri provedbi interoperabilnih rješenja u okviru programa ISA2 odgovarajuća se pozornost, prema potrebi, posvećuje EIRA-i.
   5.   Interoperabilna rješenja i njihova proširenja uključuju se, prema potrebi, u EIC i dostupna su europskim javnim upravama za ponovnu uporabu.
   6.   Komisija u svako doba potiče države članice i omogućuje im da se priključe nekom djelovanju ili projektu u bilo kojoj fazi.
   7.   Kako bi se izbjeglo umnožavanje, interoperabilna rješenja koja se financiraju u okviru programa ISA2 upućuju prema potrebi na rezultate ostvarene kroz relevantne inicijative Unije ili inicijative država članica te prema potrebi ponovno upotrebljavaju postojeća interoperabilna rješenja.
   8.   S ciljem povećanja sinergije i osiguravanja dodatnih i zajedničkih nastojanja djelovanja se, kad je to primjereno, koordiniraju s drugim relevantnim inicijativama Unije.
   9.   Interoperabilna rješenja uspostavljena ili poboljšana u okviru programa ISA2 temelje se na razmjeri iskustava te na razmjeni i promicanju najboljih praksi. Programom ISA2 promiču se aktivnosti za izgradnju zajednice na temelju okvirâ i rješenjâ od zajedničkog interesa, uključujući relevantne dionike kao što su neprofitne organizacije i sveučilišta.
   Članak 9.
   Tekući program rada
   1.   Za potrebe provedbe djelovanja Komisija do 8. lipnja 2016. donosi provedbene akte kojima se uspostavlja tekući program rada za cijelo razdoblje primjene ove Odluke. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 12. stavka 2. Komisija donosi provedbene akte kojima se mijenja taj tekući program rada najmanje jednom godišnje.
   U tekućem programu rada utvrđuju se, određuju prioriteti, dokumentiraju, odabiru, osmišljavaju, provode, primjenjuju i ocjenjuju djelovanja, promiču njihovi rezultati i, podložno članku 11. stavku 5., suspendira se ili završava njihovo financiranje.
   2.   Uključenje djelovanjâ u tekući program rada ovisi o njihovoj usklađenosti s člancima 6. i 7.
   3.   Projekt koji je pokrenut i razvijen u okviru programa ISA ili u okviru neke druge inicijative Unije moguće je uključiti u tekući program rada u bilo kojoj njegovoj fazi.
   Članak 10.
   Proračunske odredbe
   1.   Sredstva se otpuštaju kada je projekt ili rješenje u svojoj operativnoj fazi uključen u tekući program rada ili nakon uspješnog dovršetka faze projekta kako je definirana u tekućem programu rada i bilo kojoj njegovoj izmjeni.
   2.   Izmjene tekućeg programa rada koje se odnose na dodijeljena proračunska sredstva koja prelaze 400 000 EUR po djelovanju donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 12. stavka 2.
   3.   Djelovanja u okviru programa ISA2 mogu zahtijevati nabavu vanjskih usluga, što podliježe pravilima Unije o nabavi utvrđenima u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012.
   Članak 11.
   Financiranje djelovanja
   1.   Razvoj, uspostava i poboljšanje zajedničkih okvira i generičkih alata financiraju se iz programa ISA2. Korištenje takvih okvira i alata financiraju europske javne uprave.
   2.   Razvoj, uspostavljanje, usavršavanje i poboljšanje zajedničkih usluga financiraju se iz programa ISA2. Centralizirano funkcioniranje takvih usluga na razini Unije također je moguće financirati iz programa ISA2, u slučajevima kada takvo funkcioniranje služi interesima Unije i valjano je utemeljeno u tekućem programu rada. U svim ostalim slučajevima korištenje takvih usluga financira se drugim sredstvima.
   3.   Interoperabilna rješenja koja su preuzeta programom ISA2 bilo za njihovo usavršavanje bilo za njihovo zadržavanje na privremenoj osnovi financiraju se iz programa ISA2 dok ih ne preuzmu drugi programi ili inicijative.
   4.   Prateće mjere financiraju se iz programa ISA2.
   5.   Financiranje djelovanja može biti suspendirano ili prekinuto u skladu s rezultatima praćenja i kontrole iz članka 5. te na temelju procjene toga ispunjava li to djelovanje i dalje utvrđene potrebe i na temelju njegove učinkovitosti i djelotvornosti.
   Članak 12.
   Postupak odbora
   1.   Komisiji pomaže Odbor za interoperabilna rješenja za europske javne uprave, poduzetnike i građane (Odbor ISA2). Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
   3.   Zbog opravdanih krajnje hitnih razloga Komisija u skladu s postupkom iz članka 8. Uredbe (EU) br. 182/2011 donosi provedbene akte koji se odmah primjenjuju. Ti akti ostaju na snazi tijekom razdoblja od najviše 6 mjeseci.
   Članak 13.
   Praćenje i ocjena
   1.   Komisija redovito prati provedbu i učinak programa ISA2, u svrhu procjene ispunjavaju li njegova djelovanja i dalje utvrđene potrebe. Komisija također istražuje i sinergije s komplementarnim programima Unije.
   2.   Komisija izvješćuje svake godine Odbor ISA2 i nadležni odbor odnosno odbore Europskog parlamenta, Vijeće i Odbor regija o provedbi programa ISA2 i njegovim rezultatima.
   Komisija redovno prati provedbu i ponovnu uporabu interoperabilnih rješenja u Uniji, kao dio provedbe tekućeg programa rada utvrđenog na temelju članka 9. stavka 1.
   3.   Komisija provodi privremenu ocjenu programa ISA2 do 30. rujna 2019., te konačnu ocjenu do 31. prosinca 2021., a rezultate tih ocjena šalje Europskom parlamentu i Vijeću do istih datuma. U tom kontekstu nadležni odbor ili odbori Europskog parlamenta mogu pozvati Komisiju da predstavi rezultate ocjena i odgovori na pitanja njihovih članova.
   4.   Ocjenama iz stavka 3. obuhvaćaju se, među ostalim, relevantnost, učinkovitost, sposobnost, upotrebljivost, uključujući, prema potrebi, i zadovoljstvo poduzetnika i građana te održivost i koherentnost djelovanja programa ISA2. Konačnom se ocjenom pored toga proučava u kolikom je opsegu program ISA2 postigao svoj cilj kao što je ponovna uporaba interoperabilnih rješenja u Uniji, posebno vodeći računa o potrebama europskih javnih uprava.
   5.   Ocjenama se procjenjuje uspješnost programa ISA2 u odnosu na ostvarenje ciljeva utvrđenih u članku 1. stavku 1. i usklađenost s načelima navedenima u članku 4. točki (b). Ostvarenje ciljeva posebno se mjeri u odnosu na nekoliko ključnih čimbenika koji omogućuju interoperabilnost i nekoliko instrumenata za podršku javnim upravama, koji su isporučeni europskim javnim upravama i koje ih upotrebljavaju. Pokazatelji za mjerenje rezultata i utjecaja programa ISA2 definiraju se u tekućem programu rada.
   6.   Ocjenama se proučavaju koristi za Uniju od djelovanja za poboljšanje zajedničkih politika, utvrđuju potencijalna preklapanja i ispituje usklađenost s područjima u kojima su moguća poboljšanja te provjeravaju sinergije s drugim inicijativama Unije, osobito s CEF-om.
   Njima se procjenjuje relevantnost djelovanja u okviru programa ISA2 za lokalna i regionalna tijela u smislu poboljšanja interoperabilnosti u javnoj upravi te učinkovitosti u pružanju javnih usluga.
   7.   Ocjene sadrže, kad je to primjenjivo, informacije o sljedećem:

               (a)

               mjerljivim i odredivim koristima od interoperabilnih rješenja postignutima povezivanjem IKT-a s potrebama krajnjih korisnika;

               (b)

               mjerljivim i odredivim učinkom interoperabilnih rješenja koja se temelje na IKT-u.

         8.   Završena ili suspendirana djelovanja podliježu ocjeni cjelokupnog programa. Prati se njihov položaj u okruženju interoperabilnostiosti u Europi i ocjenjuje u smislu obuhvaćenosti korisnika, upotrebljivosti i ponovne uporabe.
   Članak 14.
   Međunarodna suradnja
   1.   Program ISA2 otvoren je za sudjelovanje ostalim zemljama Europskog gospodarskog prostora i zemljama kandidatkinjama u okviru njihovih sporazuma s Unijom.
   2.   Suradnja s ostalim trećim zemljama i s međunarodnim organizacijama ili tijelima potiče se osobito u okviru Euromediteranskog partnerstva i Istočnog partnerstva, zatim sa susjednim zemljama, posebno zemljama zapadnog Balkana i zemljama crnomorske regije. Troškove u vezi s tim program ISA2 ne pokriva.
   3.   Program ISA2 potiče, kad je to primjereno, ponovnu uporabu svojih rješenja u trećim zemljama.
   Članak 15.
   Inicijative koje nisu inicijative Unije
   Ne dovodeći u pitanje druge politike Unije, rješenja interoperabilnosti koja su uvedena ili puštena u okviru programa ISA2 mogu se koristiti u inicijativama koje nisu inicijative Unije, pod uvjetom da to ne znači dodatne troškove za opći proračun Unije i ako nije ugrožen glavni cilj povezan s interoperabilnim rješenjem.
   Članak 16.
   Zaštita podataka
   Obrada osobnih podataka primjenom rješenja koja funkcioniraju u okviru programa ISA2 mora biti usklađena s načelima i odredbama utvrđenima u direktivama 95/46/EZ i 2002/58/EZ te u Uredbi (EZ) br. 45/2001.
   Članak 17.
   Financijske odredbe
   1.   Financijska omotnica za provedbu programa ISA2 za razdoblje njezine primjene iznosi 130 928 000 EUR.
   2.   Godišnja proračunska sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeća u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
   3.   Raspodjela financijskih sredstava za program ISA2 može obuhvaćati i troškove koji se odnose na aktivnosti pripreme, praćenja, provjere, revizije i ocjene, koje su redovito potrebne za upravljanje programom i ostvarivanje njegovih ciljeva.
   Članak 18.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. siječnja 2016. do 31. prosinca 2020.
   Neovisno o drugom stavku ovog članka, članak 13. primjenjuje se od 1. siječnja 2016. do 31. prosinca 2021.

      Sastavljeno u Strasbourgu 25. studenoga 2015.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         N. SCHMIT

      (1)  SL C 12, 15.1.2015., str. 99.

      (2)  SL C 140, 28.4.2015., str. 47.

      (3)  Stajalište Europskog parlamenta od 11. studenoga 2015. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 23. studenoga 2015.

      (4)  Direktiva 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (SL L 376, 27.12.2006., str. 36.).

      (5)  Direktiva 2012/17/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2012. o izmjeni Direktive Vijeća 89/666/EEZ te direktiva 2005/56/EZ i 2009/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s povezivanjem središnjih registara, trgovačkih registara i registara trgovačkih društava (SL L 156, 16.6.2012., str. 1.).

      (6)  Direktiva 2007/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2007. o uspostavljanju infrastrukture za prostorne informacije u Europskoj zajednici (INSPIRE) (SL L 108, 25.4.2007., str. 1.).

      (7)  Uredba (EZ) br. 767/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o viznom informacijskom sustavu (VIS) i razmjeni podataka među državama članicama o vizama za kratkotrajni boravak (Uredba o VIS-u) (SL L 218, 13.8.2008., str. 60.).

      (8)  Uredba (EZ) br. 1987/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o uspostavi, djelovanju i korištenju druge generacije Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) (SL L 381, 28.12.2006., str. 4.).

      (9)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2725/2000 od 11. prosinca 2000. o uspostavi sustava „Eurodac” za usporedbu otisaka prstiju za učinkovitu primjenu Dublinske konvencije (SL L 316, 15.12.2000., str. 1.).

      (10)  https://e-justice.europa.eu

      (11)  Direktiva 2011/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi (SL L 88, 4.4.2011., str. 45.).

      (12)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (13)  Direktiva 2013/37/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o izmjeni Direktive 2003/98/EZ o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora (SL L 175, 27.6.2013., str. 1.).

      (14)  Uredba (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ (SL L 257, 28.8.2014., str. 73.).

      (15)  Uredba (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji, o izmjeni direktiva Vijeća 89/686/EEZ i 93/15/EEZ i direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ, 95/16/EZ, 97/23/EZ, 98/34/EZ, 2004/22/EZ, 2007/23/EZ, 2009/23/EZ i 2009/105/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 87/95/EEZ i Odluke br. 1673/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 316, 14.11.2012., str. 12.).

      (16)  Uredba (EU) br. 1291/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o osnivanju Okvirnog programa za istraživanja i inovacije Obzor 2020. (2014.–2020.) i o stavljanju izvan snage Odluke br. 1982/2006/EZ (SL L 347, 20.12.2013., str. 104.).

      (17)  Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL L 94, 28.3.2014., str. 1.).

      (18)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL L 94, 28.3.2014., str. 65.).

      (19)  Direktiva 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o nabavi subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ (SL L 94, 28.3.2014., str. 243.).

      (20)  Direktiva 2014/55/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o elektroničkom izdavanju računa u javnoj nabavi (SL L 133, 6.5.2014., str. 1.).

      (21)  Uredba (EU) br. 1316/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o uspostavi Instrumenta za povezivanje Europe, izmjeni Uredbe (EU) br. 913/2010 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 680/2007 i (EZ) br. 67/2010 (SL L 348, 20.12.2013., str. 129.).

      (22)  Uredba (EU) br. 283/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o smjernicama za transeuropske mreže u području telekomunikacijske infrastrukture i stavljanju izvan snage Odluke br. 1336/97/EZ (SL L 86, 21.3.2014., str. 14.).

      (23)  Odluka br. 1719/1999/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 1999. o nizu smjernica, uključujući i određivanje projekata od zajedničkog interesa, za transeuropske mreže za elektroničku razmjenu podataka među administracijama (IDA) (SL L 203, 3.8.1999., str. 1.).

      (24)  Odluka br. 1720/1999/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 1999. o usvajanju niza djelovanja i mjera radi osiguranja interoperabilnosti i pristupa transeuropskim mrežama za elektroničku razmjenu podataka među administracijama (IDA) (SL L 203, 3.8.1999., str. 9.).

      (25)  Odluka 2004/387/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o interoperabilnom pružanju paneuropskih elektroničkih usluga javne vlasti javnim upravama, poduzetnicima i građanima (IDABC) (SL L 144, 30.4.2004., str. 62.).

      (26)  Odluka br. 922/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o interoperabilnim rješenjima za europske javne uprave (ISA) (SL L 260, 3.10.2009., str. 20.).

      (27)  Uredba (EU) 2015/2120 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o utvrđivanju mjera u vezi s pristupom otvorenom internetu te o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama i Uredbe (EU) br. 531/2012 o roamingu u javnim pokretnim komunikacijskim mrežama u Uniji (SL L 310, 26.11.2015., str. 1.).

      (28)  SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

      (29)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).

      (30)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).

      (31)  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).

      (32)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

      (33)  Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).


title: 2008/903/EZ: Odluka Vijeća od 27. studenoga 2008. o punoj primjeni odredaba schengenske pravne stečevine u Švicarskoj Konfederaciji

text:
               19/Sv. 11

               HR

               Službeni list Europske unije

               108

         32008D0903

               L 327/15

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 27. studenoga 2008.
   o punoj primjeni odredaba schengenske pravne stečevine u Švicarskoj Konfederaciji
   (2008/903/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Sporazum između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (dalje u tekstu Sporazum) (1) koji je potpisan 26. listopada 2004. (2), a stupio na snagu 1. ožujka 2008. (3), posebno njegov članak 15. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Članak 15. stavak 1. Sporazuma predviđa da se odredbe schengenske pravne stečevine primjenjuju na Švicarsku konfederaciju samo sukladno Odluci Vijeća koja se u tu svrhu primjenjuje nakon provjere da su ispunjeni svi potrebni uvjeti za primjenu te pravne stečevine.

               (2)

               Nakon što je Vijeće provjerilo da Švicarska Konfederacija ispunjava potrebne uvjete za primjenu schengenske pravne stečevine u dijelu koji se odnosi na zaštitu podataka, Odlukom 2008/421/EZ (4) je utvrdilo da se odredbe schengenske pravne stečevine koje se odnose na Schengenski informacijski sustav, primjenjuju na Švicarsku Konfederaciju od 14. kolovoza 2008.

               (3)

               Vijeće je provjerilo u skladu s važećim schengenskim postupcima za ocjenjivanje, kako su utvrđeni Odlukom Izvršnog odbora od 16. rujna 1998. o osnivanju Stalnog odbora za ocjenu i provedbu Schengena (SCH/Com-ex (98) 26 def.) (5), da su u Švicarskoj konfederaciji ispunjeni potrebni uvjeti za primjenu schengenske pravne stečevine u drugim područjima schengenske pravne stečevine – kopnene granice, policijska suradnja, Schengenski informacijski sustav i vize.

               (4)

               Dana 27. studenoga 2008. Vijeće je utvrdilo da Švicarska Konfederacija ispunjava uvjete u svim navedenim područjima.

               (5)

               U pogledu ocjene i provedbe schengenske pravne stečevine na zračnim granicama u kasnijoj bi fazi trebalo obaviti daljnje posjete radi ocjenjivanja.

               (6)

               Zato je moguće odrediti datume za potpunu primjenu schengenske pravne stečevine tj. datume od kada bi trebalo ukinuti kontrole osoba na unutarnjim granicama Švicarske Konfederacije. Ako bi se daljnji posjeti radi ocjenjivanja na zračnim granicama pokazali bezuspješnima, bilo bi potrebno ponovno razmotriti datum određen za primjenu schengenske pravne stečevine koja uređuje ukidanje kontrole osoba na zračnim granicama.

               (7)

               Ograničenja korištenja Schengenskog informacijskog sustava iz Odluke 2008/421/EZ trebala bi se ukinuti najranijeg od tih datuma.

               (8)

               U skladu s člankom 15. stavkom 4. Sporazuma te u skladu s člankom 14. stavkom 1. Sporazuma između Zajednice i Švicarske Konfederacije o kriterijima i mehanizmima za određivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u državi članici ili u Švicarskoj (6) potonji sporazum trebao bi se provoditi od 12. prosinca 2008.

               (9)

               Sporazum između Švicarske Konfederacije i Kraljevine Danske o uspostavi prava i obveza između Danske i Švicarske Konfederacije u pogledu odredaba schengenske pravne koje spadaju u glavu IV. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, određuje da stupa na snagu u pogledu provedbe, primjene i razvoja schengenske pravne stečevine na isti dan kad na snagu stupa Sporazum.

               (10)

               U skladu s člankom 15. stavkom 1. podstavkom 2. Sporazuma, te nastavno na djelomičnu primjenu schengenske pravne stečevine od strane Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske na temelju Odluke Vijeća 2004/926/EZ od 22. prosinca 2004. o provedbi dijelova schengenske pravne stečevine u Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske (7), a posebno njegov članak 1. podstavak 1., samo se dio odredaba schengenske pravne stečevine koja se primjenjuje na Švicarsku Konfederaciju u njenim odnosima s državama članicama koje schengenska pravna stečevina u potpunosti primjenjuje u odnosima Švicarske Konfederacije s Ujedinjenom Kraljevinom Velike Britanije i Sjeverne Irske.

               (11)

               U skladu s člankom 15. stavkom 1. podstavkom 3. Sporazuma te nastavno na djelomičnu primjenu schengenske pravne stečevine od strane Cipra s jedne strane i Bugarske i Rumunjske s druge, kako je predviđeno člankom 3. točkom 2. Akta o pristupanju iz 2003. odnosno člankom 4. stavkom 2. Akta o pristupanju iz 2005. samo se dio odredaba schengenske pravne stečevine koja se primjenjuje u državama članicama također treba primjenjivati na Švicarsku Konfederaciju u njezinim odnosima s ovim državama članicama.

               (12)

               Sporazum između Švicarske Konfederacije, Republike Islanda i Kraljevine Norveške o provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine i o kriterijima i mehanizmima za određivanje države odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil podnesenog u Švicarskoj, Islandu ili Norveškoj određuje da stupa na snagu u pogledu provedbe, primjene i razvoja schengenske pravne stečevine na isti dan kao i sam Sporazum,

         ODLUČILO JE SLJEDEĆE:
   Članak 1.
   1.   Sve odredbe iz priloga A i B Sporazumu i svaki akt koji predstavlja daljnji razvoj jedne ili više tih odredaba, primjenjuju se na Švicarsku Konfederaciju u njenim odnosima s Kraljevinom Belgijom, Češkom Republikom, Kraljevinom Danskom, Saveznom Republikom Njemačkom, Republikom Estonijom, Helenskom Republikom, Kraljevinom Španjolskom, Francuskom Republikom, Talijanskom Republikom, Republikom Latvijom, Republikom Litvom, Velikim Vojvodstvom Luksemburgom, Mađarskom, Republikom Maltom, Kraljevinom Nizozemskom, Republikom Austrijom, Republikom Poljskom, Portugalskom Republikom, Republikom Slovenijom, Slovačkom Republikom, Republikom Finskom i Kraljevinom Švedskom od 12. prosinca 2008.
   U mjeri u kojoj te odredbe propisuju ukidanje kontrola osoba na unutarnjim granicama, primjenjuju se od 29. ožujka 2009. na zračnim granicama. Vijeće može taj datum pomaknuti običnom većinom glasova članova Vijeća koji predstavljaju vlade država članica, na koje se primjenjuju odredbe schengenske pravne stečevine o ukidanju kontrola osoba na unutarnjim granicama. U tom slučaju Vijeće određuje novi datum jednoglasnom odlukom tih članova.
   Sva ograničenja korištenja Schengenskog informacijskog sustava od strane predmetnih država članica ukidaju se od 8. prosinca 2008.
   2.   Odredbe schengenske pravne stečevine Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske primjenjuje na temelju članka 1. Odluke 2004/926/EZ i svakog akta koji predstavlja daljnji razvoj jedne ili više tih odredaba, primjenjuju se na Švicarsku Konfederaciju u njenim odnosima s Ujedinjenom Kraljevinom Velike Britanije i Sjeverne Irske od 12. prosinca 2008.
   3.   Odredbe schengenske pravne stečevine koja se primjenjuje na Cipar s jedne strane, te Bugarsku i Rumunjsku s druge na temelju članka 3. stavka 1. Akta o pristupanju iz 2003. odnosno članka 4. stavka 1. Akta o pristupanju iz 2005. te svakog akta koji predstavlja daljnji razvoj jedne ili više tih odredaba, primjenjuje na Švicarsku Konfederaciju u njenim odnosima s Ciprom, Bugarskom i Rumunjskom od 12. prosinca 2008.
   Članak 2.
   Odstupajući od Priloga II. Uredbi Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (8), Švicarskoj se dopušta zadržati izuzeća u pogledu viza za Antigvu i Barbudu, Bahame, Barbados i Sveti Kristofor i Nevis od 12. prosinca 2008. do stupanja na snagu sporazuma o ukidanju viza između Europske zajednice i svake od ovih zemalja.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. studenoga 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         M. ALLIOT-MARIE

      (1)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

      (2)  Odluke Vijeća 2004/849/EZ (SL L 368, 15.12.2004., str. 26.) i 2004/860/EZ (SL L 370, 17.12.2004., str. 78.).

      (3)  Odluke Vijeća 2008/146/EZ (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.) i 2008/149/PUP (SL L 53, 27.2.2008., str. 50.).

      (4)  SL L 149, 7.6.2008., str. 74.

      (5)  SL L 239, 22.9.2000., str. 138.

      (6)  SL L 53, 27.2.2008., str. 5.

      (7)  SL L 395, 31.12.2004., str. 70.

      (8)  SL L 81, 21.3.2001., str 1.


title: Odluka Vijeća od 2. rujna 2014. o donošenju stajališta Vijeća o nacrtu općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2015.

text:
               3.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 295/1

         ODLUKA VIJEĆA
   od 2. rujna 2014.
   o donošenju stajališta Vijeća o nacrtu općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2015.
   (2014/C 295/01)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 314. stavak 3., u vezi s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegovim člankom 106.a,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 25. lipnja 2014. podnijela prijedlog koji sadrži nacrt općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2015. (1),

               (2)

               Vijeće je razmotrilo prijedlog Komisije s ciljem utvrđivanja stajališta sukladnog, u pogledu prihoda, s Odlukom Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (2) i, u pogledu rashoda, s Uredbom Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2014.–2020. (3),

         ODLUČILO JE:
   Jedini članak
   Vijeće je 2. rujna 2014. usvojilo stajalište Vijeća o nacrtu općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2015.
   Cjeloviti tekst dostupan je za čitanje ili preuzimanje na internetskoj stranici Vijeća: http://www.consilium.europa.eu/

      Sastavljeno u Bruxellesu 2. rujna 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. GOZI

      (1)  COM(2014) 300 završna verzija.

      (2)  SL L 163, 23.6.2007., str. 17.

      (3)  SL L 347, 20.12.2013., str. 884.


title: 2004/9/EZ: Odluka Komisije od 5. studenoga 2003. o osnivanju Europskog odbora za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje  Tekst značajan za EGP

text:
               06/Sv. 11

               HR

               Službeni list Europske unije

               71

         32004D0009

               L 003/34

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 5. studenoga 2003.
   o osnivanju Europskog odbora za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje
   (Tekst značajan za EGP)
   (2004/9/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   budući da:

               (1)

               U lipnju 2001. Komisija je donijela Odluke 2001/527/EZ (1) i 2001/528/EZ (2) kojima se osniva Odbor europskih regulatora za vrijednosne papire odnosno Europski odbor za vrijednosne papire.

               (2)

               U svojim odlukama od 5. veljače i 21. studenoga 2002., Europski parlament je potvrdio četverorazinski pristup iz završnog izvješća Odbora mudraca o uređenju europskog tržišta vrijednosnih papira te pozvao da se određeni aspekti tog pristupa prošire na sektore bankarstva i osiguranja, pod pretpostavkom da se Vijeće jasno obveže na reforme kako bi se zajamčila prava institucionalna ravnoteža.

               (3)

               3. prosinca 2002. Vijeće je pozvalo Komisiju da provede ove aranžmane u sektoru bankarstva i osiguranja te strukovnog mirovinskog osiguranja, te da što prije osnuje nove savjetodavne odbore za ova područja.

               (4)

               Direktivom Vijeća 91/675/EEZ od 19. prosinca 1991. o osnivanju Odbora za osiguranje (3) osnovan je odbor koji savjetuje Komisiju u izradi zakonodavstva u području osiguranja.

               (5)

               Komisija je predložila direktivu kojom se između ostalog izmjenjuje Direktiva 91/675/EEZ, Prva direktiva Vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona i drugih propisa o pokretanju i obavljanju poslova izravnog osiguranja osim životnog osiguranja (4) s odgovarajućim izmjenama, Direktiva 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (5) i Direktiva 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, društava za osiguranje i investicijskih društava u financijskom konglomeratu i izmjeni direktiva Vijeća 73/239/EEZ, 79/267/EEZ, 92/49/EEZ, 92/96/EEZ, 93/6/EEZ i 93/22/EEZ i Direktiva 98/78/EZ i 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6), kako bi se ukinule savjetodavne funkcije Odbora za osiguranje.

               (6)

               Takva izmjena zahtijeva odgovarajuće i istodobno stvaranje nove savjetodavne skupine koja bi savjetovala Komisiju u izradi zakonodavstva Komisije u području osiguranja i strukovnog mirovinskog osiguranja, dalje u tekstu „Europski odbor za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje”.

               (7)

               Kako bi se to omogućilo, ova odluka može stupiti na snagu samo istodobno s direktivom o stavljanju izvan snage strogo savjetodavnih funkcija Odbora za osiguranje.

               (8)

               Europski odbor za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje trebao bi biti nadležan za provjeru svih pitanja u vezi s provođenjem propisa Zajednice u području osiguranja i strukovnog mirovinskog osiguranja, a posebno savjetovati Komisiju o novim prijedlozima za nove propise u tim područjima, koje Komisija namjerava podnijeti Europskom parlamentu i Vijeću. U području strukovnog mirovinskog osiguranja, Europski odbor se ne bi trebao baviti radno-pravnim i socijalno-pravnim pitanjima, poput organizacije strukovnog mirovinskog sustava, a posebno ne obveznim članstvom i rezultatima kolektivnih ugovora,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Ovime se u Zajednici osniva savjetodavno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinskog osiguranje pod nazivom „Europski odbor za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje” (dalje u tekstu „Odbor”).
   Članak 2.
   (1)   Odbor na traženje Komisije savjetuje Komisiju o pitanjima osiguranja, reosiguranja i strukovnog mirovinskog osiguranja, te pomaže u izradi prijedloga Komisije u ovim područjima. Odbor ispituje sva pitanja u vezi s primjenom propisa Zajednice u područjima osiguranja, reosiguranja i strukovnog mirovinskog osiguranja, a posebno direktive o osiguranju, reosiguranju i strukovnom mirovinskom osiguranju.
   2.   Odbor se ne bavi specifičnim problemima u vezi s pojedinim društvima za osiguranje i reosiguranje niti institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje.
   3.   Odbor se ne bavi radno-pravim i socijalno-pravnim pitanjima, poput organizacije strukovnog mirovinskog sustava, a posebno ne obveznim članstvom i rezultatima kolektivnih ugovora.
   Članak 3.
   1.   Odbor čine visoki predstavnici država članica, a Odborom predsjeda predstavnik Komisije.
   2.   Predsjednik Odbora europskih nadzornih tijela za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje koji je osnovan Odlukom Komisije 2004/6/EZ (7), sudjeluje na sastancima Odbora kao promatrač.
   3.   Komisija može na sastanke pozvati stručnjake i promatrače.
   4.   Tajništvo odbora osigurava Komisija.
   5.   Odbor donosi svoj vlastiti poslovnik.
   Članak 4.
   Odbor donosi svoj vlastiti poslovnik. Odbor se sastaje redovito u pravilnim vremenskim razmacima i kada je to potrebno. Odbor može sazvati hitnu sjednicu ako smatra da je to potrebno.
   Članak 5.
   Ova Odluka stupa na snagu isti dan kao i sve direktive o izmjeni strogo savjetodavne uloge Odbora za osiguranje.

      Sastavljeno u Bruxellesu 5. studenoga 2003.

            Za Komisiju

         Frederik BOLKESTEIN

            Član Komisije

      (1)  SL L 191, 13.7.2001., str. 43.

      (2)  SL L 191, 13.7.2001., str. 45.

      (3)  SL L 374, 31.12.1991., str. 32.

      (4)  SL L 228, 16.8.1973., str. 3.

      (5)  SL L 345, 19.12.2002., str. 1.

      (6)  SL L 35, 11.2.2003., str. 1.

      (7)  SL L 35, 7.1.2004., str. 30.


title: 2001/528/EZ: Odluka Komisije od 6. lipnja 2001. o osnivanju Europskog odbora za vrijednosne papire (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1493)  Tekst značajan za EGP

text:
               06/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               9

         32001D0528

               L 191/45

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               06.06.2001.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 6. lipnja 2001.
   o osnivanju Europskog odbora za vrijednosne papire
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1493)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2001/528/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   budući da:

               (1)

               Sloboda pružanja usluga i slobodno kretanje kapitala predstavljaju prioritetne ciljeve Zajednice, kako je navedeno u člancima 49. i 56. Ugovora o EZ-u.

               (2)

               Izgradnja istinskog unutarnjeg tržišta za financijske usluge u skladu s načelom otvorenog tržišnog gospodarstva sa slobodnim tržišnim natjecanjem presudna je za povećanje gospodarskog rasta i otvaranje radnih mjesta u Zajednici.

               (3)

               Akcijski plan Komisije za financijske usluge (1) utvrđuje niz aktivnosti koje su potrebne da bi se dovršilo jedinstveno tržište za financijske usluge i naglašava potrebu za osnivanjem odbora za vrijednosne papire da bi se doprinijelo pripremi zakonodavstva Zajednice o vrijednosnim papirima.

               (4)

               Na zasjedanju u Lisabonu u ožujku 2000. Europsko je vijeće pozvalo na provedbu tog akcijskog plana do 2005.

               (5)

               Dana 17. srpnja 2000. Vijeće je osnovalo Odbor mudrih za uređenje europskih tržišta vrijednosnih papira.

               (6)

               U svom završnom izvješću Odbor mudrih pozvao je na osnivanje dvaju savjetodavnih odbora, Europskog odbora za vrijednosne papire koji se sastoji od visokih predstavnika država članica te Odbora europskih regulatora za vrijednosne papire koji se sastoji od visokih predstavnika nacionalnih tijela javne vlasti nadležnih u području vrijednosnih papira, da bi, između ostalog, savjetovali Komisiju.

               (7)

               U svojoj rezoluciji o učinkovitijem uređenju tržišta vrijednosnih papira u Europskoj uniji Europsko je vijeće na zasjedanju u Stockholmu pozdravilo namjeru Komisije da bez odgađanja uspostavi odbor za vrijednosne papire sastavljen od visokih predstavnika država članica kojim predsjeda Komisija.

               (8)

               Završno je izvješće Odbora mudrih naglasilo činjenicu da će za primjenu direktiva ili uredbi biti potrebne provedbene mjere da bi se uzela u obzir nova dostignuća na financijskim tržištima.

               (9)

               Europski odbor za vrijednosne papire djeluje kao tijelo za promišljanje, raspravu i savjetovanje Komisije u području vrijednosnih papira.

               (10)

               Europski odbor za vrijednosne papire trebao bi donijeti svoj poslovnik.

               (11)

               Ovom se Odlukom osniva Europski odbor za vrijednosne papire u savjetodavnom svojstvu. Poštujući posebne zakonodavne akte koje predlaže Komisija i donose Europski parlament i Vijeće, Odbor za vrijednosne papire također bi trebao djelovati kao regulatorni odbor u skladu s Odlukom iz 1999. o komitologiji da bi pomagao Komisiji kada ona donosi odluke o provedbenim mjerama na temelju članka 202. Ugovora o EZ-u,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Ovime se osniva odbor za vrijednosne papire Zajednice, pod imenom „Europski odbor za vrijednosne papire” (dalje u tekstu „Odbor”).
   Članak 2.
   Uloga je Odbora savjetovati Komisiju u pogledu pitanja politika, kao i u pogledu nacrta zakonodavnih prijedloga koje bi Komisija mogla donijeti u području vrijednosnih papira.
   Članak 3.
   Odbor se sastoji od visokih predstavnika država članica, a predsjedava mu predstavnik Komisije.
   Predsjedavajući Odbora europskih regulatora za vrijednosne papire osnovanog Odlukom Komisije 2001/527/EZ (2) sudjeluje na sastancima Odbora kao promatrač.
   Odbor na svoje sastanke može pozvati stručnjake i promatrače.
   Članak 4.
   Odbor može uspostaviti radne skupine.
   Članak 5.
   Odbor donosi svoj poslovnik.
   Komisija osigurava tajništvo Odbora.
   Članak 6.
   Odbor preuzima dužnosti na dan 7. lipnja 2001.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. lipnja 2001.

            Za Komisiju

         Frederik BOLKESTEIN

            Član Komisije

      (1)  COM(1999) 232 final.

      (2)  SL L 191, 13.7.2001., str. 43.


title: 2014/668/EU: Odluka Vijeća od 23. lipnja 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane, u pogledu glave III. (uz iznimku odredbi koje se odnose na postupanje prema državljanima trećih zemalja koji su zakonito zaposleni kao radnici na državnom području druge stranke) i glava IV., V., VI. i VII. Sporazuma, kao i povezanih priloga i protokola

text:
               20.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 278/1

         ODLUKA VIJEĆA
   od 23. lipnja 2014.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane, u pogledu glave III. (uz iznimku odredbi koje se odnose na postupanje prema državljanima trećih zemalja koji su zakonito zaposleni kao radnici na državnom području druge stranke) i glava IV., V., VI. i VII. Sporazuma, kao i povezanih priloga i protokola

      (2014/668/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 217., u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 5. i člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom, kao i njegovim člankom 218. stavkom 7.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 22. siječnja 2007. ovlastilo Komisiju da započne pregovore s Ukrajinom za sklapanje novog Sporazuma između Unije i Ukrajine kojim se zamjenjuje Sporazum o partnerstvu i suradnji (1).

               (2)

               Uzimajući u obzir bliski povijesni odnos i sve bliže veze između stranaka, kao i njihovu želju za jačanjem i proširenjem odnosa na ambiciozan i inovativan način, pregovori o Sporazumu o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”), uspješno su zaključeni parafiranjem Sporazuma 2012.

               (3)

               Sporazum bi trebalo potpisati u ime Unije te bi trebalo odobriti Završni akt priložen ovoj Odluci. Sporazum bi trebalo djelomično privremeno primjenjivati u skladu s njegovim člankom 486., do dovršetka postupaka za njegovo sklapanje.

               (4)

               Privremena primjena dijelova Sporazuma ne prejudicira raspodjelu nadležnosti između Unije i njezinih država članica u skladu s Ugovorima.

               (5)

               Ova se Odluka ne odnosi na odredbe članka 17. Sporazuma koji sadrži posebne obveze o postupanju prema državljanima trećih zemalja koji su zakonito zaposleni na državnom području druge stranke i koji ulazi u područje primjene dijela trećeg glave V. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Cilj i sadržaj navedenih odredbi različiti su od cilja i sadržaja, te su neovisni o cilju i sadržaju, drugih odredbi Sporazuma o uspostavi pridruživanja između stranaka. Usporedno s ovom Odlukom donijet će se zasebna odluka o članku 17. Sporazuma.

               (6)

               Primjereno je da Vijeće, na temelju članka 218. stavka 7. UFEU-a, ovlasti Komisiju da odobri izmjene Sporazuma koje treba usvojiti Odbor za pridruživanje u svom sastavu za trgovinu na temelju članka 465. stavka 4. Sporazuma, kao što je predložio Pododbor za oznake zemljopisnog podrijetla na temelju članka 211. Sporazuma.

               (7)

               Primjereno je odrediti odgovarajuće postupke za zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla koje su zaštićene na temelju Sporazuma.

               (8)

               Sporazum ne bi trebalo tumačiti kao da se njime dodjeljuju prava ili određuju obveze na koje se može izravno pozivati pred sudovima Unije ili država članica.

               (9)

               Nakon potpisivanja preambule, članka 1. i glava I., II. i VII. Sporazuma na sastanku na vrhu između Unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane, koji je održan u Bruxellesu 12. ožujka 2014., trebalo bi potpisati ostale dijelove Sporazuma,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odobrava se potpisivanje, u ime Unije, Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”), u pogledu glava III. (uz iznimku članka 17.), IV., V., i VI. Sporazuma, kao i povezanih priloga i protokola, podložno sklapanju navedenog Sporazuma i u skladu sa Završnim aktom (2).
   Članak 2.
   1.   Izjava priložena ovom Sporazumu odobrava se u ime Unije.
   2.   Završni akt priložen ovoj Odluci odobrava se u ime Unije.
   Članak 3.
   Predsjednik Vijeća ovlašćuje se imenovati osobu(-e) opunomoćenu(-e) za potpisivanje Sporazuma i Završnog akta u ime Unije.
   Članak 4.
   Do njegovog stupanja na snagu, i u skladu s člankom 486. Sporazuma te podložno u njemu predviđenim obavijestima, sljedeći dijelovi Sporazuma primjenjuju se privremeno između Unije i Ukrajine (3), ali samo u mjeri u kojoj oni obuhvaćaju pitanja koja su u nadležnosti Unije:

               —

               glava III. članci 14. i 19.,

               —

               glava IV. (uz iznimku članka 158., u mjeri u kojoj se navedeni članak odnosi na kaznenopravnu provedbu pravâ intelektualnog vlasništva; i uz iznimku članaka 285. i 286., u mjeri u kojoj se navedeni članci primjenjuju na upravne postupke, reviziju i žalbu na razini države članice).
               Privremena primjena članka 279. ne utječe na suverena prava država članica na njihovim izvorima ugljikovodika u skladu s međunarodnim pravom, uključujući njihova prava i obveze kao stranaka Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982.
               Privremena primjena članka 280. stavka 3. od strane Unije ne utječe na postojeće razgraničenje nadležnosti između Unije i njezinih država članica u vezi s izdavanjem odobrenja za geološko ispitivanje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika,

               —

               glava V.: poglavlje 1. (uz iznimku članka 338. točke (k) i članaka 339. i 342.), poglavlje 6. (uz iznimku članka 361., članka 362. stavka 1. točke (c), članka 364. i članka 365. točaka (a) i (c)), poglavlje 7. (uz iznimku članka 368. stavka 3. i članka 369. točaka (a) i (d) (4)), poglavlja 12. i 17. (uz iznimku članka 404. točke (h)), poglavlje 18. (uz iznimku članka 410. točke (b) i članka 411.), poglavlja 20., 26. i 28., kao i članci 353. i 428.,

               —

               glava VI.,

               —

               glava VII. (uz iznimku članka 479.stavka 1.), u mjeri u kojoj su odredbe navedene glave ograničene na potrebu osiguravanja privremene primjene Sporazuma u skladu s ovim člankom,

               —

               prilozi od I. do XXVI., Prilog XXVII. (uz iznimku nuklearnih pitanja), prilozi od XXVIII. do XXXVI. (uz iznimku Priloga XXXII. točke 3.),

               —

               prilozi od XXXVIII. do XLI., prilozi XLIII. i XLIV., kao i protokoli od I. do III.

         Članak 5.
   Za potrebe članka 211. Sporazuma, izmjene Sporazuma putem odluka Pododbora za oznake zemljopisnog podrijetla odobrava Komisija u ime Unije. Ako zainteresirane stranke ne mogu postići dogovor nakon primjedbi koje se odnose na oznaku zemljopisnog podrijetla, Komisija usvaja stajalište na osnovi postupka utvrđenog u članku 57. stavku 2. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (5).
   Članak 6.
   1.   Ime zaštićeno u pododjeljku 3. „Oznake zemljopisnog podrijetla” odjeljka 2. glave IV. poglavlja 9. Sporazuma može rabiti svaki gospodarski subjekt koji stavlja na tržište poljoprivredne proizvode, prehrambene proizvode, vina, aromatizirana vina ili jaka alkoholna pića koja su usklađena s odgovarajućom specifikacijom.
   2.   U skladu s člankom 207. Sporazuma, države članice i institucije Unije provode zaštitu predviđenu u člancima od 204. do 206. glave IV. Sporazuma, uključujući na zahtjev zainteresirane stranke.
   Članak 7.
   Sporazum se ne smije tumačiti kao da se njime dodjeljuju prava ili određuju obveze na koje se može izravno pozivati pred sudovima Unije ili država članica.
   Članak 8.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 23. lipnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         C. ASHTON

      (1)  Sporazum o partnerstvu i suradnji o uspostavi partnerstva između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane (SL L 49, 19.2.1998., str. 3.).

      (2)  Tekst Sporazuma objavljen je zajedno s Odlukom Vijeća 2014/295/EU od 17. ožujka 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju te njihovih država članica, s jedne strane, i Ukrajine, s druge strane, u pogledu preambule, članka 1. i glava I., II. i VII. Sporazuma (SL L 161, 29.5.2014., str. 1.).

      (3)  Datum od kojeg će se Sporazum privremeno primjenjivati objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije.

      (4)  Upućivanje u članku 369. točki (c) na „razvoj strategija financiranja usmjerenih na održavanje, ograničenja kapaciteta i infrastrukture” ne stvara nikakve obveze financiranja za države članice.

      (5)  SL L 343, 14.12.2012., str. 1.


title: 2008/578/EZ: Odluka Vijeća od 28. veljače 2008. o sklapanju Sporazuma između Europske zajednice i Vijeća Europe o suradnji Agencije Europske unije za temeljna prava i Vijeća Europe

text:
01/Sv. 17             HR                               Službeni list Europske unije                                                      137
32008D0578
L 186/6                                            SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE                                                  15.7.2008.
                                                           ODLUKA VIJEĆA
                                                         od 28. veljače 2008.
               o sklapanju Sporazuma između Europske zajednice i Vijeća Europe o suradnji Agencije Europske
                                               unije za temeljna prava i Vijeća Europe
                                                             (2008/578/EZ)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,                                                   ODLUČILO JE:
                                                                                Članak 1.
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a
posebno njegov članak 308., zajedno s člankom 300.                       U ime Europske zajednice odobrava se Sporazum između
stavkom 2. prvim podstavkom i člankom 300. stavkom 3.                    Europske zajednice i Vijeća Europe o suradnji Agencije Europske
prvim podstavkom,                                                        unije za temeljna prava i Vijeća Europe, kako je predviđeno
                                                                         člankom 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007.
uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
                                                                         Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,                                                       Članak 2.
                                                                         Predsjednik Vijeća ovlašćuje se da odredi jednu ili više osoba
budući da:                                                               ovlaštenih za potpisivanje Sporazuma kako bi se izrazio
                                                                         pristanak Zajednice da njime bude obvezana (2).
(1)     Uredba Vijeća (EZ) br. 168/2007 od 15. veljače 2007. o
        osnivanju Agencije Europske unije za temeljna prava (1)                                         Članak 3.
        predviđa uspostavu bliske suradnje između Agencije i             Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
        Vijeća Europe.
(2)     U ime Europske zajednice, Komisija je s Vijećem Europe           Sastavljeno u Bruxellesu 28. veljače 2008.
        postigla Sporazum između Europske zajednice i Vijeća
        Europe o suradnji Agencije Europske unije za temeljna
        prava i Vijeća Europe (dalje u tekstu Sporazum).                                                          Za Vijeće
                                                                                Predsjednik
(3)     Stoga bi Sporazum trebalo potpisati i odobriti,                                                            D. MATE
                                                                         (2) Datum stupanja na snagu Sporazuma Glavno tajništvo Vijeća objavit
(1) SL L 53, 22.2.2007., str. 1.                                             će u Službenom listu Europske unije.


title: Odluka (EU) 2017/1726 Europskog parlamenta od 27. travnja 2017. o razrješnici za izvršenje proračuna Agencije za europski GNSS za financijsku godinu 2015.

text:
               29.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 252/331

         ODLUKA (EU) 2017/1726 EUROPSKOG PARLAMENTA
   od 27. travnja 2017.
   o razrješnici za izvršenje proračuna Agencije za europski GNSS za financijsku godinu 2015.
   EUROPSKI PARLAMENT,

               —

               uzimajući u obzir završne godišnje financijske izvještaje Agencije za europski GNSS za financijsku godinu 2015.,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Revizorskog suda o godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji Agencije za europski GNSS za financijsku godinu 2015., s odgovorima Agencije (1),

               —

               uzimajući u obzir izjavu o jamstvu (2) u pogledu pouzdanosti računovodstvene dokumentacije te zakonitosti i pravilnosti povezanih transakcija, koju je podnio Revizorski sud za financijsku godinu 2015., u skladu s člankom 287. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir preporuku Vijeća od 21. veljače 2017. o razrješnici koju Agencija treba dobiti za izvršenje proračuna za financijsku godinu 2015. (05873/2017 – C8-0066/2017),

               —

               uzimajući u obzir članak 319. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir Uredbu (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (3), a posebno njezin članak 208.,

               —

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 912/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2010. o osnivanju Agencije za europski GNSS, stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1321/2004 o uspostavi struktura za upravljanje europskim programima satelitske radionavigacije i izmjeni Uredbe (EZ) br. 683/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (4), a posebno njezin članak 14.,

               —

               uzimajući u obzir Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 1271/2013 od 30. rujna 2013. o Okvirnoj financijskoj uredbi za tijela iz članka 208. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (5), a posebno njezin članak 108.,

               —

               uzimajući u obzir članak 94. Poslovnika i Prilog IV. Poslovniku,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Odbora za proračunski nadzor (A8-0148/2017),

               1.

               daje razrješnicu izvršnom direktoru Agencije za europski GNSS za izvršenje proračuna Agencije za financijsku godinu 2015.;

               2.

               iznosi svoje primjedbe u Rezoluciji u nastavku;

               3.

               nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku i Rezoluciju, koja je njezin sastavni dio, proslijedi izvršnom direktoru Agencije za europski GNSS, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu, te da ih da na objavu u Službenom listu Europske unije (serija L).

            Predsjednik

         Antonio TAJANI

            Glavni tajnik

         Klaus WELLE

      (1)  SL C 449, 1.12.2016., str. 214.

      (2)  Vidjeti bilješku 1.

      (3)  SL L 298, 26.10.2012., str. 1.

      (4)  SL L 276, 20.10.2010., str. 11.

      (5)  SL L 328, 7.12.2013., str. 42.