title: 98/213/EZ: Odluka Komisije od 9. ožujka 1998. o postupku potvrđivanja sukladnosti građevnih proizvoda prema članku 20. stavku 2. Direktive Vijeća 89/106/EEZ vezano uz opremu za unutarnje pregrade  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 064

               HR

               Službeni list Europske unije

               36

         31998D0213

               L 080/41

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               09.03.1998.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 9. ožujka 1998.
   o postupku potvrđivanja sukladnosti građevnih proizvoda prema članku 20. stavku 2. Direktive Vijeća 89/106/EEZ vezano uz opremu za unutarnje pregrade
   (Tekst značajan za EGP)
   (98/213/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/106/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na građevne proizvode (1), kako je izmijenjena Direktivom 93/68/EEZ (2), a posebno njezin članak 13. stavak 4.,
   budući da Komisija mora između dva postupka iz članka 13. stavka 3. Direktive 89/106/EEZ za potvrđivanje sukladnosti proizvoda odabrati „najmanje zahtjevan postupak koji ispunjava zahtjeve sigurnosti”; budući da to znači da je potrebno odlučiti je li postojanje tvorničkoga sustava kontrole proizvodnje u okviru odgovornosti proizvođača neophodan i dovoljan uvjet za potvrđivanje sukladnosti određenoga proizvoda ili skupine proizvoda, ili je, zbog razloga vezanih uz poštovanje kriterija iz članka 13. stavka 4., u tu svrhu potrebno uključivanje ovlaštenoga tijela za potvrđivanje;
   budući da se člankom 13. stavkom 4. zahtijeva da tako utvrđeni postupak mora biti naznačen u mandatima i tehničkim specifikacijama; budući da je stoga poželjno odrediti pojam proizvoda ili skupine proizvoda kako je utvrđen u mandatima i tehničkim specifikacijama;
   budući da su oba postupka predviđena člankom 13. stavkom 3. detaljno opisana u Prilogu III. Direktivi 89/106/EEZ; budući da je stoga potrebno točno odrediti metode kojima se navedena dva postupka moraju provesti, sukladno Prilogu III., za svaki proizvod ili skupinu proizvoda, budući da Prilog III. daje prednost određenim sustavima;
   budući da postupak iz članka 13. stavka 3. točke (a) odgovara sustavima koji su utvrđeni u Prilogu III. odjeljku 2. točki ii. mogućnosti prvoj, bez stalnoga nadzora, te mogućnosti drugoj i trećoj, i budući da postupak iz članka 13. stavka 3. točke (b) odgovara sustavima koji su utvrđeni u Prilogu III. odjeljku 2. točki i., te u Prilogu III. odjeljku 2. točki ii., u mogućnosti prvoj, sa stalnim nadzorom;
   budući da su mjere predviđene ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za graditeljstvo,
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sukladnost proizvoda i skupina proizvoda koji su navedeni u Prilogu I. potvrđuje se postupkom prema kojem je tvornički sustav kontrole proizvodnje u isključivoj odgovornosti proizvođača koji jamči da je proizvod sukladan odgovarajućim tehničkim specifikacijama.
   Članak 2.
   Sukladnost proizvoda koji su navedeni u Prilogu II. potvrđuje se postupkom prema kojem je, uz tvornički sustav kontrole proizvodnje kojim upravlja proizvođač, u ocjenu i nadzor kontrole proizvodnje ili samoga proizvoda uključeno i ovlašteno tijelo za potvrđivanje.
   Članak 3.
   Postupak potvrđivanja sukladnosti, kako je naveden u Prilogu III., naznačuje se u mandatima za europske tehničke specifikacije.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 9. ožujka 1998.

            Za Komisiju

         Martin BANGEMANN

            Član Komisije

      (1)  SL L 40, 11.2.1989., str. 12.

      (2)  SL L 220, 30.8.1993., str. 1.
   PRILOG I.
   Oprema za unutarnje pregrade iz materijala eurorazreda A (1), B (1), C (1), A (bez ispitivanja), D, E i F, namijenjene za uporabe koje podliježu zahtjevima u uvjetima požara.
   Oprema za unutarnje pregrade namijenjene za izoliranje požara.
   Oprema za unutarnje pregrade namijenjene za uporabe koje podliježu propisima o opasnim tvarima.
   Oprema za unutarnje pregrade namijenjene za uporabe koje podliježu propisima o „sigurnosti pri uporabi”.
   Oprema za unutarnje pregrade namijenjene za druge uporabe.

      (1)  Materijali čija se otpornost na požar ne mijenja tijekom postupka proizvodnje.
   PRILOG II.
   Oprema za unutarnje pregrade iz materijala eurorazreda A (1), B (1) i C (1), namijenjene za uporabe koje podliježu zahtjevima u uvjetima požara.

      (1)  Materijali čija se otpornost na požar mijenja tijekom postupka proizvodnje.
   PRILOG III.
   POTVRĐIVANJE SUKLADNOSTI

      Napomena: za opremu namijenjenu za više od jedne predviđene uporabe navedene u sljedećim skupinama proizvoda, zadaci ovlaštenoga tijela, koji proizlaze iz odgovarajućih sustava potvrđivanja sukladnosti, zbirni su.

   SKUPINA PROIZVODA

      OPREMA ZA UNUTARNJE PREGRADE (1/5)

   1.   Sustavi potvrđivanja sukladnosti

   Za dolje navedene proizvode i njihovu predviđenu uporabu, EOTA mora točno odrediti specifikaciju sljedećih sustava potvrđivanja sukladnosti u odgovarajućim smjernicama za europska tehnička odobrenja:

               Proizvod(i)

               Predviđena(-e) uporaba(-e)

               Razina(-e) ili razred(i)
               (otpornost na požar)

               Sustav(i) potvrđivanja sukladnosti

                  Oprema za unutarnje pregrade

               Za uporabe koje podliježu zahtjevima u uvjetima požara

               A (1), B (1) i C (1)

               1 (2)

               A (3), B (3) i C (3)

               3 (4)

               A (bez ispitivanja), D, E i F

               4 (5)

         2.   Uvjeti koje EOTA mora poštovati u specifikacijama sustava za potvrđivanje sukladnosti

   Specifikacija sustava mora biti izvediva i u slučaju da se djelovanje ne mora utvrditi za određeno svojstvo, budući da barem jedna država članica nema nikakve pravne zahtjeve za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1.2.3. interpretacijskih dokumenata). U tom se slučaju provjera takvoga svojstva ne smije nametnuti proizvođaču ako on ne želi označiti djelovanje proizvoda u tom pogledu.
   SKUPINA PROIZVODA

      OPREMA ZA UNUTARNJE PREGRADE (2/5)

   1.   Sustavi potvrđivanja sukladnosti

   Za dolje navedene proizvode i njihovu predviđenu uporabu, EOTA mora točno odrediti specifikaciju sljedećih sustava potvrđivanja sukladnosti u odgovarajućim smjernicama za europska tehnička odobrenja:

               Proizvod(i)

               Predviđena(-e) uporaba(-e)

               Razina(-e) ili razred(i)
               (otpornost na požar)

               Sustav(i) potvrđivanja sukladnosti

                  Oprema za unutarnje pregrade

               Za izolaciju požara

               bilo koja

               3 (6)

         2.   Uvjeti koje EOTA mora poštovati u specifikacijama sustava za potvrđivanje sukladnosti

   Specifikacija sustava mora biti izvediva i u slučaju da se djelovanje ne mora utvrditi za određeno svojstvo, budući da barem jedna država članica nema nikakve pravne zahtjeve za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1.2.3. interpretacijskih dokumenata). U tom se slučaju provjera takvoga svojstva ne smije nametnuti proizvođaču ako on ne želi označiti djelovanje proizvoda u tom pogledu.
   SKUPINA PROIZVODA

      OPREMA ZA UNUTARNJE PREGRADE (3/5)

   1.   Sustavi potvrđivanja sukladnosti

   Za dolje navedene proizvode i njihovu predviđenu uporabu, EOTA mora točno odrediti specifikaciju sljedećih sustava potvrđivanja sukladnosti u odgovarajućim smjernicama za europska tehnička odobrenja:

               Proizvod(i)

               Predviđena(-e) uporaba(-e)

               Razina(-e) ili razred(i)

               Sustav(i) potvrđivanja sukladnosti

                  Oprema za unutarnje pregrade

               Za uporabe koje podliježu propisima o opasnim tvarima (7)

               __

               3 (8)

         2.   Uvjeti koje EOTA mora poštovati u specifikacijama sustava za potvrđivanje sukladnosti

   Specifikacija sustava mora biti izvediva i u slučaju da se djelovanje ne mora utvrditi za određeno svojstvo, budući da barem jedna država članica nema nikakve pravne zahtjeve za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1.2.3. interpretacijskih dokumenata). U tom se slučaju provjera takvoga svojstva ne smije nametnuti proizvođaču ako on ne želi označiti djelovanje proizvoda u tom pogledu.
   SKUPINA PROIZVODA

      OPREMA ZA UNUTARNJE PREGRADE (4/5)

   1.   Sustavi potvrđivanja sukladnosti

   Za dolje navedene proizvode i njihovu predviđenu uporabu, EOTA mora točno odrediti specifikaciju sljedećih sustava potvrđivanja sukladnosti u odgovarajućim smjernicama za europska tehnička odobrenja:

               Proizvod(i)

               Predviđena(-e) uporaba(-e)

               Razina(-e) ili razred(i)

               Sustav(i) potvrđivanja sukladnosti

                  Oprema za unutarnje pregrade

               Za uporabe koje mogu predstavljati rizik za „sigurnost pri uporabi” i podložno predmetnim propisima

               __

               3 (9)

         2.   Uvjeti koje EOTA mora poštovati u specifikacijama sustava za potvrđivanje sukladnosti

   Specifikacija sustava mora biti izvediva i u slučaju da se djelovanje ne mora utvrditi za određeno svojstvo, budući da barem jedna država članica nema nikakve pravne zahtjeve za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1.2.3. dokumenata za tumačenje). U tom se slučaju provjera takvoga svojstva ne smije nametnuti proizvođaču ako on ne želi označiti djelovanje proizvoda u tom pogledu.
   SKUPINA PROIZVODA

      OPREMA ZA UNUTARNJE PREGRADE (5/5)

   1.   Sustavi potvrđivanja sukladnosti

   Za dolje navedene proizvode i njihovu predviđenu uporabu, EOTA mora točno odrediti specifikaciju sljedećih sustava potvrđivanja sukladnosti u odgovarajućim smjernicama za europska tehnička odobrenja:

               Proizvod(i)

               Predviđena(-e) uporaba(-e)

               Razina(-e) ili razred(i)

               Sustav(i) potvrđivanja sukladnosti

                  Oprema za unutarnje pregrade

               Za uporabe koje nisu navedene u 1/5, 2/5, 3/5 i 4/5

               __

               4 (10)

         2.   Uvjeti koje EOTA mora poštovati u specifikacijama sustava za potvrđivanje sukladnosti

   Specifikacija sustava mora biti izvediva i u slučaju da se djelovanje ne mora utvrditi za određeno svojstvo, budući da barem jedna država članica nema nikakve pravne zahtjeve za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1.2.3. interpretacijskih dokumenata). U tom se slučaju provjera takvoga svojstva ne smije nametnuti proizvođaču ako on ne želi označiti djelovanje proizvoda u tom pogledu.

      (1)  Materijali čija se otpornost na požar mijenja tijekom postupka proizvodnje.

      (2)  Sustav 1: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku i. Direktive 89/106/EEZ, bez revizijskoga ispitivanja uzoraka.

      (3)  Materijali čija se otpornost na požar ne mijenja tijekom postupka proizvodnje.

      (4)  Sustav 3: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost drugu.

      (5)  Sustav 4: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost treću.

      (6)  Sustav 3: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost drugu.

      (7)  Posebno one opasne tvari koje su definirane u Direktivi Vijeća 76/769/EEZ, s izmjenama.

      (8)  Sustav 3: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost drugu.

      (9)  Sustav 3: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost drugu.

      (10)  Sustav 4: Vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, mogućnost treću.


Odluka Komisije od 20/04/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7943 - DOW / DCC) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 05/12/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7375 - UTC / CIAT) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


Odluka Komisije od 08/07/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7281 - LUR BERRI / PAI PARTNERS / LABEYRIE FINE FOODS) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je francuski tekst vjerodostojan)


title: Odluka Vijeća br. 940/2014/EU od 17. prosinca 2014. o porezu „octroi de mer” u najudaljenijim francuskim regijama

text:
               23.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 367/1

         ODLUKA VIJEĆA br. 940/2014/EU
   od 17. prosinca 2014.
   o porezu „octroi de mer” u najudaljenijim francuskim regijama
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 349.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:

               (1)

               Odredbama Ugovora koje se primjenjuju na najudaljenije regije Unije, uključujući francuske prekomorske departmane, u načelu se ne dopušta razlika u oporezivanju između lokalnih proizvoda i proizvoda iz matične Francuske ili ostalih država članica. Međutim, člankom 349. Ugovora predviđa se mogućnost uvođenja posebnih mjera za te regije zbog postojanja stalnih poteškoća koja utječu na gospodarske i socijalne uvjete najudaljenijih regija.

               (2)

               Takvim se posebnim mjerama moraju uzeti u obzir posebne značajke i ograničenja tih regija, ali bez ugrožavanja cjelovitosti i dosljednosti pravnog poretka Unije, uključujući unutarnje tržište i zajedničke politike. Stalnost i kombinacija poteškoća s kojima se suočavaju najudaljenije regije Unije kako je navedeno u članku 349. Ugovora, a među kojima su udaljenost, ovisnost o sirovinama i energiji, obveza stvaranja većih zaliha, malo lokalno tržište s niskom razinom izvozne djelatnosti itd., podrazumijevaju veće troškove proizvodnje, a stoga i veću proizvodnu cijenu robe proizvedene lokalno, koja bez posebnih mjera ne bi bila jednako konkurentna kao roba proizvedena drugdje, čak i uzimajući u obzir trošak prijevoza potonje u francuske prekomorske departmane. Time bi se otežalo održavanje lokalne proizvodnje. Potrebno je primijeniti posebne mjere kako bi se poboljšanjem njezine konkurentnosti ojačala lokalna industrija. Odlukom Vijeća 2004/162/EZ (1) Francuskoj se do 31. prosinca 2014. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili njegova smanjenja za određene proizvode koji su proizvedeni u najudaljenijim francuskim regijama Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Reunionu i, od 1. siječnja 2014., Mayotteu. Prilog toj odluci sadržava popis proizvoda na koje se mogu primjenjivati izuzeća od poreza ili smanjenja poreza. Razlika između oporezivanja proizvoda proizvedenih lokalno i oporezivanja ostalih proizvoda ne smije prelaziti 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o proizvodu.

               (3)

               Francuska je zatražila zadržavanje sustava sličnog onom iz Odluke 2004/162/EZ i nakon 1. siječnja 2015. Ona ističe da su gore navedene poteškoće stalne, da je režimom oporezivanja predviđenim Odlukom 2004/162/EZ omogućeno zadržavanje, a u nekim slučajevima i razvoj lokalne proizvodnje te da taj režim ne daje prednost trgovačkim društvima korisnicima jer uvoz proizvoda na koje se primjenjuje diferencirano oporezivanje, globalno gledano, neprestano raste.

               (4)

               Francuska je za svaku predmetnu najudaljeniju regiju (Guadeloupe, Francusku Gvajanu, Martinik, Mayotte i Reunion), dostavila pet nizova popisa proizvoda za koje predlaže primjenu diferenciranog oporezivanja u iznosu od 10, 20 ili 30 postotnih bodova, ovisno o tome jesu li proizvodi proizvedeni lokalno. To se ne odnosi na najudaljeniju francusku regiju Sveti Martin.

               (5)

               Ovom se Odlukom provode odredbe članka 349. Ugovora i Francuskoj dopušta primjena diferenciranog oporezivanja na proizvode za koje je kao prvo dokazano postojanje lokalne proizvodnje, zatim, kao drugo, postojanje znatnog uvoza robe (uključujući iz matične Francuske i ostalih država članica) koji može ugroziti održavanje lokalne proizvodnje i, kao treće, postojanje dodatnih troškova koji povećavaju cijenu lokalne proizvodnje u usporedbi s proizvodima koji su drugdje proizvedeni, smanjujući time konkurentnost lokalno proizvedenih proizvoda. Dopušteno diferencirano oporezivanje ne bi smjelo prekoračiti dokazane dodatne troškove. Primjenom tih načela omogućila bi se provedba odredaba iz članka 349. Ugovora bez prekoračivanja onoga što je potrebno i bez stvaranja neopravdane prednosti u korist lokalne proizvodnje kako se ne bi ugrozila cjelovitost i dosljednost pravnog poretka Unije, uključujući očuvanje nenarušenog tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu i politika državnih potpora.

               (6)

               Kako bi se malim poduzećima obveze pojednostavnile, izuzećima ili smanjenjima poreza trebali bi biti obuhvaćeni svi gospodarski subjekti čiji je godišnji promet jednak ili veći od 300 000 EUR. Gospodarski subjekti čiji je godišnji promet niži od tog praga ne bi trebali podlijegati plaćanju poreza „octroi de mer”, ali zauzvrat oni ne smiju odbiti prethodno plaćeni iznos tog poreza.

               (7)

               Na sličan način, dosljednost sa zakonodavstvom Unije znači odbacivanje primjene diferencijalnog oporezivanja za sve prehrambene proizvode za koje se dodjeljuju potpore predviđene poglavljem III. Uredbe (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća. (2) Tom se odredbom sprečava da se pojačanim oporezivanjem proizvoda subvencioniranih porezom „octroi de mer” poništi ili umanji učinak financijske potpore poljoprivredi uvedene posebnim režimom opskrbe.

               (8)

               Ciljevi potpore društvenom i gospodarskom razvoju francuskih prekomorskih departmana, koji su već predviđeni Odlukom 2004/162/EZ, potvrđuju se zahtjevima u pogledu svrhe poreza „octroi de mer”. Uključivanje prihoda od poreza „octroi de mer” u sredstva gospodarskog i poreznog režima francuskih prekomorskih departmana i njihova namjena strategiji gospodarskog i društvenog razvoja francuskih prekomorskih departmana koja uključuje potporu za promicanje lokalnih djelatnosti pravna je obveza.

               (9)

               Potrebno je produljiti razdoblje primjene Odluke 2004/162/EZ za šest mjeseci, do 30. lipnja 2015. To bi razdoblje omogućilo Francuskoj da u svoje nacionalno pravo prenese ovu Odluku.

               (10)

               Režim se treba primjenjivati pet godina i šest mjeseci, do 31. prosinca 2020., kada se postojeće smjernice u području regionalnih državnih potpora također prestaju primjenjivati. Međutim, najprije će trebati procijeniti rezultate primjene tog mehanizma. Stoga bi Francuska do 31. prosinca 2017. trebala dostaviti izvješće o primjeni uvedenog režima oporezivanja kako bi se provjerio učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije. Izvješćem bi se trebalo provjeriti prelaze li porezne olakšice koje je Francuska odobrila za lokalno proizvedene proizvode ono što je nužno te jesu li te olakšice i dalje potrebne i proporcionalne. Izvješće bi također trebalo sadržavati analizu učinka uvedenog režima u pogledu cijena u najudaljenijim francuskim regijama. Na temelju tog izvješća Komisija bi Vijeću trebala dostaviti izvješće i, prema potrebi, prijedlog prilagodbe odredaba ove Odluke s obzirom na zaključke.

               (11)

               Kako bi se izbjegla pravna praznina, ova se Odluka treba primjenjivati od 1. srpnja 2015.

               (12)

               Ovom se Odlukom ne dovodi u pitanje moguća primjena članaka 107. i 108. Ugovora.

               (13)

               Svrha je ove Odluke utvrditi pravni okivr za porez „octroi de mer” od 1. siječnja 2015. S obzirom na hitnost, trebalo bi predvidjeti iznimku od osmotjednog razdoblja utvrđenog člankom 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Odstupajući od članaka 28., 30 i 110. Ugovora, Francuskoj se do 31. prosinca 2020. dopušta primjena izuzeća od poreza „octroi de mer” ili smanjenja poreza „octroi de mer” u pogledu proizvoda navedenih u Prilogu koji su lokalno proizvedeni u Guadeloupeu, Francuskoj Gvajani, Martiniku, Mayotteu i Reunionu kao najudaljenijim regijama u smislu članka 349. Ugovora.
   Ta izuzeća ili smanjenja moraju biti u skladu sa strategijom gospodarskog i društvenog razvoja predmetnih najudaljenijih regija, uzimajući u obzir okvir Unije, te doprinijeti promicanju lokalnih djelatnosti i pritom ne utjecati negativno na trgovinske uvjete u mjeri u kojoj je to suprotno zajedničkom interesu.
   2.   U odnosu na porezne stope koje se primjenjuju na slične proizvode koji nisu podrijetlom iz predmetnih najudaljenijih regija, primjenom potpunih izuzeća ili smanjenja iz stavka 1. ne smiju nastati razlike veće od:

               (a)

               deset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom A Priloga;

               (b)

               dvadeset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom B Priloga;

               (c)

               trideset postotnih bodova za proizvode predviđene dijelom C Priloga.

         Francuska se obvezuje osigurati da izuzeća ili smanjenja koja se primjenjuju na proizvode navedene u Prilogu ne prelaze postotak koji je nužan za održavanje, promicanje i razvoj lokalnih gospodarskih djelatnosti.
   3.   Francuska primjenjuje izuzeća ili smanjenja poreza iz stavaka 1. i 2. na gospodarske subjekte kojima je godišnji prihod jednak ili veći od 300 000 EUR. Svi gospodarski subjekti kojima su godišnji prihodi niži od tog praga ne podliježu porezu „octroi de mer”
   Članak 2.
   U pogledu proizvoda na koje je primijenjen poseban režim opskrbe na temelju poglavlja III. Uredbe (EU) br. 228/2013, francuska tijela primjenjuju isti režim oporezivanja kao i za lokalno proizvedene proizvode.
   Članak 3.
   1.   Francuska odmah obavješćuje Komisiju o režimima oporezivanja iz članka 1.
   2.   Francuska do 31. prosinca 2017. Komisiji podnosi izvješće o primjeni režima oporezivanja iz članka 1. u kojem se navodi učinak poduzetih mjera i njihov doprinos održavanju, promicanju i razvoju lokalnih gospodarskih djelatnosti, vodeći računa o poteškoćama s kojima se suočavaju najudaljenije regije.
   Na temelju tog izvješća Komisija dostavlja izvješće Vijeću i prema potrebi prijedlog za prilagodbu odredaba ove Odluke.
   Članak 4.
   U članku 1. stavku 1. Odluke 2004/162/EZ, datum „31. prosinca 2014.” zamjenjuje se datumom „30. lipnja 2015.”
   Članak 5.
   Članci od 1. do 3. primjenjuju se od 1. srpnja 2015.
   Članak 4. primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena Francuskoj Republici.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. L. GALLETTI

      (1)  Odluka Vijeća 2004/162/EZ od 10. veljače 2004. o porezu „octroi de mer” u francuskim prekomorskim departmanima i produljenju razdoblja valjanosti Odluke 89/688/EEZ (SL L 52, 21.2.2004., str. 64.).

      (2)  Uredba (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. ožujka 2013. o utvrđivanju posebnih mjera za poljoprivredu u najudaljenijim regijama Unije i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 247/2006 (SL L 78, 20.3.2013., str. 23.).

      PRILOG
      A.   Popis proizvoda u skladu s razvrstavanjem prema nomenklaturi Zajedničke carinske tarife (1)

      1.   Najudaljenija regija Guadeloupe
      0105 11, 0201, 0203, 0207, 0208, 0305 49 80, 0702, 0705 19, 0706100010, 0707 00 05, 0709 60 10, 0709 60 99, 1106, 2103 30 90, 2103 90 30, 2209 00 91, 2505, 2712 10 90, 2804, 2806, 2811, 2814, 2853 00 10, 3808, 4407 10, 4407 21 do 4407 29, 4407 99, 7003 12 99, 7003 19 90, 7003 20, 8419 19.
      2.   Najudaljenija regija Francuska Gvajana
      0105 11, 0702, 0709 60, 0805, 0807, 1006 20, 1006 30, 2505 10, 2517 10, 3824 50, 3919, 3920 43, 3920 51, 6810 11, 7215, 7606 osim 7606 91, 9405 60.
      3.   Najudaljenija regija Martinik
      0105 11, 0105 12, 0105 15, 0201, 0203, 0207, 0208 10, 0209, 0305, 0403 osim 0403 10, 0405, 0706, 0707, 0709 60, 0709 99, 0710 osim 0710 90, 0711, 0801 11 do 0801 19, 0802 90, 0803, 0804 30, 0804 50, 0805, 0809 10, 0809 40, 0810 30, 0810 90, 0812, 0813, 0910 91, 1102, 1106 20, 1904 10, 1904 20, 2001, 2005 osim 2005 99, 2103 30, 2103 90, 2104 10, 2505, 2710, 2711, 2712, 2804, 2806, 2811 osim 2811 21, 2814, 2836, 2853 00 10, 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3401, 3808, 3820, 4012 11, 4012 12, 4012 19, 4401, 4407 21 do 4407 29, 4408, 4409, 4415 20, 4421 90, 4811, 4820, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6902, 6904 10, 7006, 7003 12, 7003 19, 7113 do 7117, 7225, 7309, 7310 osim 7310 21, 7616 91, 7616 99, 8402 90, 8419 19, 8902, 8903 99, 9406.
      4.   Najudaljenija regija Mayotte
      0407, 0702, 0704 90 90, 0705 19, 0709 99 10, 0707 00 05, 0708 90, 0709 30, 0709 60, 0709 93 10, 0709 99 60, 0714, 0801 11, 0801 12, 0801 19, 0803, 0804 30, 0805 10, 0904 11, 0904 12, 0905, 1806, 2309 90 osim 2309 90 96, 3925 10 00, 3925 90 80, 3926 90 92, 3926 90 97, 6901, 6902, 9021 21 90.
      5.   Najudaljenija regija Reunion
      0105 11, 0105 12, 0105 13, 0105 15, 0207, 0208 10, 0208 90 30, 0208 90 98, 0209, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 0403, 0405 osim 0405 10, 0406 10, 0406 90, 0407, 0408, 0601, 0602, 0710, 0711 90 10, 0801, 0803, 0804, 0805, 0806, 0807, 0808, 0809, 0810, 0811, 0812, 0813, 0904, 0909 31, 0910 99 99, 1101 00 15, 1106 20, 1108 14, 1604 14, 1604 19, 1604 20, 1701, 1702, 1903, 1904, 2001, 2002 10, 2004 10 10, 2004 10 91, 2004 90 50, 2004 90 98, 2005 10, 2005 20, 2005 40, 2006, 2007 osim 2007999710, 2103 20, 2103 90, 2104, 2201, 2309 90 osim 2309 90 35 i 2309909690, 2710 19 81 do 2710 19 99, 3211, 3214, 3402, 3403 99, 3505 20, 3506 10,3808 92, 3808 99, 3809, 3811 90, 3814, 3820, 3824, 3921 11, 3921 13, 3921 90 90, 3925 10, 3926 90, 4009, 4010, 4016, 4407 10, 4409 10, 4409 21, 4409 29, 4415 20, 4421, 4811, 4820, 6306, 6801, 6811 89, 7007 29, 7009 osim 7009 10, 7312 90, 7314 osim 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49 i 7314 50, 7606, 8310, 8418 50, 8418 69, 8418 91, 8418 99, 8421 21 do 8421 29, 8471 30, 8471 41, 8471 49, 8537, 8706, 8707, 8708, 8902, 8903 99, 9001, 9021 21 90, 9021 29, 9405, 9406, 9506 21, 9506 29, 9619.
      B.   Popis proizvoda u skladu s razvrstavanjem prema nomenklaturi Zajedničke carinske tarife

      1.   Najudaljenija regija Guadeloupe
      0302, 0306 15, 0306 16, 0306 19, 0307 91, 0307 99, 0403, 0407, 0409, 0807 11,0807 19 90, 1601, 1602 41 10, 1604 20 10, 1806 31, 1806 32 10, 1806 32 90, 1806 90 31, 1806 90 60, 1901 20, 1902 11, 1902 19, 1905, 2105, 2106, 2201 90, 2202 10, 2202 90, 2207 10, 2208 40, 2309 90 osim 2309903130, 2309 90 51 i 2309909690, 2523 29, 2828, 3101, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20, 3208, 3209, 3305 10, 3401, 3402, 3406, 3917 osim 3917 10 10, 3919, 3920, 3923, 3924 10, 3925 10, 3925 30, 3925 90, 3926 90, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 90, 4821 10, 4821 90, 4823 40, 4823 61, 4823 69, 4823 70 10, 4910, 4911 10, 6303 12, 6303 91, 6303 92 90, 6303 99 90, 6306 12, 6306 19, 6306 30, 6810 osim 6810 11 10, 7213 10, 7213 91 10, 7214 20, 7214 99 10, 7308 30, 7308 40, 7308 90 59, 7308 90 98, 7309 00 10, 7310 10, 7310 21 11, 7310 21 19, 7310 29, 7314 osim 7314 12, 7610 10, 7610 90 90, 7616 99 90, 9001 40, 9404 10, 9404 21, 9406 00 20.
      2.   Najudaljenija regija Francuska Gvajana
      0201, 0203, 0204, 0206 10 95, 0206 10 98, 0206 30, 0206 80 99, 0207 11, 0207 13, 0207 41, 0207 43, 0208 10, 0208 90 10, 0208 90 30, 0209 10 90, 0209 90, 0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 99, 0302, 0303 89, 0304, 0305 39 90, 0305 49 80, 0305 59 80, 0305 69 80, 0306 17, 0403 10, 0406 10, 0406 40, 0406 90, 0901 osim 0901 90, 1601, 1602, 1604 11 do 1604 20, 1605 10 do 1605 29, 1605 52 do 1605 54, 1905, 2001 90 10, 2001 90 20, 2001 90 40, 2001 90 70, 2001 90 92, 2001 90 97, 2006 00 10, 2006 00 31, 2006 00 35, 2006003881, 2006003889, 2006 00 91, 2006009999, 2008 11, 2008 99 osim 2008994819, 2008994899, 2008994980, 2103, 2105, 2106 90 98, 2201, 2202, 2208 40, 2309 90 osim 2309909690, 2309909630, 2309903130, 2309 90 35, 2309 90 43, 2309904120, 2309904180 i 2309 90 51, 2828 90, 3208 90, 3209 10, 3402, 3809 91, 3923 osim 3923 10, 3923 40 i 3923 90, 3925, 3926 90, 4201, 4817, 4818, 4819 40, 4819 50, 4819 60, 4820 10, 4821 10, 4823 69, 4823 90 85, 4905 91, 4905 99, 4909, 4910, 4911, 5907, 6109, 6205, 6206, 6306 12, 6306 19, 6307 90 98, 6802 23, 6802 29, 6802 93, 6802 99, 6810 19, 6815, 7006 00 90, 7009, 7210, 7214 20, 7214 99, 7216, 7301, 7306, 7308 10, 7308 30, 7308 90, 7309, 7310 osim 7310 21 11 i 7310 21 19, 7314, 7326 90 98, 7411, 7412, 7604, 7607, 7610 10, 7610 90, 7612 10, 7612 90 30, 7612 90 80, 7616 91, 7616 99, 7907, 8211, 8421210090, 8537 10, 9404 21, 9405 20, 9405 40.
      3.   Najudaljenija regija Martinik
      0210 11, 0210 12, 0210 19, 0210 20, 0210 99 41, 0210 99 49, 0210 99 51, 0210 99 59, 0302, 0303, 0304, 0306, 0307, 0403 10, 0406 10, 0406 90 50, 0407, 0408 99, 0409, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0704 90, 0705, 0710 90, 0807, 0811, 1601, 1602, 1604 20, 1605 10, 1605 21, 1605 62, 1702, 1704 90 61, 1704 90 65, 1704 90 71, 1806, 1902, 2005 99, 2105, 2106, 2201, 2202 10, 2202 90, 2208 40, 2309 osim 2309909630, 2517 10, 2523 21, 2523 29, 2811 21, 2828 10, 2828 90, 3101, 3102, 3103, 3104, 3105, 3208, 3209, 3210, 3211, 3212, 3213, 3214, 3215, 3303, 3304, 3305, 3402, 3406, 3917, 3919, 3920, 3921 11, 3921 19, 3923 21, 3923 29, 3923 30, 3924, 3925, 3926 10, 3926 30, 3926 90 92, 4418 10, 4418 20, 4418 90, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 40, 4818 90, 4819, 4821, 4823, 4902, 4907 00 90, 4909, 4910, 4911 10, 6103, 6104, 6105, 6107, 6109 10, 6109 90 20, 6109 90 90, 6203, 6204, 6205, 6207, 6208, 6805, 6810 11, 6810 19, 6810 91, 6811 81, 6811 82, 7015 10, 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610, 8421 21, 8708 21 90, 8708 99 97, 8716 40, 8901 90 10, 9021 21, 9021 29, 9401 30, 9401 51, 9401 59, 9401 69, 9401 71, 9401 79, 9401 90, 9403, 9404 10, 9404 21, 9405 60.
      4.   Najudaljenija regija Mayotte
      0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 4407, 4409, 4414, 4418, 4419, 4420, 4421, 4819, 4821, 4902, 4909, 4910, 4911, 7003, 7005, 7210, 7212 30, 7216 61 90, 7216 91 10, 7301, 7308 30, 7312, 7314, 7326 90 98, 7606, 7610 10, 8310, 9401 69, 9401 90 30, 9403 20 80, 9403 40, 9406 00 31, 9406 00 38.
      5.   Najudaljenija regija Reunion
      0306 11, 0306 16, 0306 17, 0306 21, 0306 26, 0306 27, 0307 11, 0307 19, 0307 59, 0409, 0603, 0604 20 40, 0604 90 91, 0604 90 99, 0709 60, 0901 21, 0901 22, 0910 11, 0910 12, 0910 30, 0910 91 10, 0910 91 90, 1516 20, 1601, 1602, 1605,1704, 1806, 1901, 1902, 1905, 2005 51, 2005 59, 2005 99 10, 2005 99 30, 2005 99 50, 2005 99 80, 2008 osim 2008191980, 2008305590, 2008405190, 2008405990, 2008506190, 2008605090, 2008706190, 2008805090, 2008975990 i 2008994980, 2105, 2106 90, 2208 40, 2309 10, 3208, 3209, 3210, 3212, 3301 12, 3301 13, 3301 24, 3301 29, 3301 30, 3401 11, 3917, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20, 3925 30, 4012, 4418, 4818 10, 4819 10, 4819 20, 4821, 4823 70, 4823 90, 4909, 4910, 4911 10, 4911 91, 7216 61 10, 7308 osim 7308 90, 7309, 7310, 7314 20, 7314 39, 7314 41, 7314 49, 7314 50, 7326, 7608, 7610, 7616 91, 7616 99 90, 8419 19, 8528 51, 8528 71, 8528 72, 8528 73, 9401 osim 9401 10 i 9401 20, 9403, 9404 10, 9506 99 90.
      C.   Popis proizvoda u skladu s razvrstavanjem prema nomenklaturi Zajedničke carinske tarife

      1.   Najudaljenija regija Guadeloupe
      0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101, 1701, 2007, 2009 osim 2009119998, 2009499990, 2009791990, 2009896990, 2009897390, 2009899799, 2009905939 i 2009905990, 2208 70 (2), 2208 90 (2), 7009 91, 7009 92.
      2.   Najudaljenija regija Francuska Gvajana
      1702, 2007, 2009 osim 2009119998, 2009311999, 2009499990, 2009893690, 2009819990 i 2009909880, 2203, 2208 70 (2), 2208 90 (2), 4403 49, 4403 99 95, 4407 22, 4407 29, 4407 99 96, 4409 29 91, 4409 29 99, 4418 10 10, 4418 10 90, 4418 20 10, 4418 20 80, 4418 40, 4418 50, 4418 60, 4418 90, 4420 10, 9403 40 10, 9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38.
      3.   Najudaljenija regija Martinik
      0901 21, 0901 22, 1006 30, 1006 40, 1101 00 11, 1101 00 15, 1701, 1901, 1905, 2006 00 10, 2006 00 35, 2006 00 91, 2007 osim 2007109915, 2007993315 i 2007993929, 2008 osim 2008 20 51, 2008506190, 2008605010, 2008805090, 2008939390, 2008975190, 2008975990, 2008994894, 2008994899, 2008994980 i 2008999990, 2009 osim 2009119996, 2009119998, 2009199899, 2009299990, 2009393919, 2009393999, 2009493091, 2009493099, 2009499190, 2009695110, 2009791191, 2009791199, 2009899799 (3), 2009899999 (3) i 2009905990 (3), 2203, 2204 29, 2205, 2208 70 (2), 2208 90 (2), 7009 91, 7009 92, 7212 30, 9001 40.
      4.   Najudaljenija regija Mayotte
      0401, 0403, 0406, 1601, 1602, 1901, 1905, 2105, 2201, 2202, 2203, 3301 29 11, 3301 29 31, 3401, 3402, 9404 29 90.
      5.   Najudaljenija regija Reunion
      0905 10, 1512 19, 1514 19 90, 1515 29, 2009 osim 2009119996, 2009199899, 2009299990, 2009393119, 2009691910, 2009695110, 2009791990, 2009799820, 2009896990 (2), 2009897390, 2009899799 (2), 2009899999 (2), 2009905180 i 2009 90 59 (2), 2202 10, 2202 90, 2203, 2204 21 79, 2204 21 80, 2204 21 83, 2204 21 84, 2204 29 83, 2204 29 84, 2206 00 59, 2206 00 89, 2208 70 (3), 2208 90 (3), 2402 20, 7113, 7114, 7115, 7117, 7308 90, 9404 21 10, 9404 21 90, 9404 29 10, 9404 29 90.

         (1)  Prilog I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, 7.9.1987., str. 1.).

         (2)  Samo proizvodi na osnovi ruma iz tarifnog broja 2208 40.

         (3)  Kada je vrijednost Brix proizvoda veća od 20.


title: 2002/925/EZ: Odluka Komisije od 25. studenoga 2002. o izmjeni Odluke 1999/120/EZ o sastavljanju privremenih popisa objekata u trećim zemljama, iz kojih države članice dopuštaju uvoz životinjskih crijeva, u odnosu na Oman (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 4538)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               137

         32002D0925

               L 322/47

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 25. studenoga 2002.
   o izmjeni Odluke 1999/120/EZ o sastavljanju privremenih popisa objekata u trećim zemljama, iz kojih države članice dopuštaju uvoz životinjskih crijeva, u odnosu na Oman
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 4538)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2002/925/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 95/408/EZ od 22. lipnja 1995. o uvjetima za sastavljanje, u prijelaznom razdoblju, privremenih popisa objekata u trećim zemljama iz kojih je državama članicama odobren uvoz određenih proizvoda životinjskog podrijetla, proizvoda ribarstva ili živih školjkaša (1), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2001/4/EZ (2), a posebno njezin članak 2. stavak 4.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Komisije 1999/120/EZ (3), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2002/483/EZ (4), sastavljeni su privremeni popisi objekata u trećim zemljama koji proizvode životinjska crijeva.

               (2)

               Oman je proslijedio naziv objekta koji proizvodi životinjska crijeva i za koji odgovorna tijela potvrđuju da je objekt u skladu s pravilima Zajednice.

               (3)

               Stoga se za Oman može sastaviti privremeni popis tog objekta. Odluka 1999/120/EZ stoga se treba primjereno izmijeniti.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U Prilog Odluci 1999/120/EZ dodaje se sljedeći redak za Oman:

      „País: OMÁN — Land: OMAN — Land: OMAN — Χώρα: ΟΜΑΝ — Zemlja: OMAN — Pays: OMAN — Paese: OMAN — Land: OMAN — País: OMĂ — Maa: OMAN — Land: OMAN

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  OM-83-NCP

                  National Casing Processing Co. LLC

                  Buraimi

                  —

                      (5)

   Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. studenoga 2002.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 243, 11.10.1995., str. 17.

      (2)  SL L 2, 5.1.2001., str. 21.

      (3)  SL L 36, 10.2.1999., str. 21.

      (4)  SL L 166, 25.6.2002., str. 25.

      (5)  Izuzimajući crijeva od dvanaesnika do debelog crijeva goveda svih dobnih skupina, ili proizvoda dobivenih od njih, kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 999/2001 od 22. svibnja 2001. Ovo izuzeće ne odnosi se na takve proizvode koji su dobiveni od životinja oteljenih, neprekidno uzgajanih i zaklanih u Argentini, Australiji, Brazilu, Čileu, Kostarici, Novom Zelandu, Nikaragvi, Panami, Paragvaju i Urugvaju.”


Odluka Komisije od 19/10/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8659 - EQUISTONE PARTNERS EUROPE SAS / GROUPE BRUNEAU) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na francuskom jeziku)


Odluka Komisije od 11/07/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8538 - IFM / OHL / OHL MEXICO) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2008/431/EZ: Odluka Vijeća od 5. lipnja 2008. o ovlašćivanju nekih država članica za ratifikaciju ili pristupanje, u interesu Europske zajednice, Haškoj konvenciji iz 1996. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznanju, ovrsi i suradnji u području roditeljske odgovornosti i mjerama za zaštitu djece te o ovlašćivanju određenih država članica da daju izjave o primjeni mjerodavnih unutarnjih pravila prava Zajednice#Konvencija o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznanju, ovrsi i suradnji u odnosu na roditeljsku odgovornost i o mjerama za zaštitu djece

text:
               19/Sv. 008

               HR

               Službeni list Europske unije

               166

         32008D0431

               L 151/36

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               05.06.2008.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 5. lipnja 2008.
   o ovlašćivanju nekih država članica za ratifikaciju ili pristupanje, u interesu Europske zajednice, Haškoj konvenciji iz 1996. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznanju, ovrsi i suradnji u području roditeljske odgovornosti i mjerama za zaštitu djece te o ovlašćivanju određenih država članica da daju izjave o primjeni mjerodavnih unutarnjih pravila prava Zajednice
   (2008/431/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 61. točku (c) i članak 67. stavak 1. u vezi s člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Zajednica radi u smjeru stvaranja zajedničkog pravosudnog okvira koji se temelji na načelu uzajamnog priznanja sudskih odluka.

               (2)

               Konvencija o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznanju, ovrsi i suradnji u području roditeljske odgovornosti i mjerama za zaštitu djece koja je zaključena 19. listopada 1996. u okviru Haške konferencije o privatnom međunarodnom pravu (dalje u tekstu „Konvencija”) predstavlja važan doprinos zaštiti djece na međunarodnoj razini. Stoga je poželjno da se njene odredbe počnu primjenjivati čim prije.

               (3)

               Odluka Vijeća 2003/93/EZ od 19. prosinca 2002. (2) ovlastila je države članice da potpišu Konvenciju u interesu Zajednice. Te države koje su države članice Zajednice u to vrijeme, potpisale su Konvenciju dana 1. travnja 2003., osim Nizozemske koja ju je ranije potpisala. Druge države članice koje nisu bile države članice Zajednice na dan 1. travnja 2003. također su potpisale Konvenciju.

               (4)

               Po donošenju Odluke 2003/93/EZ Vijeće i Komisija sporazumni su da nakon Odluke slijedi prijedlog Komisije za odluku Vijeća koja bi ovlašćivala države članice da ratificiraju ili pristupe Konvenciji u interesu Europske zajednice u odgovarajuće vrijeme.

               (5)

               Neke su države članice već ratificirale Konvenciju ili joj pristupile.

               (6)

               Neki članci Zajednice utječu na sekundarno zakonodavstvo Zajednice o nadležnosti, priznanju i izvršenju presuda u bračnim sporovima i sporovima o roditeljskoj odgovornosti (3). Države članice zadržavaju nadležnost u područjima na koje se odnosi Konvencija a na koje ne utječe pravo Zajednice. Sukladno tome, Zajednica i države članice zajednički su nadležne za zaključivanje Konvencije.

               (7)

               Sukladno Konvenciji, samo suverene države mogu biti njene ugovorne stranke. Iz tog razloga Zajednica ne može ratificirati Konvenciju ili joj pristupiti.

               (8)

               Vijeće bi, stoga, iznimno trebalo ovlastiti države članice da ratificiraju Konvenciju ili joj pristupe u interesu Zajednice, pod uvjetima navedenim u ovoj Odluci, osim država članica koje su već ratificirale Konvenciju ili ju potpisale.

               (9)

               S ciljem osiguravanja primjene pravila Zajednice o priznanju i izvršenju presuda unutar Zajednice, članak 2. Odluke 2003/93/EZ zahtijevao je od država članica davanje izjave prilikom potpisivanja Konvencije.

               (10)

               Države članice koje su potpisale Konvenciju 1. travnja 2003. tom su prigodom dale izjavu iz članka 2. Odluke 2003/93/EZ. Druge države članice, koje nisu potpisale Konvenciju sukladno Odluci 2003/93/EZ, dale su izjavu nakon što su pristupile Europskoj uniji. Međutim, neke države članice nisu dale izjavu te bi stoga trebale sada dati izjavu iz članka 2. ove Odluke.

               (11)

               Države članice koje su ovlaštene ratificirati Konvenciju ili joj pristupiti na temelju ove Odluke, trebale bi to učiniti istodobno. Stoga bi te države članice trebale razmjenjivati informacije o stanju njihovih postupaka ratifikacije i pristupanja kako bi se pripremilo istodobno pohranjivanje njihovih instrumenata ratifikacije ili pristupanja.

               (12)

               Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (13)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, ona ju ne obvezuje niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Vijeće ovlašćuje Belgiju, Njemačku, Irsku, Grčku, Španjolsku, Francusku, Italiju, Cipar, Luksemburg, Maltu, Nizozemsku, Austriju, Poljsku, Portugal, Rumunjsku, Finsku, Švedsku i Ujedinjenu Kraljevinu da ratificiraju ili pristupe Haškoj konvenciji iz 1996. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznanju, ovrsi i suradnji u području roditeljske odgovornosti i mjerama za zaštitu djece (dalje u tekstu Konvencija), u interesu Zajednice, sukladno uvjetima iz članaka 3. i 4.
   2.   Tekst Konvencije priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Vijeće ovlašćuje Bugarsku, Cipar, Latviju, Maltu, Nizozemsku i Poljsku dati sljedeću izjavu:

      „Članci 23., 26. i 52. Konvencije dopuštaju državama članica određeni stupanj fleksibilnosti kako bi primijenile jednostavan i brz režim priznanja i izvršenja presuda. Pravila Zajednice omogućuju sustav priznavanja i izvršenja koji je jednako povoljan kao i pravila iz Konvencije. Sukladno tome, presuda suda države članice Europske unije u pogledu pitanja koja se odnose na Konvenciju priznaje se i izvršenje se provodi u … (4) primjenom odgovarajućih unutarnjih pravila prava Zajednice (5).

   Članak 3.
   1.   Države članice iz članka 1. stavka 1. poduzimaju potrebne korake za istodobno pohranjivanje svojih instrumenata ratifikacije ili pristupanja pri Ministarstvu vanjskih poslova Kraljevine Nizozemske, ako je moguće prije 5. lipnja 2010.
   2.   Države članice iz stavka 1. razmjenjuju informacije sa Komisijom u okviru Vijeća, prije 5. prosinca 2009., na očekivani dan završetka njihovih parlamentarnih postupaka koji se zahtijevaju za ratifikaciju ili pristupanje. Temeljem toga, određuju se datum i načini istovremenog pohranjivanja.
   Članak 4.
   Države članice iz članka 1. stavka 1. pisanim putem obavješćuju Ministarstvo vanjskih poslova Kraljevine Nizozemske o završetku parlamentarnih postupaka potrebnih za ratifikaciju ili pristupanje, navodeći da će njihovi instrumenti ratifikacije ili pristupanja biti pohranjeni kasnije u skladu s ovom Odlukom.
   Članak 5.
   Odluka se primjenjuje od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena svim državama članicama osim Danskoj, Češkoj, Estoniji, Litvi, Mađarskoj, Sloveniji i Slovačkoj.

      Sastavljeno u Luxembourgu 5. lipnja 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. MATE

      (1)  SL C 82 E, 1.4.2004., str. 307.

      (2)  SL L 48, 21.2.2003., str. 3.

      (3)  SL L 338, 23.12.2003., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2116/2004 (SL L 367, 14.12.2004., str. 1.).

      (4)  Država članica daje izjavu.

      (5)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 ima važnu ulogu na tom području, budući da se odnosi na nadležnost, priznanje i izvršenje presuda u bračnim sporovima i sporovima o roditeljskoj odgovornosti”.
    ---documentbreak---

               5.6.2008

               HR

               L 151/

      KONVENCIJA O NADLEŽNOSTI, MJERODAVNOM PRAVU, PRIZNANJU, OVRSI I SURADNJI U ODNOSU NA RODITELJSKU ODGOVORNOST I O MJERAMA ZA ZAŠTITU DJECE

   Države potpisnice ove Konvencije,
   imajući u vidu potrebu poboljšanja zaštite djece u međunarodnim okolnostima,
   u želji da se izbjegnu sukobi između njihovih pravnih poredaka glede nadležnosti, mjerodavnog prava, priznanja i ovrhe mjera za zaštitu djece,
   ukazujući na važnost međunarodne suradnje za zaštitu djece,
   potvrđujući da najbolji interesi djeteta moraju biti od primarne važnosti,
   uzimajući u obzir da je Konvenciju od 5. listopada 1961. godine, u svezi ovlasti tijela i mjerodavnog prava za zaštitu malodobnih osoba, potrebno revidirati,
   u želji da o tome uspostave zajedničke odredbe, uzimajući u obzir Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravima djeteta od 20. studenog 1989.,
   suglasile su se sa sljedećim odredbama:
   POGLAVLJE I.

      PODRUČJE PRIMJENE KONVENCIJE

   Članak 1.
   1.   Ciljevi ove Konvencije su:

               (a)

               odrediti državu čija su tijela nadležna poduzimati mjere usmjerene zaštiti osobe i imovine djeteta;

               (b)

               odrediti koje će pravo ta tijela primjenjivati u izvršavanju svoje nadležnosti;

               (c)

               odrediti pravo mjerodavno za roditeljsku odgovornost;

               (d)

               osigurati priznanje i ovrhu tih mjera zaštite u svim državama ugovornicama;

               (e)

               uspostaviti takvu suradnju među tijelima država ugovornica koja je nužna da se postigne svrha ove Konvencije.

         2.   U svrhe ove Konvencije izraz „roditeljska odgovornost” obuhvaća roditeljsko pravo, ili svaki sličan odnos glede ovlasti kojim se utvrđuju prava, ovlasti i odgovornosti roditelja, skrbnika ili drugih zakonskih zastupnika povezanih s osobom ili imovinom djeteta.
   Članak 2.
   Ova se Konvencija primjenjuje na djecu od trenutka njihovog rođenja do navršenih 18 godina.
   Članak 3.
   Mjere spomenute u članku 1. mogu se posebice odnositi na:

               (a)

               dodjelu, ostvarivanje, prestanak ili ograničenje roditeljske odgovornosti, kao i njezino prenošenje;

               (b)

               prava skrbi, uključujući prava povezana s brigom o osobi djeteta i, posebice, pravo odlučivanja o boravištu djeteta, kao i prava pristupa, uključujući i pravo da se dijete kroz neko ograničeno vrijeme odvede u mjesto koje nije djetetovo redovito boravište;

               (c)

               skrbništvo, tutorstvo i slične institucije;

               (d)

               određivanje i utvrđivanje djelovanja svake osobe ili tijela koji se brinu o djetetovoj osobi ili imovini, koji dijete zastupaju ili mu pomažu;

               (e)

               smještaj djeteta u udomiteljsku obitelj ili u ustanovu za skrb o djeci, ili pružanje skrbi putem kafale ili neke druge slične ustanove;

               (f)

               nadzor od strane javnog tijela ovlaštenog za skrb o djetetu, nad svakom osobom kojoj je dijete povjereno;

               (g)

               upravljanje, zaštitu ili raspolaganje imovinom djeteta.

         Članak 4.
   Konvencija se ne primjenjuje na:

               (a)

               utvrđivanje ili osporavanje odnosa roditelj-dijete;

               (b)

               odluke o posvojenju, mjere koje prethode posvojenju, poništenje ili opoziv posvojenja;

               (c)

               ime i prezimena djeteta;

               (d)

               osamostaljenje;

               (e)

               obveze uzdržavanja;

               (f)

               trust ili nasljeđivanje;

               (g)

               socijalno osiguranje;

               (h)

               javne mjere opće prirode u području obrazovanja ili zdravlja;

               (i)

               mjere poduzete kao rezultat kaznenih djela počinjenih od strane djece;

               (j)

               odluke o pravu na azil i na useljenje.

         POGLAVLJE II.

      NADLEŽNOST

   Članak 5.
   1.   Sudska ili upravna tijela države ugovornice redovitog boravišta djeteta nadležna su poduzimati mjere usmjerene na zaštitu djetetove osobe ili imovine.
   2.   Prema članku 7., u slučaju promjene redovitog boravišta djeteta u drugu državu ugovornicu, nadležna su tijela države novog redovitog boravišta djeteta.
   Članak 6.
   1.   Za djecu izbjeglice i djecu koja su, zbog nemira do kojih je došlo u njihovoj zemlji, raseljena u inozemstvu, tijela države ugovornice na čijem se državnom području nalaze ta djece uslijed njihovog raseljavanja, imat će nadležnost predviđenu člankom 5. stavkom 1.
   2.   Odredbe prethodnog stavka također se primjenjuju na djecu čije se redovito boravište ne može utvrditi.
   Članak 7.
   1.   U slučaju protupravnog odvođenja ili zadržavanja djeteta, tijela države ugovornice u kojoj je dijete imalo redovito boravište neposredno prije nego što je odvedeno ili zadržano, zadržavaju svoju nadležnost sve dok dijete ne stekne redovito boravište u drugoj državi, i

               (a)

               određena osoba, ustanova ili drugo tijelo koje ima pravo skrbi ne prihvati ovo odvođenje ili zadržavanje; ili

               (b)

               dijete u toj drugoj državi boravi u razdoblju od najmanje godinu dana nakon što je osoba, ustanova ili drugo tijelo, koje ima pravo skrbi, saznala ili je trebala saznati gdje se dijete nalazi, da više ne traje postupak po zahtjevu koji je u tom razdoblju podnesen i da se dijete uklopilo u svoje novo okruženje.

         2.   Odvođenje ili zadržavanje djeteta smatra se protupravnim ako:

               (a)

               su time povrijeđena prava skrbi dodijeljena osobi, ustanovi ili nekom drugom tijelu, bilo zajednički ili pojedinačno, prema pravu države u kojoj je dijete imalo redovito boravište neposredno prije odvođenja ili zadržavanja; te

               (b)

               su se u vrijeme odvođenja ili zadržavanja ta prava ostvarivala bilo zajednički ili pojedinačno, ili bi se ta prava ostvarivala da nije bilo odvođenja ili zadržavanja.

         Prava skrbi spomenuta u podstavku a) ovoga članka mogu proizaći, prije svega, primjenom prava ili na temelju sudske ili upravne odluke, ili na temelju sporazuma koji ima pravni učinak po pravu te države.
   3.   Sve dok tijela navedena u stavku 1. imaju nadležnost, tijela države ugovornice u koju je dijete odvedeno ili u kojoj je zadržano, mogu poduzimati samo one žurne mjere na temelju članka 11. koje su potrebne za zaštitu osobe ili imovine djeteta.
   Članak 8.
   1.   Iznimno, tijelo države ugovornice koje je nadležno sukladno člancima 5. ili 6., ako smatra da bi u određenom slučaju tijelo druge države ugovornice bilo prikladnije za procjenu najboljeg interesa djeteta, može

               —

               zatražiti da to drugo tijelo izravno ili uz pomoć središnjeg tijela svoje države, preuzme nadležnost za poduzimanje onih mjera zaštite koje smatra potrebnim; ili

               —

               obustaviti postupak u predmetnom slučaju i pozvati stranke da podnesu takav zahtjev nadležnom tijelu te druge države.

         2.   Države ugovornice čijim se tijelima upućuje zahtjev iz prethodnog stavka su:

               (a)

               država čiji je dijete državljanin,

               (b)

               država u kojoj se nalazi djetetova imovina,

               (c)

               država čijim je tijelima podnesen zahtjev za razvod braka ili zakonsko razdvajanje djetetovih roditelja, ili za poništaj njihova braka,

               (d)

               država s kojom dijete ima najužu vezu.

         3.   Odnosna tijela mogu pristupiti razmjeni stajališta.
   4.   Tijelo kojem je upućen zahtjev, kao što je predviđeno u stavku 1. može preuzeti nadležnost, umjesto tijela koje je nadležno sukladno člancima 5. ili 6., ako smatra da je to u najboljem interesu djeteta.
   Članak 9.
   1.   Ako tijela države ugovornice navedene u članku 8. stavku 2. smatraju da su ona prikladnija da u određenom slučaju odrede djetetov najbolji interes, ona mogu

               —

               zatražiti od nadležnog tijela države ugovornice u kojoj dijete ima redovito boravište, izravno ili uz pomoć središnjih tijela te države, da u okviru svoje nadležnosti poduzmu mjere zaštite koje smatraju potrebnima, ili

               —

               pozvati stranke da takav zahtjev podnesu tijelima države ugovornice u kojoj dijete ima redovito boravište.

         2.   Odnosna tijela mogu pristupiti razmjeni stajališta.
   3.   Tijelo koje je podnijelo zahtjev može imati nadležnost umjesto tijela države ugovornice u kojoj dijete ima redovito boravište jedino ako potonje tijelo prihvati taj zahtjev.
   Članak 10.
   1.   Ne dovodeći u pitanje odredbe članaka od 5. do 9., tijela države ugovornice koja su nadležna za odlučivanje o zahtjevu za razvod braka ili o zakonskom razdvajanju roditelja djeteta koje ima redovito boravište u nekoj drugoj državi ugovornici, ili za poništaj njihova braka, mogu, ako tako predviđa pravo njihove države, poduzeti mjere usmjerene na zaštitu osobe i imovine tog djeteta ako

               (a)

               u vrijeme započinjanja tog postupka jedan od djetetovih roditelja ima redovito boravište u toj državi i ako jedan od njih ima roditeljsku odgovornost glede tog djeteta, i

               (b)

               su nadležnost tih tijela za poduzimanje takvih mjera prihvatili roditelji, odnosno neka druga osoba koja ima roditeljsku odgovornost glede tog djeteta te ako je to u najboljem djetetovom interesu.

         2.   Nadležnost predviđena stavkom 1. za poduzimanje mjera za zaštitu djeteta prestaje čim odluka kojom se odobrava ili odbija zahtjev za razvod braka, zakonskim razdvajanjem ili poništajem braka postane konačna, ili se postupci okončaju iz nekog drugog razloga.
   Članak 11.
   1.   U svim žurnim slučajevima, tijela bilo koje države ugovornice na čijem se državnom području nalazi dijete ili imovina koja pripada tom djetetu, nadležna su poduzimati sve neophodne mjere zaštite.
   2.   Mjere poduzete na temelju prethodnog stavka glede djeteta koje ima redovito boravište u nekoj državi ugovornici, prestaju važiti čim tijela nadležna na temelju članaka 5. do 10. poduzmu mjere koje nalaže situacija.
   3.   Mjere poduzete na temelju stavka 1. u svezi s djetetom koje ima redovito boravište u nekoj državi koja nije ugovornica, prestaju važiti u svakoj državi ugovornici čim mjere koje nalaže situacija i koje su poduzela tijela neke druge države priznaju u državi ugovornici u pitanju.
   Članak 12.
   1.   Sukladno članku 7., tijela države ugovornice na čijem se državnom području nalazi dijete ili imovina koja tom djetetu pripada nadležna su poduzimati privremene mjere za zaštitu osobe ili imovine djeteta kojima je učinak ograničen na područje odnosne države, ako te mjere nisu u suprotnosti s mjerama koje su već poduzela tijela nadležna na temelju članaka 5. do 10.
   2.   Mjere poduzete na temelju prethodnog stavka u odnosu na dijete koje ima redovito boravište u državi ugovornici prestaju važiti čim tijela nadležna na temelju članaka 5. – 10. donesu odluku o mjerama zaštite koje može nalagati situacija.
   3.   Mjere poduzete na temelju stavka 1. u odnosu na dijete koje ima redovito boravište u državi koja nije ugovornica, prestaju važiti u državi ugovornici u kojoj su te mjere poduzete čim se mjere koje nalaže situacija i koje poduzmu tijela druge države, priznaju u državi ugovornici.
   Članak 13.
   1.   Tijela države ugovornice koja su nadležna na temelju članaka 5. do 10. za poduzimanje mjera za zaštitu djetetove osobe ili imovine, moraju se suzdržati od ostvarivanja svoje nadležnosti ako su u vrijeme započinjanja postupka odgovarajuće mjere zatražila tijela druge države ugovornice nadležna na temelju članaka 5. do 10. u vrijeme podnošenja zahtjeva i ako je to još uvijek u stanju razmatranja.
   2.   Odredbe prethodnog stavka neće se primjenjivati ako se tijela kojima je podnesen zahtjev za poduzimanje mjera proglase nenadležnima.
   Članak 14.
   Mjere poduzete primjenom članaka 5. do 10. ostaju na snazi u skladu s njihovim odredbama, čak i ako zbog promijenjenih okolnosti nestane osnova na temelju koje je nadležnost bila određena, sve dok nadležna tijela na temelju Konvencije ne izmijene, zamijene ili obustave te mjere.
   POGLAVLJE III.

      MJERODAVNO PRAVO

   Članak 15.
   1.   U ostvarivanju svoje nadležnosti na temelju odredaba Poglavlja II., tijela država ugovornica primijenit će svoje pravo.
   2.   Međutim, ako to nalaže zaštita djetetove osobe ili imovine, oni iznimno mogu primijeniti ili uzeti u obzir pravo neke druge države s kojom je odnosni slučaj u najužoj vezi.
   3.   Ako se djetetovo redovito boravište promijeni u neku drugu državu ugovornicu, pravo te druge države primjenjuje se od trenutka te promjene, na uvjete po zahtjevu poduzetih mjera u državi prethodnog redovitog boravišta djeteta.
   Članak 16.
   1.   Stjecanje ili prestanak roditeljske odgovornosti primjenom zakona, bez posredovanja sudskih ili upravnih tijela, uređuje se pravom države redovitog boravišta djeteta.
   2.   Stjecanje ili prestanak roditeljske odgovornosti na temelju sporazuma ili jednostranim aktom bez posredovanja sudskih ili upravnih tijela, uređuje se pravom države u kojoj je dijete imalo redovito boravište u vrijeme kad je takav sporazum ili jednostrani akt proizveo učinak.
   3.   Roditeljska odgovornost koja postoji na temelju prava države u kojoj dijete ima redovito boravište ostaje i nakon promjene tog redovitog boravišta u neku drugu državu.
   4.   Ako se promijeni djetetovo redovito boravište, dodjela roditeljske odgovornosti, primjenom zakonskog prava, osobi koja do tada nema takvu odgovornost, uređuje se pravom države novog redovitog boravišta.
   Članak 17.
   Ostvarivanje roditeljske odgovornosti uređuje se pravom države u kojoj dijete ima redovito boravište. Ako se djetetovo redovito boravište promijeni, onda se ono uređuje pravom države novog redovitog boravišta.
   Članak 18.
   Roditeljska odgovornost navedena u članku 16. može prestati, ili se uvjeti njezinog ostvarivanja mogu izmijeniti mjerama poduzetim na temelju ove Konvencije.
   Članak 19.
   1.   Valjanost pravnog posla zaključenog između treće strane i one osobe koja je imala ovlasti postupiti kao djetetov zakonski zastupnik na temelju zakona države u kojoj je pravni posao zaključen ne može se osporavati, a treća strana ne može se smatrati odgovornom samo na temelju toga što ta osoba nije imala ovlast djelovati kao djetetov zakonski zastupnik prema pravu iz odredaba ovoga poglavlja, osim ako je treća strana znala ili je trebala znati da je za roditeljsku odgovornost mjerodavno drugo pravo.
   2.   Prethodni se stavak primjenjuje samo ako su pravni posao sklopile osobe koje se nalaze na državnom području iste države.
   Članak 20.
   Odredbe ovog poglavlja primjenjuju se čak i ako je pravo na koje one upućuju pravo države koja nije ugovornica.
   Članak 21.
   1.   U ovom poglavlju izraz „pravo” označava pravo koje je na snazi u nekoj državi, osim njezinih pravnih pravila o izboru mjerodavnog prava.
   2.   Međutim, ako je mjerodavno pravo primjenjivo na temelju članka 16., pravo neke države koja nije ugovornica, i ako pravna pravila o izboru mjerodavnog prava te države upućuju na pravo neke druge države koja nije ugovornica, a koja bi zahtijevala primjenu vlastitog prava, primjenjuje se pravo potonje države. Ako ta druga država koja nije ugovornica ne bi primjenjivala svoje vlastito pravo mjerodavno je pravo na koje upućuje članak 16.
   Članak 22.
   Primjena prava na koje upućuju odredbe ovoga poglavlja može se odbiti samo ako bi takva primjena bila očigledno u suprotnosti s javnim poretkom, uzimajući u obzir najbolje interese djeteta.
   POGLAVLJE IV.

      PRIZNANJE I OVRHA

   Članak 23.
   1.   Mjere koje poduzmu tijela države ugovornice priznat će se primjenom prava u svim drugim državama ugovornicama.
   2.   Međutim, ovo se priznanje može odbiti:

               (a)

               ako je mjeru poduzelo tijelo čija se nadležnost nije temeljila na jednoj od osnova predviđenih u poglavlju II.;

               (b)

               ako je mjera poduzeta, osim u slučaju žurnosti, u okviru sudskog ili upravnog postupka, bez da je djetetu pružena mogućnost da bude saslušano, čime je došlo do povrede temeljnih načela postupka države kojoj je zahtjev podnesen;

               (c)

               na zahtjev svake osobe koja tvrdi da se tom mjerom povređuje njezinu roditeljsku odgovornost, ako se ta mjera poduzme, osim u slučaju žurnosti, a da pritom ta osoba nije dobila mogućnost da bude saslušana;

               (d)

               ako je takvo priznanje očigledno u suprotnosti s javnim poretkom države kojoj je zahtjev podnesen, uzimajući u obzir najbolje interese djeteta;

               (e)

               ako ta mjera nije u skladu s kasnije donesenom mjerom koja se poduzme u državi neugovornici u kojoj dijete ima redovito boravište, u slučaju kad ova potonja mjera ispunjava uvjete za priznavanje u državi kojoj je zahtjev podnesen;

               (f)

               ako postupak nije proveden u skladu sa člankom 33.

         Članak 24.
   Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 23. stavka 1., svaka zainteresirana osoba može od nadležnih tijela države ugovornice zatražiti da ona odluče o priznanju ili nepriznanju mjere poduzete u drugoj državi ugovornici. Postupak se uređuje pravom države kojoj je zahtjev podnesen.
   Članak 25.
   Tijelo države kojoj je zahtjev podnesen obvezno je uzeti u obzir utvrđene činjenice na kojima tijelo države u kojoj je mjera poduzeta temelji svoju nadležnost.
   Članak 26.
   1.   Ako mjere poduzete u jednoj državi ugovornici i ovršne u njoj zahtijevaju ovrhu u drugoj državi ugovornici, one će, na zahtjev jedne od zainteresiranih strana, biti proglašene ovršnima ili registrirane u svrhu ovrhe u toj drugoj državi, prema postupku predviđenom zakonima te druge države.
   2.   Svaka država ugovornica primjenjivat će na proglašenje ovršnosti ili registraciju jednostavan i brz postupak.
   3.   Proglašenje ovršnosti ili registracija može biti odbijena iz nekog od razloga navedenih u članku 23. stavku 2.
   Članak 27.
   Ne dovodeći u pitanje preispitivanje onoga što je potrebno po zahtjevu glede prethodnih članaka, meritum izrečene mjere neće se preispitivati.
   Članak 28.
   Mjere poduzete u jednoj državi ugovornici i proglašene ovršnima, ili registrirane u svrhu ovrhe, u drugoj državi ugovornici provest će se u potonjoj državi kao da su ih donijela tijela te države. Ovrha se provodi u skladu s pravom države kojoj je zahtjev postavljen, u opsegu predviđenom tim pravom, uzimajući u obzir nabolje interese djeteta.
   POGLAVLJE V.

      SURADNJA

   Članak 29.
   1.   Država ugovornica odredit će središnje tijelo radi izvršavanja obveza koje su Konvencijom određene za ta tijela.
   2.   Savezne države, države koje imaju više od jednog pravnog poretka ili države koje imaju autonomne teritorijalne jedinice, moći će odrediti više od jednog središnjeg tijela i odrediti teritorijalni ili osobni opseg njihovih nadležnosti. U slučajevima kada država odredi više od jednog središnjeg tijela, ona će odrediti središnje tijelo kome se može obraćati radi prosljeđivanja odgovarajućim središnjim tijelima u okviru države.
   Članak 30.
   1.   Središnja tijela će međusobno surađivati i promicati suradnju među nadležnim tijelima u svojim državama, kako bi se postigla svrha ove Konvencije.
   2.   Ona će, u svezi s primjenom Konvencije, poduzeti odgovarajuće korake kako bi se osigurale obavijesti o propisima njihove države i dostupnim uslugama, u svezi sa zaštitom djece.
   Članak 31.
   Središnje tijelo države ugovornice, bilo izravno ili putem tijela s javnim ovlastima ili drugih tijela, poduzet će sve odgovarajuće korake kako bi:

               (a)

               olakšalo komunikacije i ponudilo pomoć predviđenu u člancima 8. i 9. i u ovom poglavlju;

               (b)

               olakšalo, posredovanjem, mirenjem ili sličnim načinima, dogovorena rješenja za zaštitu djetetove osobe ili imovine u slučajevima na koje se odnosi ova Konvencija;

               (c)

               osiguralo, na zahtjev nadležnog tijela neke druge države ugovornice, pomoć u otkrivanju mjesta za koja se pretpostavlja da bi dijete moglo biti, i ako je potrebno, zaštitu dok je na državnom području države kojoj je zahtjev podnesen.

         Članak 32.
   Po zahtjevu uz koji je priloženo obrazloženje središnjeg tijela ili drugog nadležnog tijela države ugovornice s kojom dijete ima najužu vezu, središnje tijelo države ugovornice u kojoj dijete ima redovito boravište i u kojoj se ono nalazi može, neposredno ili putem tijela s javnim ovlastima ili nekih drugih tijela,

               (a)

               osigurati izvješće o okolnostima u kojima se nalazi dijete;

               (b)

               zatražiti od nadležnog tijela svoje države da razmotri potrebu poduzimanja mjera za zaštitu osobe i imovine djeteta.

         Članak 33.
   1.   Ako neko tijelo nadležno na temelju članaka 5. do 10. razmatra smještaj djeteta u obitelj udomitelja ili u ustanovu, ili se predviđa pružanje skrbi putem kafale, ili slične ustanove, i ako bi takav smještaj ili pružanje skrbi bio u drugoj državi ugovornici, to će se tijelo ponajprije konzultirati sa središnjim tijelom ili drugim nadležnim tijelom potonje države. U tu svrhu to će tijelo predati izvješće o djetetu zajedno s razlozima predloženog smještaja ili pružanja skrbi.
   2.   Odluka o smještaju ili određivanju skrbi može se donijeti u državi kojoj se zahtjev podnosi samo ako se središnje tijelo ili drugo nadležno tijelo te države suglasilo sa smještajem ili određivanjem skrbi, vodeći računa o najboljim interesima djeteta.
   Članak 34.
   1.   Ako je mjera zaštite u razmatranju, nadležna tijela na temelju ove Konvencije, ako okolnosti u kojima se nalazi dijete to nalažu, mogu zatražiti od bilo kojeg tijela druge države ugovornice koja posjeduje podatak relevantan za zaštitu djeteta, dostavu takvog podatka.
   2.   Država ugovornica može izjaviti da će se zahtjevi iz stavka 1. dostavljati njezinim tijelima samo putem njezinog središnjeg tijela.
   Članak 35.
   1   Nadležna tijela države ugovornice mogu zahtijevati od tijela druge države ugovornice pomoć u provedbi zaštitnih mjera poduzetih na temelju ove Konvencije, posebice u osiguranju učinkovite primjene prava na pristup kao i održavanje drugih neposrednih kontakata koji su pravno utemeljeni.
   2.   Tijela države ugovornice u kojoj dijete nema redovito boravište mogu, na zahtjev roditelja koji ima boravište u toj državi i koji želi steći ili ostvarivati pristup djetetu, prikupiti podatke ili dokaze i ispitati podobnosti takvog roditelja za ostvarivanje pristupa te uvjeta pod kojima se pristup može ostvarivati. Tijelo koje je nadležno, na temelju članaka 5. do 10., za odlučivanje o zahtjevu za pristup djetetu, primit će i razmotriti takav podatak, dokaz i nalaz prije nego što donese odluku.
   3.   Tijelo koje je, na temelju članaka 5. do 10., nadležno odlučiti o pristupu može odgoditi postupak u očekivanju ishoda zahtjeva postavljenog na temelju stavka 2. ovoga članka, posebice kad razmatra zahtjev da se ograniči ili ukine pravo na pristup koje je zajamčeno u državi u kojoj je dijete ranije imalo redovito boravište.
   4.   Ništa što je navedeno u ovom članku neće spriječiti neko tijelo nadležno na temelju članaka 5. do 10. da poduzme privremene mjere u očekivanju ishoda zahtjeva postavljenog na temelju stavka 2. ovoga članka.
   Članak 36.
   U svim slučajevima kad je dijete izloženo ozbiljnoj opasnosti nadležna tijela države ugovornice u kojoj su mjere za zaštitu djeteta poduzete ili su u postupku razmatranja, ako su obaviještena da se djetetovo boravište promijenilo, ili da se dijete nalazi u nekoj drugoj državi, obavijestit će tijela te druge države o toj opasnosti i o mjerama koje su poduzete ili koje su u postupku razmatranja.
   Članak 37.
   Nadležno tijelo neće zahtijevati niti će prenositi nikakve podatke iz ovog poglavlja ako bi to po njegovu mišljenju moglo ugroziti djetetovu osobu ili imovinu, ili bi moglo značiti ozbiljnu prijetnju slobodi ili životu člana djetetove obitelji.
   Članak 38.
   1   Ne dovodeći u pitanje mogućnost određivanja naknade za usluge na ime razumnog troška, središnja tijela i druga tijela s javnim ovlastima država ugovornica snosit će svoje vlastite troškove u primjeni odredaba ovoga poglavlja.
   2.   Svaka država ugovornica može sklapati sporazume s jednom ili više drugih država ugovornica u svezi s raspodjelom troškova.
   Članak 39.
   Svaka država ugovornica može sklapati sporazume s jednom ili više država ugovornica s ciljem poboljšanja primjena odredaba ovoga poglavlja u njihovim međusobnim odnosima. Države koje su sklopile takve sporazume dostavit će primjerak istih depozitaru Konvencije.
   POGLAVLJE VI.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 40.
   1.   Tijela države ugovornice u kojoj dijete ima redovito boravište, ili države ugovornice u kojoj su poduzete mjere zaštite, mogu osobi koja ima roditeljsku odgovornost ili osobi kojoj je povjerena zaštita djetetove osobe ili imovine, na njihov zahtjev, dostaviti potvrdu u kojoj se navodi svojstvo u kojem je ta osoba ovlaštena djelovati i ovlasti koje su joj dodijeljene.
   2.   U nedostatku dokaza o protivnom smatra se da su svojstvo i ovlasti navedene u takvoj potvrdi povjerene toj osobi.
   3.   Svaka država ugovornica određuje tijela koja su nadležna izdavati takve potvrde.
   Članak 41.
   Osobni podaci prikupljeni ili proslijeđeni na temelju ove Konvencije koriste se samo za ciljeve za koje su prikupljeni ili proslijeđeni.
   Članak 42.
   Tijela kojima se podaci šalju osigurat će njihovu tajnost u skladu s propisima njihove države.
   Članak 43.
   Sve isprave poslane ili dostavljene na temelju ove Konvencije oslobođene su legalizacije ili bilo koje slične formalnosti.
   Članak 44.
   Svaka država ugovornica može odrediti tijela kojima se upućuju zahtjevi iz članaka 8., 9. i 33.
   Članak 45.
   1.   Imenovanja spomenuta u člancima 29. i 44. priopćuju se Stalnom uredu Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.
   2.   Izjava iz članka 34. stavka 2. daje se depozitaru Konvencije.
   Članak 46.
   Država ugovornica u kojoj se primjenjuju različiti pravni poretci ili različita zakonska uređenja na zaštitu djeteta i njegove imovine nije obvezna primijeniti odredbe Konvencije na sukobe koji nastanu isključivo između tih različitih pravnih poredaka ili zakonskih uređenja.
   Članak 47.
   U odnosu na državu u kojoj se, za bilo koje pitanje kojim se bavi ova Konvencija, primjenjuju dva ili više pravnih poredaka ili pravnih pravila u različitim teritorijalnim jedinicama:

               1.

               svako pozivanje na redovito boravište u toj državi smatrat će se da se odnosi na redovito boravište u nekoj teritorijalnoj jedinici;

               2.

               svako pozivanje na prisutnost djeteta u toj državi smatrat će se da se odnosi na prisutnost u odnosnoj teritorijalnoj jedinici;

               3.

               svako pozivanje na mjesto gdje se nalazi djetetova imovina u toj državi smatrat će se da se odnosi na mjesto djetetove imovine u odnosnoj teritorijalnoj jedinici;

               4.

               svako pozivanje na državu čiji je dijete državljanin, smatrat će se da se odnosi na teritorijalnu jedinicu određenu zakonima te države ili, u nedostatku odgovarajućih propisa, na teritorijalnu jedinicu s kojom je dijete najuže povezano;

               5.

               svako pozivanje na državu čijim je tijelima upućen zahtjev za razvod ili zakonsko razdvajanje djetetovih roditelja, ili za poništaj braka, smatrat će se da se odnosi na teritorijalnu jedinicu čijim je tijelima takav zahtjev upućen;

               6.

               svako pozivanje na državu s kojom je dijete najuže povezano smatrat će se da se odnosi na teritorijalnu jedinicu s kojom dijete ima takvu povezanost;

               7.

               svako pozivanje na državu u koju je dijete odvedeno ili u kojoj je zadržano smatrat će se da se odnosi na odgovarajuću teritorijalnu jedinicu u koju je dijete odvedeno ili u kojoj je zadržano;

               8.

               svako pozivanje na tijela te države, osim središnjih tijela, smatrat će se da se odnosi na tijela ovlaštena postupati u odgovarajućoj teritorijalnoj jedinici;

               9.

               svako pozivanje na pravo ili postupak ili nadležna tijela države u kojoj je poduzeta neka mjera smatrat će se da se odnosi na zakon ili postupak ili tijelo teritorijalne jedinice u kojoj je ta mjera poduzeta;

               10.

               svako pozivanje na pravo ili postupak ili tijela države kojoj je zahtjev podnesen smatrat će se da se odnosi na pravo ili postupak ili tijelo one teritorijalne jedinice u kojoj se traži priznanje ili ovrha.

         Članak 48.
   U svrhu određivanja mjerodavnog prava na temelju poglavlja III., u odnosu na državu koja se sastoji od dvije ili više teritorijalnih jedinica od kojih svaka ima svoj vlastiti pravni poredak ili pravna pravila u pogledu pitanja obuhvaćenih ovom Konvencijom, primjenjuju se sljedeća pravila:

               (a)

               ako su u toj državi na snazi pravila kojima se utvrđuje pravo koje je pravo od tih teritorijalnih jedinica mjerodavno, tada se primjenjuje to pravo;

               (b)

               u nedostatku takvih pravila, primjenjuje se pravo odgovarajuće teritorijalne jedinice, kako je određeno člankom 47.

         Članak 49.
   U cilju utvrđivanju mjerodavnog prava na temelju poglavlja III. glede države koja ima dva ili više pravnih poredaka ili pravnih pravila o pravu mjerodavnom za različite kategorije osoba u svezi s pitanjima koja obuhvaća ova Konvencija, primjenjuju se sljedeća pravila:

               (a)

               ako su u toj državi na snazi pravila kojima se utvrđuje koje se od tih prava primjenjuje, primjenjuje se to pravo;

               (b)

               u nedostatku takvih pravila, primjenjuje se pravni poredak ili pravna pravila onog prava s kojim je dijete u najužoj vezi.

         Članak 50.
   Ova Konvencija ne utječe na primjenu Konvencije o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u odnosima stranka obiju Konvencija. Međutim, ništa ne priječi pozivanje na odredbe ove Konvencije u namjeri da se ishodi povratak djeteta koje je protupravno odvedeno ili zadržano i u namjeri da se urede prava na pristup.
   Članak 51.
   U odnosima između država ugovornica ova Konvencija zamjenjuje Konvenciju o ovlastima nadležnih tijela i primjenjivom pravu u svezi sa zaštitom malodobnih osoba od 5. listopada 1961., i Konvenciju koja se odnosi na skrbništvo nad malodobnim osobama, potpisanu u Hagu 12. lipnja 1902., bez obzira na priznavanje mjera poduzetih na temelju gore spomenute Konvencije od 5. listopada 1961.
   Članak 52.
   1.   Ova Konvencija ne utječe ni na koji međunarodni instrument kojeg su države ugovornice stranke, i koji sadrži odredbe o pitanjima koja uređuje ova Konvencija, osim ako stranke tog međunarodnog instrumenta ne izjave suprotno.
   2.   Ova Konvencija ne utječe na mogućnost da jedna ili više država ugovornica sklapaju sporazume koji sadrže, glede djece koja imaju redovito boravište u jednoj od država koje su stranke tih sporazuma, odredbe o pitanjima koja uređuje ova Konvencija.
   3.   Sporazumi koje sklopi jedna ili više država ugovornica o pitanjima obuhvaćenim ovom Konvencijom ne utječu, u odnosima tih država s drugim državama ugovornicama, na primjenu odredaba ove Konvencije.
   4.   Prethodni stavci također se primjenjuju na jedinstveno pravo koje se temelji na posebnim vezama regionalne ili druge prirode između odnosnih država.
   Članak 53.
   1.   Konvencija se primjenjuje na mjere samo ako se one poduzimaju u nekoj državi nakon što je Konvencija za tu državu stupila na snagu.
   2.   Konvencija se primjenjuje na priznanje i ovrhu mjera poduzetih nakon njezinog stupanja na snagu između države u kojoj su mjere poduzete i države kojoj je podnesen zahtjev.
   Članak 54.
   1.   Sve obavijesti poslane središnjem tijelu ili nekom drugom tijelu države ugovornice trebaju biti na izvornom jeziku, a uz njih se prilaže prijevod na službeni jezik ili jedan od službenih jezika te druge države, ili, ako to nije moguće, prijevod na francuski ili engleski jezik.
   2.   Međutim, država ugovornica može, stavljajući rezervu u skladu s člankom 60., prigovoriti uporabi francuskog ili engleskog jezika, ali ne uporabi oba.
   Članak 55.
   1.   Država ugovornica može, u skladu s člankom 60.,

               (a)

               pridržati nadležnost svojih tijela za poduzimanje mjera usmjerenih na zaštitu imovine djeteta koja se nalazi na njezinom državnom području;

               (b)

               pridržati pravo da ne priznaje nikakvu roditeljsku odgovornost niti mjeru ako je to u suprotnosti s nekom mjerom koju su poduzela njezina tijela u svezi s tom imovinom.

         2.   Rezerva se može ograničiti na određene kategorije imovine.
   Članak 56.
   Glavni tajnik Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu redovito će sazivati Posebnu komisiju radi razmatranja provedbe ove Konvencije u praksi.
   POGLAVLJE VII.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 57.
   1.   Konvencija je otvorena za potpisivanje državama koje su bile članice Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu u vrijeme njezinog osamnaestog zasjedanja.
   2.   Ona će se ratificirati, prihvatiti ili odobriti, a isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju polažu se pri Ministarstvu vanjskih poslova Kraljevine Nizozemske, depozitaru Konvencije.
   Članak 58.
   1.   Bilo koja druga država može pristupiti Konvenciji nakon što ona stupi na snagu u skladu sa člankom 61. stavkom 1.
   2.   Isprava o pristupu polaže se kod depozitara.
   3.   Takvo pristupanje stupa na snagu samo u odnosima između države koja pristupa i onih država ugovornica koje nisu stavile prigovor na njezin pristup u roku od šest mjeseci nakon primitka obavijesti iz članka 63. podstavka b). Takav prigovor također mogu staviti države u vrijeme kada one, nakon pristupanja, ratificiraju, prihvate ili odobre Konvenciju. O svakoj takvoj primjedbi izvješćuje se depozitar.
   Članak 59.
   1.   Ako neka država ima jednu ili više teritorijalnih jedinica u kojima se primjenjuju različiti pravni poretci u svezi s pitanjima kojima se bavi ova Konvencija, ona može, u vrijeme potpisivanja, ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa, izjaviti da se Konvencija proširuje na sve njezine teritorijalne jedinice ili samo na jednu ili više njih, a svoju izjavu može izmijeniti podnošenjem druge izjave u bilo koje vrijeme.
   2.   O svakoj takvoj izjavi izvješćuje se depozitar, a u njoj se izričito navode teritorijalne jedinice na koje se Konvencija primjenjuje.
   3.   Ako neka država ne da nikakvu izjavu na temelju ovoga članka, Konvencija se primjenjuje na sve teritorijalne jedinice te države.
   Članak 60.
   1.   Svaka država može, najkasnije prilikom ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa, ili prilikom davanja izjave u skladu sa člankom 59., staviti jednu ili obje rezerve predviđene člankom 54. stavkom 2. i člankom 55. Nikakva druga rezerva nije dopuštena.
   2.   Svaka država može u svakom trenutku povući rezervu koju je stavila. O povlačenju se izvješćuje depozitar.
   3.   Učinak ove rezerve prestaje prvoga dana trećeg kalendarskog mjeseca nakon obavijesti spomenute u prethodnom stavku.
   Članak 61.
   1.   Konvencija stupa na snagu prvoga dana mjeseca koji slijedi po isteku tri mjeseca nakon polaganja treće isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju, spomenutima u članku 57.
   2.   Nakon toga Konvencija stupa na snagu:

               (a)

               za svaku državu koja ju naknadno ratificira, prihvati ili odobri, prvoga dana mjeseca koji slijedi po isteku tri mjeseca nakon polaganja njezine isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu;

               (b)

               za svaku državu koja pristupa, prvoga dana mjeseca koji slijedi po isteku tri mjeseca nakon isteka šestomjesečnog razdoblja predviđenog u članku 58. stavku 3.;

               (c)

               za teritorijalnu jedinicu na koju se Konvencija odnosi u skladu sa člankom 59., prvoga dana mjeseca koji slijedi po isteku tri mjeseca nakon obavijesti spomenute u tom članku.

         Članak 62.
   1.   Država stranka Konvencije može je otkazati pisanom obaviješću upućenom depozitaru. Otkazivanje se može ograničiti na neke teritorijalne jedinice na koje se Konvencija primjenjuje.
   2.   Otkaz stupa na snagu prvoga dana mjeseca koji slijedi po isteku dvanaest mjeseci nakon što depozitar primi izjavu. Ako se u toj izjavi navodi dulji rok za stupanje na snagu otkaza, otkaz stupa na snagu po isteku toga duljeg roka.
   Članak 63.
   Depozitar će izvijestiti države članice Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu i države koje su pristupile u skladu s člankom 58. o sljedećem:

               (a)

               potpisima, ratifikacijama, prihvatima i odobrenjima navedenim u članku 57.;

               (b)

               pristupima i prigovorima uloženim na pristupe, navedenim u članku 58.;

               (c)

               datumu stupanja na snagu Konvencije u skladu s člankom 61.;

               (d)

               izjavama navedenim u članku 34. stavku 2. i članku 59.;

               (e)

               sporazumima navedenim u članku 39.;

               (f)

               rezervama navedenim u članku 54. stavku 2. i članku 55., i o povlačenju navedenom u članku 60. stavku 2.;

               (g)

               otkazima navedenim u članku 62.

      U POTVRDU GORE NAVEDENOG, niže potpisani, za to propisno ovlašteni, potpisali su ovu Konvenciju.
      SASTAVLJENO u Hagu, 19. listopada 1996., na engleskom i francuskom jeziku, pri čemu su oba teksta jednako vjerodostojna, u jednom primjerku koji se pohranjuje u arhivu Vlade Kraljevine Nizozemske, a čije se ovjerene preslike dostavljaju diplomatskim putem svakoj od država koja je na datum njezinog osamnaestog zasjedanja članica Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.


Odluka Komisije od 22/01/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7835 - RANDSTAD / PROFFICE) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 03/03/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8331 - CREDIT MUTUEL ARKEA / BRIDGEPOINT / PRIMONIAL HOLDING) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na francuskom jeziku)


title: 2014/489/EU: Odluka Komisije od 19. lipnja 2013. o državnoj potpori SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španjolske za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u Kastilji – La Mancha)  Tekst značajan za EGP

text:
               23.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 217/52

         ODLUKA KOMISIJE
   od 19. lipnja 2013.
   o državnoj potpori SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)) Kraljevine Španjolske za uvođenje digitalne zemaljske televizije u udaljenim i manje urbaniziranim područjima (osim u Kastilji – La Mancha)
   (Vjerodostojan je samo tekst na španjolskom jeziku)
   (Tekst značajan za EGP)

      (2014/489/EU)

   Ovaj će dokument biti objavljen u posebnom izdanju Službenog lista Europske unije na hrvatskom jeziku ako zadovolji potrebne uvjete.


title: 2010/704/EU: Odluka Komisije od 22. studenoga 2010. o priznavanju Šri Lanke u pogledu obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima za potrebe priznavanja svjedodžbi o osposobljenosti (priopćena pod brojem dokumenta C(2010) 7963)  Tekst značajan za EGP

text:
               06/Sv. 11

               HR

               Službeni list Europske unije

               125

         32010D0704

               L 306/77

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 22. studenoga 2010.
   o priznavanju Šri Lanke u pogledu obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima za potrebe priznavanja svjedodžbi o osposobljenosti
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2010) 7963)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2010/704/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (1), a posebno njezin članak 19. stavak 3.,
   uzimajući u obzir pismo ciparskih tijela od 13. svibnja 2005. sa zahtjevom za priznavanje Šri Lanke kako bi se priznale svjedodžbe o osposobljenosti koje izdaje ta zemlja,
   budući da:

               (1)

               Države članice mogu odlučiti ovjeriti svjedodžbe pomoraca o osposobljenosti koje izdaju treće zemlje, uz uvjet da Komisija prizna odgovarajuću treću zemlju kao zemlju koja osigurava poštovanje zahtjeva Međunarodne konvencije o standardima osposobljavanja, izdavanju svjedodžbi i straži za pomorce iz 1978., kako je izmijenjena (Konvencija STCW) (2).

               (2)

               Na temelju zahtjeva ciparskih tijela, Komisija je procijenila sustave pomorskog obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi u Šri Lanki kako bi provjerila poštuje li ta zemlja zahtjeve Konvencije STCW te jesu li poduzete odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevara povezanih sa svjedodžbama. Ta se procjena temeljila na rezultatima inspekcijskog nadzora za utvrđivanje činjenica koji su proveli stručnjaci Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa u studenome 2006.

               (3)

               Za područja u kojima su tijekom procjene utvrđene manjkavosti u poštovanju Konvencije STCW, tijela Šri Lanke su Komisiji dostavila zatražene odgovarajuće podatke i dokaze o provedbi odgovarajućih i dostatnih korektivnih mjera za rješavanje većine tih pitanja.

               (4)

               Neki preostali nedostaci koji se tiču samo pojedinih aspekata nacionalnih postupaka osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima posebno se odnose na nedostatak pravnih odredbi u pogledu kvalifikacija instruktora i uporabe simulatora kao i na nedostatak projektiranja i testiranja vježbi na simulatorima u jednoj od institucija za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje koje su ispitane. Tijela Šri Lanke su stoga pozvana da provedu daljnje korektivne mjere u tom pogledu. Međutim, ti nedostaci ne opravdavaju dovođenje u pitanje opće razine sukladnosti sustava obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima Šri Lanke s Konvencijom STCW.

               (5)

               Ishod procjene sukladnosti i ocjene podataka koje su dostavila tijela Šri Lanke dokazuju da Šri Lanka ispunjava odgovarajuće zahtjeve Konvencije STCW. Šri Lanka je također poduzela odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama te bi Unija stoga trebala priznati Šri Lanku.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje zagađenja uzrokovanog brodovima,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Šri Lanka se priznaje u pogledu obrazovanja, osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima za potrebe priznavanja svjedodžbi o osposobljenosti koje izdaje ta zemlja.
   Članak 2.
   Ova Odluka je upućena svim državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. studenoga 2010.

            Za Komisiju

         Siim KALLAS

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 323, 3.12.2008., str. 33.

      (2)  Donijela ju je Međunarodna pomorska organizacija.


Odluka Komisije od 04/02/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7114 - JLL / DSM / JV) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)