title: 2001/573/EZ: Odluka Vijeća od 23. srpnja 2001. o izmjeni Odluke Komisije 2000/532/EZ u pogledu popisa otpada

text:
               15/Sv. 32

               HR

               Službeni list Europske unije

               73

         32001D0573

               L 203/18

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 23. srpnja 2001.
   o izmjeni Odluke Komisije 2000/532/EZ u pogledu popisa otpada
   (2001/573/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 91/689/EEZ od 12. prosinca 1991. o opasnom otpadu (1), a posebno njezin članak 1. stavak 4.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Popis otpada Zajednice utvrđen je Odlukom Komisije 2000/532/EZ od 3. svibnja 2000. koja zamjenjuje Odluku 94/3/EZ o popisu otpada u skladu s člankom 1. točkom (a) Direktive Vijeća 75/442/EEZ o otpadu i Odluku Vijeća 94/904/EZ o popisu opasnog otpada u skladu s člankom 1. stavkom 4. Direktive Vijeća 91/689/EEZ o opasnom otpadu u skladu s člankom 1. stavkom 4. Direktive Vijeća 91/689/EEZ o opasnom otpadu (2).

               (2)

               Člankom 1. stavkom 4. Direktive 91/689/EEZ zahtijeva se od država članica da Komisiju obavijeste o otpadu koji nije uključen u popis opasnog otpada za koji one smatraju da pokazuje jedno ili više svojstava navedenih u Prilogu III. toj Direktivi. Nekoliko je država članica prijavilo otpad koji sadrži klorosilane, otpad koji sadrži silikone i građevinske materijale koji sadrže azbest, te je zatražilo da se popis otpada prilagodi u skladu s tim.

               (3)

               Radi jasnoće treba izričito odrediti da se neopasnim otpadom može smatrati isključivo mješavine masti i ulja iz separatora ulje/voda, koje sadrži samo jestivo ulje i masnoće.

               (4)

               Odluku 2000/532/EZ treba na odgovarajući način izmijeniti.

               (5)

               Mjere predviđene ovom Odlukom nisu u skladu s mišljenjem Odbora koji je osnovan na temelju članka 18. Direktive 74/442/EEZ od 15. srpnja 1975. o otpadu (3). Stoga, na temelju četvrtog stavka članka 18. Direktive 75/442/EEZ, te mjere mora usvojiti Vijeće,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilog Odluci 2000/532/EZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje od 1. siječnja 2002.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. srpnja 2001.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         A. NEYTS-UYTTEBROECK

      (1)  SL L 377, 31.12.1991., str. 20. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 94/31/EZ (SL L 168, 2.7.1994., str. 28.).

      (2)  SL L 226, 6.9.2000., str. 3. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2001/119/EZ (SL L 47, 16.2.2001., str. 32.).

      (3)  SL L 194, 25.7.1975., str. 39. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 96/350/EZ (SL L 135, 6.6.1996., str. 32.).
   PRILOG
   Prilog Odluci 2000/532/EZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               stavka pod brojem 06 08 02 pod nazivom „otpad koji sadrži klorosilane” zamjenjuje se sljedećim:

                           „06 08 02*

                           otpad koji sadrži opasne silikone”

               2.

               stavka pod brojem 07 02 16 pod nazivom „otpad koji sadrži silikone” zamjenjuje se sljedećim:

                           „07 02 16*

                           otpad koji sadrži opasne silikone

                           07 02 17

                           otpad koji sadrži silikone osim onih koji su navedeni pod 07 02 16”

               3.

               stavka pod brojem 17 06 05 pod nazivom „građevinski materijali koji sadrže azbest” zamjenjuje se sljedećim:

                           17 06 05*

                           građevinski materijali koji sadrže azbest (1)”

               4.

               stavka pod brojem 19 08 09* pod nazivom „mješavine masti i ulja iz separatora ulje/voda koje sadrže jestiva ulja i masnoće”zamjenjuje se sljedećim:

                           „19 08 09

                           mješavine masti i ulja iz separatora ulje/voda, koje sadrži samo jestivo ulje i masnoće”.

      (1)  Što se tiče odlaganja otpada, države članice mogu odlučiti odgoditi stupanje na snagu ove stavke do utvrđivanja odgovarajućih mjera za obradu i zbrinjavanje otpada od građevinskih materijala koji sadrže azbest. Te se mjere utvrđuju u skladu s postupkom navedenom u članku 17. Direktive Vijeća 1999/31/EZ o odlagalištima otpada (SL L 182, 16.7.1999., str. 1.) i moraju se usvojiti najkasnije do 16. srpnja 2002.„


Odluka Komisije od 09/11/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8232 - DIAMOND OFFSHORE WIND HOLDINGS II / ENECO WIND BELGIUM / ELNU / NORTHER) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 25/01/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7982 - ABBOTT LABORATORIES / ALERE) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2002/615/EZ: Odluka Komisije od 22. srpnja 2002. o izmjeni Odluke 92/486/EEZ o uspostavljanju načina suradnje između centra domaćina ANIMO i država članica (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 2735)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               127

         32002D0615

               L 196/60

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 22. srpnja 2002.
   o izmjeni Odluke 92/486/EEZ o uspostavljanju načina suradnje između centra domaćina ANIMO i država članica
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 2735)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2002/615/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ (2), a posebno njezin članak 20. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Različite studije i seminari Zajednice upućuju na to da bi trebalo pregledati strukturu mreže ANIMO radi osnivanja veterinarskog sustava koji obuhvaća sve različite korištene računalne programe.

               (2)

               Odluka 92/486/EEZ od 25. rujna 1992. o uspostavljanju načina suradnje između centra domaćina ANIMO i država članica (3), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2001/301/EZ (4), trebala bi se sukladno izmijeniti kako bi jamčila kontinuitet mreže ANIMO.

               (3)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sljedeći stavak 7. dodaje se članku 2.a Odluke 92/486/EEZ:

      „7.   Za razdoblje od 1. travnja 2002. do 31. ožujka 2003. koordinacijska tijela predviđena u članku 1. osiguravaju da se ugovori spomenuti u tom članku produljuju za jednu godinu.”

   Sljedeća se naknada primjenjuje u vezi s tim stavkom:

               —

               386 EUR po jedinici (središnja jedinica, lokalna jedinica, pogranična ispitna postaja) za sve jedinice ANIMO navedene u Odluci 2002/459/EZ (5).

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu 1. travnja 2002.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. srpnja 2002.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (2)  SL L 62, 15.3.1993., str. 49.

      (3)  SL L 291, 7.10.1992., str. 20.

      (4)  SL L 102, 12.4.2001., str. 73.

      (5)  SL L 159, 17.6.2002., str. 27.


title: 96/524/EZ: Odluka Komisije od 29. srpnja 1996. o načelnom priznavanju cjelovitosti dokumentacije dostavljene na detaljno razmatranje s ciljem mogućeg uvrštenja izoksaflutola u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               48

         31996D0524

               L 220/27

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               29.07.1996.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 29. srpnja 1996.
   o načelnom priznavanju cjelovitosti dokumentacije dostavljene na detaljno razmatranje s ciljem mogućeg uvrštenja izoksaflutola u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište
   (Tekst značajan za EGP)
   (96/524/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 96/12/EZ (2), a posebno njezin članak 6. stavak 3.,
   budući da se Direktivom 91/414/EEZ predviđa proširenje popisa aktivnih tvari odobrenih za korištenje u pesticidima u Zajednici;
   budući da je Rhône-Poulenc Secteur Agro 6. ožujka 1996. nizozemskim nadležnim tijelima dostavio dokumentaciju s ciljem uvrštenja aktivne tvari izoksaflutola u Prilog I. Direktivi; budući da su nizozemska nadležna tijela obavijestila Komisiju o rezultatima prvog razmatranja cjelovitosti dokumentacije u vezi s traženim podacima i informacijama predviđenima Prilogom II., i za najmanje jedno sredstvo za zaštitu bilja koje sadrži dotičnu aktivnu tvar, Prilogom III. Direktivi; budući da je stoga, u skladu s odredbama članka 6. stavka 2., podnositelj zahtjeva dokumentaciju dostavio Komisiji i ostalim državama članicama;
   budući da je Komisija dokumentaciju uputila Stalnom odboru za biljno zdravstvo na sastanku njegove radne skupine za zakonodavstvo održanom 22. travnja 1996., tijekom kojeg su države članice potvrdile primitak dokumentacije;
   budući da se u članku 6. stavku 3. Direktive traži potvrda na razini Zajednice da se dokumentacija može smatrati u načelu zadovoljavajućom što se tiče zahtjeva za podacima i informacijama predviđenima Prilogom II. i, za najmanje jedno sredstvo za zaštitu bilja koje sadrži dotičnu aktivnu tvar, Prilogom III. Direktivi;
   budući da je takva potvrda potrebna kako bi se nastavilo detaljno razmatranje dokumentacije kao i da bi se državama članicama otvorila mogućnost davanja privremenih odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže tu aktivnu tvar poštujući uvjete iz članka 8. stavka 1. Direktive, a posebno uvjeta da se izvrši detaljna procjena aktivne tvari i sredstava za zaštitu bilja u vezi sa zahtjevima iz Direktive;
   budući da takva Odluka ne dovodi u pitanje traženje daljnjih podataka ili informacija od podnositelja zahtjeva ako se tijekom detaljnog razmatranja pokaže da su takve informacije i podaci potrebni radi donošenja odluke;
   budući da se među državama članicama i Komisijom podrazumijeva da će Nizozemska nastaviti detaljno razmatranje dokumentacije što je prije moguće, a najkasnije u roku od jedne godine, izvijestiti Komisiju o zaključcima tog razmatranja uz koje će dostaviti eventualne preporuke za uvrštavanje ili neuvrštavanje i sve ostale uvjete s tim u vezi; budući da će se po primitku tog izvješća detaljno razmatranje nastaviti uz ekspertizu svih država članica u okviru Stalnog odbora za biljno zdravstvo;
   budući da su mjere predviđene ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za biljno zdravstvo,
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Dokumentacija koju je Rhône-Poulenc Secteur Agro dostavio Komisiji i državama članicama s ciljem uvrštenja izoksaflutola kao aktivne tvari u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ i koja je upućena Stalnom odboru za biljno zdravstvo 22. travnja 1996., smatra se da načelno zadovoljava zahtjeve u pogledu podataka i informacija predviđenih u Prilogu II. i, za sredstvo za zaštitu bilja koje sadrži dotičnu aktivnu tvar, u Prilogu III. Direktivi.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. srpnja 1996.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL L 230, 19.8.1991., str. 1.

      (2)  SL L 65, 15.3.1996., str. 20.


Odluka Komisije od 13/08/2015 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7692 - FERRERO / THORNTONS) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 98/567/EZ: Odluka Komisije od 6. listopada 1998. o izmjeni Odluke 93/195/EEZ o uvjetima zdravlja životinja i veterinarskom certificiranju za ponovni ulazak registriranih konja za utrke, natjecanja i kulturna događanja nakon privremenog izvoza (priopćena pod brojem dokumenta C(1998) 2954)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 41

               HR

               Službeni list Europske unije

               119

         31998D0567

               L 276/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 6. listopada 1998.
   o izmjeni Odluke 93/195/EEZ o uvjetima zdravlja životinja i veterinarskom certificiranju za ponovni ulazak registriranih konja za utrke, natjecanja i kulturna događanja nakon privremenog izvoza
   (priopćena pod brojem dokumenta C(1998) 2954)
   (Tekst značajan za EGP)
   (98/567/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/426/EEZ od 26. lipnja 1990. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje premještanje i uvoz kopitara iz trećih zemalja (1), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, a posebno njezin članak 19. točku ii.,
   budući da je, u skladu s Odlukom Komisije 93/195/EEZ (2), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 98/360/EZ (3), ponovni ulazak registriranih konja za utrke, natjecanja i kulturna događanja nakon privremenog izvoza ograničen na konje koji su u trećoj zemlji držani manje od 30 dana;
   budući da se radi olakšanja sudjelovanja konja podrijetlom iz Zajednice na natjecanju Melbourne Cup koje se odvija u Australiji, to razdoblje treba produžiti na manje od 90 dana;
   budući da su mjere predviđene ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 93/195/EEZ mijenja se kako slijedi:

               1.

               Peta alineja sa sljedećim tekstom dodaje se u članak 1.:

                           „—

                           sudjelovali u Melbourne Cupu i udovoljavaju zahtjevima predviđenim veterinarskim certifikatom u skladu s predloškom izloženim u Prilogu V. ovoj Odluci”;

               2.

               Prilog ovoj Odluci dodaje se kao Prilog V.

         Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. listopada 1998.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 42.

      (2)  SL L 86, 6.4.1993., str. 1.

      (3)  SL L 163, 6.6.1998., str. 44.
   PRILOG

         „PRILOG V.

            ”


Odluka Komisije od 16/03/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8367 - BAIN CAPITAL / CONSOLIS) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2001/183/EZ: Odluka Komisije od 22. veljače 2001. o utvrđivanju planova uzorkovanja i dijagnostičkih metoda za otkrivanje i potvrđivanje određenih bolesti riba i stavljanju izvan snage Odluke 92/532/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 426)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 014

               HR

               Službeni list Europske unije

               40

         32001D0183

               L 067/65

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.02.2001.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 22. veljače 2001.
   o utvrđivanju planova uzorkovanja i dijagnostičkih metoda za otkrivanje i potvrđivanje određenih bolesti riba i stavljanju izvan snage Odluke 92/532/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 426)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2001/183/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 91/67/EEZ od 28. siječnja 1991. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje stavljanje na tržište životinja akvakulture i njihovih proizvoda (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 98/45/EZ (2), a posebno njezin članak 15.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Komisije 92/532/EEZ (3), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 96/240/EZ (4), utvrđeni su planovi uzorkovanja i dijagnostičke metode za otkrivanje i potvrđivanje određenih bolesti riba.

               (2)

               Od vremena donošenja Odluke 92/532/EEZ došlo je do novih praktičnih i znanstvenih spoznaja te do izmjene Direktive 91/67/EEZ. Zbog toga je potrebno ažurirati planove uzorkovanja i dijagnostičke metode.

               (3)

               To se ažuriranje odnosi na ispitivanje i identifikaciju virusa koji uzrokuju virusnu hemoragijsku septikemiju (VHS) i zaraznu hematopoetsku nekrozu (ZHN) te na promjene u skladu sa zadnjim izmjenama Direktive 91/67/EEZ.

               (4)

               Obavljeno je savjetovanje s referentnim laboratorijem Zajednice za bolesti riba, koji je osnovan Direktivom Vijeća 93/53/EEZ (5).

               (5)

               Radi jasnoće treba staviti izvan snage planove uzorkovanja i dijagnostičke metode za otkrivanje i potvrđivanje određenih bolesti riba, koji su uvedeni Odlukom 92/532/EEZ.

               (6)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Planovi uzorkovanja i dijagnostičke metode za otkrivanje i potvrđivanje prisutnosti virusne hemoragijske septikemije (VHS) i zarazne hematopoetske nekroze (ZHN) utvrđeni su u Prilogu.
   Članak 2.
   Ovom se Odlukom stavlja izvan snage Odluka 92/532/EEZ.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. veljače 2001.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 46, 19.2.1991., str. 1.

      (2)  SL L 189, 3.7.1998., str. 12.

      (3)  SL L 337, 21.11.1992., str. 18.

      (4)  SL L 79, 29.3.1996., str. 19.

      (5)  SL L 175, 19.7.1993., str. 23.
   PRILOG
   PLANOVI UZORKOVANJA I DIJAGNOSTIČKE METODE ZA OTKRIVANJE I POTVRĐIVANJE VIRUSNE HEMORAGIJSKE SEPTIKEMIJE (VHS) I ZARAZNE HEMATOPOETSKE NEKROZE (ZHN)
   UVOD
   Ovaj Prilog:

               (a)

               propisuje smjernice i minimalne zahtjeve u vezi s planovima uzorkovanja i dijagnostičkim metodama za otkrivanje i potvrđivanje prisutnosti virusne hemoragijske septikemije (VHS) i zarazne hematopoetske nekroze (ZHN);

               (b)

               uključuje odredbe Priloga B i C Direktivi 91/67/EEZ za odobravanje i održavanje statusa zona i uzgajališta u neodobrenim zonama;

               (c)

               određuje odredbe čiji je cilj pravilna dijagnoza VHS-a i ZHN-a te službeno priznavanje statusa zona i uzgajališta u neodobrenim zonama u skladu s člancima 5. i 6. Direktive 91/67/EEZ;

               (d)

               namijenjen je tijelima koja su nadležna za nadzor VHS-a i ZHN-a te laboratorijskom osoblju koje provodi testiranja vezana uz te bolesti. U skladu s tim, naglasak je stavljen na postupke uzorkovanja, načela te primjenu laboratorijskih testova i procjena njihovih rezultata kao i na podrobne laboratorijske tehnike. Prema potrebi, laboratoriji mogu unijeti izmjene u testove opisane u ovom Prilogu ili koristiti drukčije testove, pod uvjetom da se može dokazati jednaka osjetljivost i specifičnost.

         Dio I. uključuje planove uzorkovanja i dijagnostičke metode za nadziranje VHS-a i ZHN-a kako bi se postigao i zadržao status odobrene zone ili status odobrenog uzgajališta u neodobrenoj zoni.
   U dijelu II. opisuju se dijagnostički postupci za potvrđivanje VHS-a i ZHN-a u slučaju sumnje.
   U dijelu III. utvrđuju se kriteriji i smjernice za provedbu programa službenih zdravstvenih pregleda kojim se potvrđuje odsutnost VHS-a i/ili ZHN-a u prošlosti.
   U dijelu IV. daju se preporuke za postupak titracije virusa VHS-a i ZHN-a kako bi se provjerila osjetljivost staničnih kultura na infekciju.
   Akronimi i kratice navedeni su u dijelu V.
   DIO I.

      Planovi uzorkovanja i dijagnostičke metode za nadzor VHS-a i ZHN-a radi postizanja i zadržavanja statusa odobrene zone ili uzgajališta u neodobrenoj zoni

   I.
         Pregledi i uzorkovanje

   1.   Opće odredbe o kliničkim zdravstvenim pregledima, sakupljanju i odabiru uzoraka za nadziranje zona ili uzgajališta u neodobrenim zonama radi postizanja ili zadržavanja statusa odobrene zone ili uzgajališta s obzirom na VHS i/ili ZHN

   U tablicama 1A, 1B i 1C daje se sažeti prikaz kliničkih zdravstvenih pregleda i uzorkovanja tkiva riba i/ili ovarijalne tekućine koji moraju biti provedeni u zonama ili uzgajalištima u neodobrenim zonama kako bi se postigao ili zadržao status odobrene zone ili uzgajališta s obzirom na VHS i ZHN u skladu s Prilozima B i C Direktivi 91/67/EEZ. Daljnji podaci navedeni su u dijelovima I.I.2. do I.I.4. Tablice 1A i 1B ne primjenjuju se na nova uzgajališta i uzgajališta koja ponovo započinju svoju djelatnost s ribama, ikrom ili gametama iz odobrene zone ili odobrenog uzgajališta smještenog u neodobrenoj zoni, pod uvjetom da udovoljavaju zahtjevima koji su utvrđeni Direktivom 91/67/EEZ, Prilogom C, dijelom I.A.6(a) ili I.A.6(b) ili II.A.3(a) ili II.A.3(b).
   Klinički pregledi moraju biti provedeni u razdoblju od listopada do lipnja ili kad je temperatura vode niža od 14 °C. U onim uzgajalištima u kojima se klinički pregledi trebaju provesti dva puta godišnje, vremenski razmak između pregleda mora iznositi najmanje četiri mjeseca. Sve se proizvodne jedinice (ribnjaci, bazeni, kavezi itd.) moraju pregledati kako bi se utvrdila prisutnost uginulih ili oslabljenih riba ili riba s neuobičajenim ponašanjem. Posebnu pozornost treba obratiti na područje ispusta vode gdje se zbog vodene struje obično sakupljaju slabe ribe.
   Ribe za uzorkovanje biraju se na sljedeći način:

               —

               ako su prisutne kalifornijske pastrve, samo ribe te vrste biraju se za uzorkovanje. Ako kalifornijska pastrva nije prisutna, uzorak se mora sastojati od riba svih drugih prisutnih vrsta prijemljivih na VHS i/ili ZHN (kao što je navedeno u Prilogu A Direktivi 91/67/EEZ). Navedene vrste moraju biti razmjerno zastupljene u uzorku,

               —

               ako se za proizvodnju riba koristi više izvora vode, uzorak se mora sastojati od riba iz svih izvora vode,

               —

               ako su prisutne oslabljene ribe, ribe s neuobičajenim ponašanjem ili svježe uginule ribe (koje još nisu u stanju raspadanja), primarno je potrebno odabrati takve ribe. Ako takve ribe nisu dostupne, odabrane ribe moraju uključivati zdrave ribe normalnog izgleda koje treba sakupiti tako da u uzorku budu razmjerno zastupljeni svi dijelovi uzgajališta kao i sve dobne kategorije.

         2.   Posebne odredbe, uključujući sakupljanje uzoraka, za nadziranje zona ili uzgajališta u neodobrenim zonama u svrhu postizanja ili zadržavanja odobrenog statusa s obzirom na VHS i/ili ZHN

   1.   Zona ili uzgajalište u neodobrenoj zoni koje je pod nadzorom nadležnih službi, može dobiti status odobrene zone odnosno uzgajališta s obzirom na VHS i/ili ZHN prema jednom od sljedećih modela:

               (a)

               Model A – dvogodišnji program nadziranja
               Nakon najmanje dvogodišnje odsutnosti bilo kojeg kliničkog ili drugog znaka VHS-a i/ili ZHN-a, sva uzgajališta u zoni ili bilo koje uzgajalište u neodobrenoj zoni, koji će biti odobreni, moraju tijekom dvije godine biti podvrgnuti kliničkom pregledu dva puta godišnje. U tom dvogodišnjem kontrolnom razdoblju koje prethodi postizanju odobrenog statusa odsutnost kliničkih ili drugih znakova VHS-a i/ili ZHN-a mora biti stalna i moraju se prikupljati uzorci za ispitivanje u skladu s tablicom 1.A. Nadalje, uzorci se moraju odabirati, pripremati i ispitivati kako je opisano u dijelu I.I. do I.IV., a laboratorijska ispitivanja moraju dati negativne rezultate s obzirom na VHS i/ili ZHN; ili

               (b)

               Model B – dvogodišnji program nadziranja sa smanjenom veličinom uzorka
               Nakon provedenog programa službenih zdravstvenih pregleda kojim je dokumentirano odsustvo VHS-a i/ili ZHN-a tijekom najmanje četiri prethodne godine, sva uzgajališta u zoni ili bilo koje uzgajalište u neodobrenoj zoni, koji će biti odobreni, moraju tijekom dvije godine biti zdravstveno pregledani dva puta godišnje. Tijekom dvogodišnjeg kontrolnog razdoblja koje prethodi postizanju odobrenog statusa, odsutnost kliničkih ili drugih znakova VHS-a i/ili ZHN-a mora biti stalna i moraju se prikupljati uzorci za ispitivanje u skladu s tablicom 1.B. Nadalje, uzorci se moraju odabrati, pripremati i ispitivati kako je opisano u dijelu I.I. do I.IV., a laboratorijska ispitivanja moraju dati negativne rezultate s obzirom na VHS i/ili ZHN. Da bi nadležne službe mogle prihvatiti program zdravstvenih kontrola kojim se dokumentira odsutnost VHS-a i/ili ZHN-a, program mora ispunjavati kriterije i smjernice iz dijela III.

         2.   Posebne odredbe za odobrenje novih uzgajališta i uzgajališta koja ponovo započinju svoju djelatnost s ribama, ikrom ili gametama iz odobrene zone ili iz odobrenog uzgajališta smještenog u neodobrenoj zoni
   Nova uzgajališta i uzgajališta koja ponovo započinju svoju djelatnost s ribama, ikrom ili gametama iz odobrene zone ili iz odobrenog uzgajališta smještenog u neodobrenoj zoni mogu steći status u skladu s uvjetima utvrđenim Direktivom 91/67/EEZ, Prilogom C dijelom I.A.6.a/b ili dijelom II.A.3.a/b. U skladu s navedenim, na ta se uzgajališta ne primjenjuju odredbe o uzorkovanju koje su propisane u gore navedenom modelu A i B (dijelovi I.I.2.1.a i I.I.2.1.b).
   3.   Program nadziranja za održavanje odobrenog statusa s obzirom na VHS i/ili ZHN
   Da bi zona ili uzgajalište u neodobrenoj zoni zadržali odobreni status s obzirom na VHS i/ili ZHN, pregledi i uzimanje uzoraka za ispitivanje moraju se provoditi u skladu s tablicom 1C. Uzorci se moraju odabirati, pripremati i ispitivati kako je opisano u dijelovima I.I. do I.IV., a laboratorijska ispitivanja moraju dati negativne rezultate s obzirom na uzročnike VHS-a i/ili ZHN-a.
   3.   Pripremanje i slanje uzoraka ribe

   Prije slanja ili prijevoza u laboratorij, dijelovi organa koji će se ispitivati moraju biti uklonjeni iz ribe pomoću sterilnog sekcionog pribora te preneseni u sterilne plastične epruvete koje sadrže transportni medij tj. medij za staničnu kulturu s 10 % telećeg seruma i antibioticima. Preporuča se kombinacija od 200 IJ penicilina, 200 μg streptomicina i 200 μg kanamicina po mililitru (ml), ali se mogu koristiti i drugi antibiotici dokazane djelotvornosti. Tkiva za pretragu su slezena, prednji bubreg i, dodatno, ili srce ili encefalon. U nekim slučajevima mora biti ispitana ovarijalna tekućina (tablice 1A do C).
   Ovarijalna tekućina ili dijelovi organa od najviše 10 riba (tablice 1A do C) mogu se prikupiti u jednu sterilnu epruvetu koja sadrži najmanje 4 ml transportnog medija i koja predstavlja jedan skupni uzorak. Tkivo u svakom uzorku treba težiti najmanje 0,5 grama (g).
   Epruvete treba smjestiti u izolirane posude (npr. polistirenske kutije debelih stijenki) zajedno s dovoljnom količinom leda ili ulošcima za frižider koji će osigurati hlađenje uzoraka tijekom prijevoza do laboratorija. Treba izbjeći zamrzavanje. Temperatura uzorka tijekom prijevoza ne smije biti iznad 10 °C, a pri njegovom prijemu led mora još uvijek biti prisutan u transportnoj kutiji odnosno jedan ili više uložaka za frižider moraju još uvijek biti djelomično ili u cijelosti zamrznuti.
   Virološka pretraga mora započeti što je moguće prije, a najkasnije 48 sati nakon prikupljanja uzoraka. U iznimnim (1) slučajevima virološke pretrage mogu započeti najkasnije unutar 72 sata od prikupljanja materijala, pod uvjetom da je materijal za pretragu zaštićen transportnim medijem i da se mogu ispuniti zahtjevi u odnosu na temperaturu tijekom prijevoza (dio I.I.3. stavak 3.).
   U laboratorij se mogu poslati cijele ribe pod uvjetom da se mogu ispuniti zahtjevi u odnosu na temperaturu tijekom prijevoza. Cijele ribe mogu biti umotane u upijajući papir i potom poslane u plastičnim vrećicama ohlađenim kako je gore navedeno. Mogu biti poslane i žive ribe.
   Pakiranje i označivanje mora biti provedeno u skladu s odgovarajućim važećim nacionalnim i međunarodnim propisima o prijevozu.
   4.   Prikupljanje dodatnog dijagnostičkog materijala

   U dogovoru s uključenim dijagnostičkim laboratorijem mogu se prikupiti i pripremiti za dodatna ispitivanja i druga tkiva riba.
   II.
         Pripremanje uzoraka za virološke pretrage

   1.   Zamrzavanje u iznimnim slučajevima

   Kada je zbog praktičnih poteškoća (npr. loši vremenski uvjeti, neradni dani, problemi u laboratoriju itd.) nemoguće nasaditi stanice u roku od 48 sati nakon prikupljanja uzoraka tkiva, uzorci tkiva se mogu zamrznuti u mediju za staničnu kulturu pri temperaturi od – 20 °C ili nižoj, a virološke pretrage obaviti u roku od 14 dana. Tkivo se može zamrznuti i odmrznuti samo jednom prije ispitivanja. Mora se voditi evidencija sa svim podacima o razlozima za svako zamrzavanje uzoraka tkiva (kao što je oluja, odumiranje staničnih linija itd.).
   2.   Homogenizacija organa

   U laboratoriju se tkivo iz epruveta mora potpuno homogenizirati (u homogenizatoru Stomacher, miješalici ili tarioniku i tučku sa sterilnim pijeskom) i potom suspendirati u izvornom transportnom mediju.
   Ako se uzorak sastoji od cijelih riba kraćih od 4 cm, one se moraju usitniti sterilnim škarama ili skalpelom nakon što se ukloni stražnji dio tijela iza crijevnog otvora. Ako uzorak čine cijele ribe dužine tijela od 4 do 6 cm, uzima se utroba uključujući bubrege. Ako uzorak čine cijele ribe dulje od 6 cm, uzimaju se uzorci tkiva kako je opisano u dijelu I.I.3. Uzroke tkiva treba usitniti sterilnim škarama ili skalpelom, homogenizirati kako je gore opisano i suspendirati u transportnom mediju.
   Konačni omjer tkiva i transportnog medija mora se u laboratoriju postaviti u omjer 1:10.
   3.   Centrifugiranje homogenata

   Homogenat se centrifugira na brzini 2 000 do 4 000 × g u trajanju 15 minuta u centrifugi ohlađenoj pri 2 do 5 °C te se supernatant prikuplja i obrađuje antibioticima četiri sata na 15 °C ili preko noći na 4 °C; u ovoj fazi može biti koristan gentamicin 1 mg/ml.
   Ako je uzorak poslan u transportnom mediju (tj. izložen antibioticima), može se izostaviti obrada supernatanta antibioticima.
   Svrha obrade antibioticima je suzbijanje bakterijske kontaminacije uzorka, tako da nije potrebna filtracija kroz membranske filtre.
   Ako se prikupljeni supernatant pohrani na – 80 °C unutar 48 sati nakon prikupljanja, može se još samo jednom ponovo upotrijebiti za virološke pretrage.
   Ako je zbog praktičnih poteškoća (npr. kvar inkubatora, problemi sa staničnim kulturama itd.) nemoguće inokulirati stanice unutar 48 sati od prikupljanja uzoraka tkiva, supernatant se može zamrznuti na temperaturi od – 80 °C, a virološke pretrage obaviti unutar 14 dana.
   Prije inokulacije stanica, supernatant se pomiješa s jednakim dijelovima odgovarajuće razrijeđenih skupina antiseruma za lokalne serotipove virusa ZNG te se s njima inkubira najmanje jedan sat na 15 °C ili najviše 18 sati na 4 °C. Titar antiseruma mora biti najmanje 1/2 000 s neutralizacijom plaka od 50 % u testu neutralizacije.
   Svrha tretiranja svih inokuluma antiserumom za virus ZNG (virus koji se u nekim dijelovima Europe javlja u 50 % uzoraka ribe) je spriječiti da se u inokuliranim staničnim kulturama razvije citopatogeni učinak (CPU) zbog virusa ZNG. To će skratiti trajanje viroloških pretraga i smanjiti broj slučajeva u kojima bi se pojava CPU-a morala smatrati potencijalnim znakom prisustva virusa VHS-a ili ZHN-a.
   Ako uzorci potječu iz proizvodnih jedinica koje se smatraju slobodnim od ZNG-a, može se izostaviti tretiranje inokuluma antiserumom za virus ZNG.
   III.
         Virološke pretrage

   1.   Stanične kulture i mediji

   Stanice BF-2 ili RTG-2 te EPC ili FHM umnožavaju se na temperaturi od 20 do 30 °C u odgovarajućem mediju, npr. Eaglovom MEM-u (ili njegovim modifikacijama), obogaćenom s 10 % fetalnoga goveđeg seruma i antibioticima u standardnim koncentracijama.
   Ako se stanice umnožavaju u zatvorenim posudama, preporučuje se puferiranje medija bikarbonatom. Medij koji se koristi za kulturu stanica u otvorenim jedinicama može se puferirati Tris-HCL-om (23 mM) i Na-bikarbonatom (6 mM). Ph mora biti 7,6 ± 0,2.
   Stanične kulture koje će se koristiti za inokuliranje s tkivnim materijalom trebaju biti mlade (stare 4 do 48 sati) i pri inokuliranju moraju aktivno rasti (bez zgrušavanja).
   2.   Inokulacija staničnih kultura

   Suspenzija organa tretirana antibioticima inokulira se u stanične kulture u dva razrjeđenja, tj. osnovnom razrjeđenju i, pored toga, njegovom razrjeđenju 1:10, što dovodi do konačnih razrjeđenja tkivnog materijala u staničnoj kulturi 1:100 odnosno 1:1 000 (kako bi se spriječila homologna interferencija). Moraju se inokulirati najmanje dvije stanične linije (vidjeti dio I. III.1.). Omjer veličine inokuluma i količine stanične kulture treba biti 1:10.
   Za svako razrjeđenje i svaku staničnu liniju mora se upotrijebiti najmanje oko 2 cm2 površine stanica, što odgovara jednoj jažici na 24-jažičnoj plitici za staničnu kulturu. Preporučuje se korištenje plitica za staničnu kulturu, ali su prihvatljive i druge jedinice sa sličnim ili većim površinama za rast.
   3.   Inkubacija staničnih kultura

   Inokulirane stanične kulture inkubiraju se 7 do 10 dana pri 15 °C. Ako se boja medija za staničnu kulturu promijeni s crvene u žutu, što ukazuje na zakiseljenje medija, mora se prilagoditi pH pomoću sterilne otopine bikarbonata ili istovrijednim tvarima kako bi se osigurala osjetljivost stanica na virusnu infekciju.
   Najmanje svakih šest mjeseci ili ako se sumnja na smanjenu osjetljivost stanica, obavlja se titracija zamrznutih pohranjenih virusa VHS-a i ZHN-a kako bi se verificirala osjetljivost staničnih kultura na infekciju. Preporučeni postupak opisan je u dijelu IV.
   4.   Mikroskopiranje

   Inokulirane stanične kulture moraju se redovito pregledavati (najmanje tri puta tjedno), pri povećanju od 40 do 150 puta, kako bi se provjerilo je li došlo do pojave citopatogenog učinka (CPU). Ako se opazi očiti citopatogeni učinak (CPU), odmah treba početi s postupkom identifikacije virusa u skladu s dijelom I.IV.
   5.   Supkultiviranje

   Ako se nakon primarne inkubacije od 7 do 10 dana ne razvije citopatogeni učinak (CPU), provodi se supkultiviranje sa svježim staničnim kulturama korištenjem površine slične površini primarne kulture.
   Alikvoti hranjive podloge (supernatant) svih kultura/jažica, koje čine primarnu kulturu, puliraju se prema staničnoj liniji 7 do 10 dana nakon inokulacije. Tako dobiveni skupni uzorci inokuliraju se u homologne stanične kulture, nerazrijeđene i razrijeđene 1:10 (pri čemu se dobiju konačna razrijeđena supernatanta u omjeru 1:10 odnosno 1:100), kako je opisano u dijelu I.III.2. Druga je mogućnost da se alikvoti 10 % hranjive podloge koja čini primarnu kulturu inokuliraju izravno u jažicu sa svježom staničnom kulturom (supkultiviranje iz jažice u jažicu). Inokulaciji može prethoditi predinkubacija razrjeđenja s antiserumom za virus IPN u odgovarajućem razrjeđenju kako je opisano u dijelu I.II.3.
   Inokulirane kulture se potom inkubiraju 7 do 10 dana pri 15 °C i promatraju kako je opisano u dijelu I.III.4.
   Ako se tijekom prva tri dana inkubacije javi toksični CPU, u toj se fazi može se obaviti supkultiviranje, ali se stanice potom moraju inkubirati sedam dana i ponovo supkultivirati uz dodatnih sedam dana inkubacije. Ako se toksični CPU razvije nakon tri dana, stanice se mogu jednom staviti u pasažu i inkubirati dok ne prođe ukupno 14 dana od prve inokulacije. U zadnjih sedam dana inkubacije ne smiju se javiti znaci toksičnosti.
   Ako unatoč obradi antibioticima dođe do bakterijske kontaminacije, prije supkultivacije treba provesti centrifugiranje na 2 000 do 4 000 × g kroz 15 do 30 minuta pri 2 do 5 °C i/ili filtriranje supernatanta kroz filtar od 0,45 μm (membrana s niskom sposobnošću vezivanja proteina). Pored toga, postupak supkultivacije isti je kao i za toksični CPU.
   IV.
         Identifikacija virusa

   1.   Testovi za identifikaciju virusa

   Ako se u staničnoj kulturi uoči postojanje CPU-a, medij (supernatant) se sakupi i pretraži korištenjem jedne ili više sljedećih metoda: neutralizacija, IF, ELISA. Ako se ovim testovima ne može sa sigurnošću identificirati virus u roku od jednog tjedna, supernatant se mora proslijediti u nacionalni referentni laboratorij ili u referentni laboratorij Europske unije za bolesti riba kako bi se virus odmah identificirao.
   2.   Neutralizacija

   Iz sakupljenog supernatanta uklonite stanice centrifugiranjem (2 000 do 4 000 × g) ili membranskim filtriranjem kroz filtar s membranom (0,45 μm) s niskom apsorpcijom proteina te razrijedite supernatant 1:100 i 1:10 000 u mediju za staničnu kulturu.
   Alikvoti dvaju razrjeđenja supernatanta se pomiješaju i odvojeno inkubiraju 60 minuta na 15 °C s jednakim dijelovima sljedećih reagensa:

               —

               serum koji sadrži skupinu specifičnih protutijela za virus VHS u razrjeđenju 1:50 (vol:vol) (2),

               —

               serum koji sadrži skupinu specifičnih protutijela za virus ZHN u razrjeđenju 1:50 (vol:vol) (2),

               —

               skupni uzorak antiseruma za lokalne serotipove virusa ZGN u razrjeđenju 1:50 (vol:vol) (2),

               —

               sam medij (pozitivna kontrola).

         Za svaku mješavinu supernatanta i seruma inokuliraju se najmanje dvije stanične kulture svaka s 50 μl te se inkubiraju pri 15 °C. Razvoj citopatogenog učinka (CPU) provjerava se kako je opisano u dijelu I.III.4.
   Neki sojevi virusa VHS ne reagiraju u neutralizacijskom testu. Takvi se izolati moraju identificirati metodom IF ili ELISA.
   Mogu se primijeniti i drugi neutralizacijski testovi dokazane djelotvornosti.
   3.   IF

   Za svaki izolat virusa koji treba identificirati, najmanje osam pokrovnih stakalaca ili njihovih ekvivalenata treba nasaditi stanicama u gustoći tako da se postigne približno 60 do 90 %-tna konfluencija 24 sata nakon nasađivanja. U tu se svrhu preporučuju stanice EPC jer one snažno prijanjaju za staklenu površinu, ali se mogu koristiti i druge stanične linije kao što su BF-2, RTG-2 ili FHM.
   Nakon što se stanice natalože na staklenu površinu (otprilike jedan sat nakon nasađivanja) ili nakon inkubiranja kultura u razdoblju do 24 sata, inokulira se virus koji treba identificirati. Četiri kulture se inokuliraju u volumnom omjeru 1:10, a četiri kulture u omjeru 1:1 000. One se potom inkubiraju 20 do 30 sati pri 15 °C.
   Nakon inkubacije, kulture se dva puta ispiru u Eagleovom MEM-u bez seruma, fiksiraju u 80 %-tnom ledeno hladnom acetonu i potom boje dvoslojnim IFAT-om. Prvi sloj reagensa sastoji se od poliklonalnih ili monoklonalnih protutijela referentne kvalitete. Drugi sloj reagensa je fluorokromom konjugirani antiserum za imunoglobulin korišten u prvom sloju. Za svaki pretraživani antiserum mora se obojiti najmanje jedna kultura inokulirana visokom dozom i jedna kultura inokulirana niskom dozom. U test se moraju uključiti i odgovarajuće negativne i pozitivne kontrole. Preporučuju se fluorokromi kao što su FITC i TRITC.
   Na obojene kulture nanesite fiziološku otopinu s dodatkom glicerola. Pregledajte ih pod ulaznim ultraljubičastim svjetlom. Koristite okulare s povećanjem od 10 ili 12 puta te objektive s povećanjem od 25 ili 40 puta, s numeričkim otvorima > 0,7 odnosno > 1,3.
   Gore opisani postupak imunofluorescencije (IF) naveden je kao primjer. Umjesto njega mogu se koristiti i drugi postupci imunofluorescencije (s obzirom na stanične kulture, fiksiranje i protutijela referentne kvalitete) dokazane učinkovitosti.
   4.   ELISA

   Jažice na mikrotitarskoj plitici oblože se preko noći preporučenim razrjeđenjima pročišćenih frakcija imunoglobulina protutijela referentne kvalitete.
   Nakon ispiranja jažica puferom PBS-Tween-20, u njih se dodaje virus koji treba identificirati, i to u serijama dvostrukog ili četverostrukog razrjeđenja, te se ostavi da reagira s adsorbiranim protutijelom 60 minuta pri 37 °C. Nakon ispiranja puferom PBS-Tween-20, dodaju se biotinom obilježena protutijela čija specifičnost odgovara specifičnosti adsorbiranih protutijela te se ostave da reagiraju 60 minuta pri 20 °C. Nakon još jednog ispiranja kao što je gore opisano, dodaje se streptavidin konjugiran s peroksidazom hrena (HRP) te se ostavi da reagira jedan sat pri 20 °C. Nakon zadnjeg ispiranja, vezani enzim se vizualizira uporabom odgovarajućih supstrata ELISA (OPD ili drugi).
   Gore opisana verzija metode ELISA, koja se temelji na primjeni biotina i avidina, navedena je samo kao primjer. Umjesto nje mogu se koristiti i druge verzije metode ELISA dokazane učinkovitosti.
   TABLICA 1.A

      Shema pregleda i uzorkovanja za zone i za uzgajališta u neodobrenim zonama za dvogodišnje kontrolno razdoblje prije dobivanja odobrenog statusa s obzirom na VHS i/ili ZHN

      (u skladu s prilozima B i C Direktivi 91/67/EEZ i odredbama dijela I. ovog Priloga)

               Broj kliničkih pregleda na godinu (dvije godine)

               Broj laboratorijskih pretraga na godinu (dvije godine)

               Laboratorijsko pretraživanje na prisutnost virusa (3)

               Broj riba iz uzgoja
               (materijal organa)

               Broj matičnih riba
               (ovarijalna tekućina)

               Kontinentalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               2

               120 (prvi pregled) (4) 150 (drugi pregled)

               30 (prvi pregled) (5) 0 (drugi pregled)

                           (b)

                           Uzgajališta samo s matičnim ribama

               2

               1

               0

               150 (prvi ili drugi pregled) (5)

                           (c)

                           Uzgajališta bez matičnih riba

               2

               2

               150 (prvi i drugi pregled)

               0

               Obalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               2

               120 (prvi pregled) 150 (drugi pregled)

               30 (prvi pregled) (5) 0 (drugi pregled)

                           (b)

                           Uzgajališta salmonida bez matičnih riba

               2

               2

               30 (prvi i drugi pregled) (6)

               0

                           (c)

                           Uzgajališta drugih vrsta osim salmonida i bez matičnih riba

               2

               2

               150 (prvi i drugi pregled)

               0

               Najveći broj riba u skupnom uzorku: 10

   TABLICA 1.B

      Shema pregleda i uzorkovanja za dvogodišnje kontrolno razdoblje prije dobivanja odobrenog statusa s obzirom na VHS i/ili ZHN za zone i uzgajališta u neodobrenim zonama za koje je službeno dokumentirano odsustvo ovih bolesti u prošlosti

      (u skladu s prilozima B i C Direktivi 91/67/EEZ i odredbama dijela I. i III. ovog Priloga)

               Broj kliničkih pregleda na godinu (dvije godine)

               Broj laboratorijskih pretraga na godinu (dvije godine)

               Laboratorijsko pretraživanje na prisutnost virusa

               Broj riba iz uzgoja
               (materijal organa)

               Broj matičnih riba
               (ovarijalna tekućina)

               Kontinentalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               2

               0 (prvi pregled) (7) 30 (drugi pregled)

               30 (prvi pregled) (8) 0 (drugi pregled)

                           (b)

                           Uzgajališta samo s matičnim ribama

               2

               1

               0

               30 (prvi ili drugi pregled) (8)

                           (c)

                           Uzgajališta bez matičnih riba

               2

               2

               30 (prvi i drugi pregled)

               0

               Obalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               2

               0 (prvi pregled) 30 (drugi pregled)

               30 (prvi pregled) (8) 0 (drugi pregled)

                           (b)

                           Uzgajališta salmonida bez matičnih riba

               2

               2

               30 (prvi i drugi pregled) (9)

               0

                           (c)

                           Uzgajališta drugih vrsta osim salmonida i bez matičnih riba

               2

               2

               30 (prvi i drugi pregled)

               0

               Najveći broj riba u skupnom uzorku: 10

   TABLICA 1.C

      Shema pregleda i uzorkovanja za zone i uzgajališta u neodobrenim zonama sa svrhom održavanja odobrenog statusa s obzirom na VHS i/ili ZHN

      (u skladu s prilozima B i C Direktivi 91/67/EEZ i odredbama dijela I. ovog Priloga)

               Broj kliničkih pregleda na godinu (dvije godine)

               Broj riba u uzorku za laboratorijsko pretraživanje (10)

               Broj riba iz uzgoja
               (materijal organa)

               Broj matičnih riba
               (ovarijalna tekućina)

               Kontinentalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               20 (prvi ili drugi pregled)

               10 (prvi ili drugi pregled) (11)

                           (b)

                           Uzgajališta samo s matičnim ribama

               2

               0

               30 (prvi ili drugi pregled) (11)

                           (c)

                           Uzgajališta bez matičnih riba

               2

               30

               0

               Obalne zone i uzgajališta

                           (a)

                           Uzgajališta s matičnim ribama

               2

               20 (prvi ili drugi pregled)

               10 (prvi ili drugi pregled) (11)

                           (b)

                           Uzgajališta bez matičnih riba

               1

               30 (12)

               0

               Najveći broj riba u skupnom uzorku: 10

         DIO II.

      Dijagnostički postupci za potvrđivanje VHS-a i ZHN-a u slučaju sumnje na pojavu bolesti

   Za dijagnosticiranje VHS-a i ZHN-a primjenjuje se jedna ili više sljedećih metoda:

               —

               A. Uobičajeno izdvajanje virusa nakon kojeg slijedi serološka identifikacija virusa

               —

               B. Izdvajanje virusa uz istodobnu serološku identifikaciju virusa

               —

               C. Ostale dijagnostičke metode (IFAT, ELISA)

         Potvrđivanje prvog slučaja VHS-a i/ili ZHN-a u uzgajalištima smještenim u odobrenim zonama ne smije se temeljiti isključivo na metodi C. Treba primijeniti i metodu A ili B.
   U nekim se slučajevima, uz tkivni materijal za virološko pretraživanje mora priložiti i dodatni materijal za bakteriološko, parazitološko, histološko i drugo pretraživanje u svrhu diferencijalnog dijagnosticiranja.
   A.
         Uobičajeno izdvajanje virusa nakon kojeg slijedi serološka identifikacija virusa

   I.1.   Odabir uzoraka

   Za pretraživanje treba uzeti najmanje 10 riba koje pokazuju tipične znakove ZHN-a ili VHS-a.
   I.2.   Pripremanje i slanje uzoraka riba

   Kako je utvrđeno u dijelu I.I.3.
   I.3.   Uzimanje dodatnog dijagnostičkog materijala

   Kako je utvrđeno u dijelu I.I.4.
   II.   Pripremanje uzoraka za virološke pretrage

   Kako je utvrđeno u dijelu I.II.
   III.   Virološke pretrage

   Kako je utvrđeno u dijelu I.III.
   IV.   Identifikacija virusa

   Kako je utvrđeno u dijelu I.IV.
   B.
         Izdvajanje virusa uz istodobnu serološku identifikaciju virusa

   I.1.   Odabir uzoraka

   Kako je utvrđeno u dijelu II.A.I.1.
   I.2.   Pripremanje i slanje uzoraka riba

   Kako je utvrđeno u dijelu I.I.3.
   I.3.   Uzimanje dodatnog dijagnostičkog materijala

   Kako je utvrđeno u dijelu I.I.4.
   II.1.   Homogenizacija organa

   Kako je utvrđeno u dijelu I.II.2.
   II.2.   Centrifugiranje homogenata

   Homogenat se centrifugira na 2 000 do 4 000 × g 15 minuta u centrifugi ohlađenoj pri 2 do 5 °C te se supernatant odlije i tretira antibioticima, npr. gentamicinom 1 mg/ml, četiri sata na 15 °C ili se filtrira kroz membranu (0,45 μm) s niskom sposobnošću vezanja proteina.
   II.3.   Obrada supernatanta dijagnostičkim antiserumom

   Suspenzija organa obrađena antibioticima ili filtrirana kroz membranski filtar razrjeđuje se u omjeru 1:10 i 1:1 000 u mediju za staničnu kulturu te se alikvoti pomiješaju i inkubiraju 60 minuta na 15 °C s jednakim dijelovima reagensa navedenih u dijelu I.IV.2.
   III.1.   Stanične kulture i mediji

   Kako je utvrđeno u dijelu I.III.1.
   III.2.   Inokulacija staničnih kultura

   Iz svake mješavine virusa i seruma (pripremljene kako je propisano u dijelu II.B.II.3.) inokuliraju se najmanje dvije stanične kulture po staničnoj liniji, svaka s 50 μl.
   III.3.   Inkubacija staničnih kultura

   Kako je utvrđeno u dijelu I.III.1.
   III.4.   Mikroskopiranje

   Inokulirane stanične kulture svakodnevno se pregledavaju, uz povećanje od 40 do 150 puta, kako bi se provjerilo je li došlo do pojave citopatogenog učinka (CPU). Ako jedan od korištenih antiseruma spriječi nastanak citopatogenog učinka (CPU), može se smatrati da je virus identificiran.
   Ako jedan od korištenih antiseruma spriječi nastanak citopatogenog učinka (CPU), mora se izvršiti identifikacija virusa sukladno dijelu I.IV.
   III.5.   Supkultiviranje

   Ako se nakon 7 do 10 dana ne pojavi citopatogenog učinka (CPE), mora se provesti supkultiviranje s kulturama inokuliranim sa supernatantom i medijem (dio II.B.II.3.) u skladu s dijelom I.III.5.
   C.
         Druge dijagnostičke metode

   Supernatant pripremljen kako je opisano u dijelu I.II.2. može se pregledati metodom IFAT ili ELISA u skladu s dijelom I.IV.3. odnosno dijelom I.IV.4. Ove se brze metode trebaju dopuniti virološkim pretraživanjem u skladu s točkama A ili B u roku od 48 sati od uzorkovanja ako:

               (a)

               se dobije negativan rezultat; ili

               (b)

               se dobije pozitivan rezultat iz materijala koji predstavlja prvi slučaj ZHN-a ili VHS-a u odobrenoj zoni.

         Materijal tkiva se može podvrgnuti drugim dijagnostičkim metodama, kao što su RT-PCR, IF na zamrznutim rezovima, imunohistokemija na formalinom fiksiranom materijalu tkiva. Navedeni se postupci moraju uvijek dopuniti inokulacijom nefiksiranog materijala tkiva na staničnim kulturama.
   DIO III.

      Dokumentirana odsutnost VHS-a i/ili ZHN-a u zonama ili u uzgajalištima smještenim u neodobrenim zonama

      Smjernice i kriteriji za program službenih zdravstvenih pregleda

               1.

               Program zdravstvenih pregleda može se započeti provoditi jedino:

                           —

                           nakon što se provede službeno priznati programa iskorjenjivanja virusa VHS-a i/ili ZHN-a, u okviru kojega se uklonila sva riba iz uzgajališta, provelo čišćenje, dezinfekcija i odmor objekta prije ponovnog naseljavanja ribom podrijetlom iz odobrenih uzgajališta, ili

                           —

                           u uzgajalištima u kojima u prošlosti nisu utvrđene infekcije virusima VHS-a ili ZHN-a.

               2.

               Program zdravstvenih pregleda mora se temeljiti i na kliničkim pregledima i na laboratorijskim pretragama.

               3.

               Program mora uključivati dva godišnja zdravstvena pregleda u skladu sa smjernicama koje su navedene u dijelu I.

               4.

               Pri najmanje jednom od pregleda koji se obavljaju svake godine, na svakom se uzgajalištu mora uzeti 30 uzoraka tkiva riba i/ili ovarijalne tekućine. Uzroci se biraju, pripremaju i laboratorijski pretražuju u skladu s dijelom I., II. i IV.

               5.

               Program zdravstvenih pregleda provodi se najmanje četiri godine na svim uzgajalištima u zoni odnosno na uzgajalištu (smještenom u neodobrenoj zoni) koje treba biti odobreno.

               6.

               U svrhu službenog priznavanja programa, ne smije se pojaviti ni utvrditi niti jedan slučaj VHS-a ili ZHN-a (bilo klinička infekcija bilo izolacija virusa).

         DIO IV.

      Postupak titracije za provjeru osjetljivosti staničnih kultura na infekciju

   U daljnjem se tekstu navode preporučeni postupci titracije navedeni u dijelu I.III.3.
   Treba koristiti najmanje dva izolata virusa VHS-a i jedan izolat virusa ZHN-a. Izolati trebaju predstavljati glavnu skupinu virusa unutar EU, npr. za VHS treba odabrati jedan patogeni izolat koji potječe od kalifornijske pastrve iz slatke vode i jedan izolat koji je patogen za romba iz morske vode, a za ZHN-a treba odabrati jedan europski soj koji je patogen za kalifornijsku pastrvu. Treba koristiti dobro definirane izolate podrijetlom iz država članica. Referentni izolati mogu se dobiti od referentnog laboratorija EU za bolesti riba.
   Serije virusa staničnim kulturama niske pasaže umnažaju se u bocama sa staničnom kulturom na stanicama BF-2 ili RTG-2 za virus VHS-a i na stanicama EPC ili FHM za virus ZHN-a. Treba koristiti medij za staničnu kulturu s najmanje 10 % seruma. Za inokulaciju treba koristiti niski MOI (< 1).
   Kod punog citopatogenog učinka (CPU), virus se sakuplja centrifugiranjem supernatanta stanične kulture na 2 000 × g 15 minuta, sterilizira se filtriranjem kroz membranski filtar od 0,45 μm te raspodijeli u označene krioepruvete. Virus se drži na – 80 °C.
   Tjedan dana nakon zamrzavanja, pod mlazom hladne vode otope se po tri epruvete svakog virusa te se titriraju na odgovarajućim staničnim linijama. Svaki izolat virusa se odmrzava i titrira najmanje svakih šest mjeseci ili ako se sumnja da je osjetljivost stanične linije smanjena.
   Postupci titracije moraju se detaljno opisati i svaki se put mora primijeniti isti postupak.
   Titracija sa razrjeđenjem do završne točke treba uključivati najmanje šest ponavljanja u svakoj fazi razrjeđenja. Titri se uspoređuju s prethodno dobivenim titrima. Ako titar bilo kojeg od tri izolata virusa padne za faktor od 2 log ili više u odnosu na početni titar, stanična se linija ne bi trebala više koristiti u svrhe nadzora.
   Ako se u laboratoriju drže različite stanične linije, svaku bi liniju trebalo ispitivati odvojeno.
   Evidencija se čuva najmanje 10 godina.
   DIO V.

      Akronimi i kratice

               BF-2

               Mlađ ribe Lepomis macrochirus (stanična linija)

               CPU

               Citopatogeni učinak

               RLZ

               Referentni laboratorij Zajednice za bolesti riba

               ELISA

               Imunoenzimski test (Enzyme-linked immunosorbent assay)

               EPC

                  Epithelioma papulosum cyprini (stanična linija)

               FHM

               Pimephales promelas (stanična linija)

               FITC

               Fluorescein izotiocijanat

               Hepes

               N-2-hidroksietil-piperazin-N′-2-etan sulfonska kiselina

               HRP

               Peroksidaza hrena

               IF

               Imunofluorescencija

               IFAT

               Metoda indirektne fluorescencije za dokazivanje protutijela

               ZHN (V)

               Zarazna hematopoetska nekroza (virus)

               ZNG (V)

               Zarazna nekroza gušterače (virus)

               MEM

               Minimalni esencijalni medij

               MOI

               Višestrukost infekcije (omjer između broja dodanih čestica infektivnog virusa i poznatog broja stanica u kulturi)

               OPD

               Orto-fenilendiamin

               PBS

               Fiziološka otopina puferirana fosfatnim puferom

               RTG-2

               Gonade kalifornijske pastrve (stanična linija)

               RT-PCR

               Lančana reakcija polimerazom uz reverznu transkripciju

               Tris-HCl

               Tris-(hidroksimetil)-aminometan – HCl

               TRITC

               Tetrametil-rodamin-izotiocijanat

               VHS (V)

               Virusna hemoragijska septikemija

      (1)  U iznimnim slučajevima, npr. ako se ribe uzorkuju u veoma udaljenim područjima i ne mogu se svakodnevno slati.

      (2)  Ili kako odredi referentni laboratorij s obzirom na moguću citotoksičnost antiseruma.

      (3)  Može se koristiti i manja veličina uzorka kao što je navedeno u tablici 1B ako su ispunjeni uvjeti navedeni u dijelu II.1., I.I.2.1.b. i III.

      (4)  Klinički pregledi.

      (5)  U iznimnim okolnostima, ako nije moguće dobiti ovarijalnu tekućinu, umjesto nje se mogu uzorkovati organi.

      (6)  Uzorak se ne smije uzeti prije nego proteknu tri tjedna od prijenosa ribe iz slatke u slanu vodu.

      (7)  Klinički pregledi.

      (8)  U iznimnim okolnostima, ako nije moguće dobiti ovarijalnu tekućinu, umjesto nje se mogu uzorkovati organi.

      (9)  Uzorak se ne smije uzeti prije nego proteknu tri tjedna od prijenosa ribe iz slatke u slanu vodu.

      (10)  U odobrenim zonama uzorke treba uzimati naizmjence samo u 50 % uzgajališta godišnje. U odobrenim uzgajalištima smještenim u neodobrenim zonama uzorci se uzimaju svake godine.

      (11)  U iznimnim okolnostima, ako nije moguće dobiti ovarijalnu tekućinu, umjesto nje se mogu uzorkovati organi.

      (12)  Uzorak se ne smije uzeti prije nego proteknu tri tjedna od prijenosa ribe iz slatke u slanu vodu.


Odluka Komisije od 18/03/2015 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7483 - ABELLIO TRANSPORT / SCOTRAIL) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


Odluka Komisije od 30/10/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7428 - IRIDIUM / DIF / CONCESSION BUSINESSES) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2001/303/EZ: Odluka Komisije od 11. travnja 2001. o uvjetima za kontrolu i iskorjenjivanje slinavke i šapa u ugroženih vrsta pri primjeni članka 13. Direktive 85/511/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1107)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 62

               HR

               Službeni list Europske unije

               30

         32001D0303

               L 104/3

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 11. travnja 2001.
   o uvjetima za kontrolu i iskorjenjivanje slinavke i šapa u ugroženih vrsta pri primjeni članka 13. Direktive 85/511/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 1107)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2001/303/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ (2), a posebno njezin članak 10.,
   uzimajući u obzir Direktivu 85/511/EEZ od 18. listopada 1985. o uvođenju mjera Zajednice za kontrolu slinavke i šapa (3) kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, a posebno njezin članak 13. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               U članku 13. stavku 3. Direktive Vijeća 85/511/EEZ predviđena je mogućnost hitnog cijepljenja.

               (2)

               Na temelju načela koja predviđa ovaj članak, potrebno je procijeniti odluku o pribjegavanju cijepljenju vodeći računa o osnovnim interesima Zajednice koji ne smiju biti ugroženi.

               (3)

               Na osnovi izvješća o mjestima izbijanja slinavke i šapa u Ujedinjenoj Kraljevini, Francuskoj, Nizozemskoj i Irskoj, Komisija je donijela odluke 2001/172/EZ (4), 2001/208/EZ (5), 2001/223/EZ (6) i 2001/234/EZ (7) o određenim zaštitnim mjerama u vezi sa slinavkom i šapom u tim državama članicama.

               (4)

               Odluka Komisije 2001/246/EZ (8) od 27. ožujka 2001. propisuje uvjete za kontrolu i iskorjenjivanje slinavke i šapa u Nizozemskoj pri primjeni članka 13. Direktive 85/511/EEZ koji je također usvojen, omogućujući Nizozemskoj primjene preventivnog cijepljenja kao mjeru predostrožnosti, prije usmrćivanja prijemljivih životinja na gospodarstvima u neposrednoj blizini zaraženih ili sumnjivih gospodarstava, vodeći računa o epidemiološkoj situaciji i visokoj gustoći prijemljivih životinja na određenim dijelovima teritorija.

               (5)

               Usmrćivanje ugroženih vrsta prijemljivih za slinavku i šap prouzročit će neželjen gubitak genetskog materijala i čak može dovesti do istrebljenja vrste, stoga bi taj dragocjeni dio našega globalnog nasljeđa trebalo zaštititi što je više moguće.

               (6)

               Zoološki vrtovi ili drugi dobro definirani, odobreni ili registrirani prostori s ugroženim vrstama u riziku, moraju primijeniti praksu dobroga gospodara, uključujući sve potrebne mjere predostrožnosti kako bi se izbjegao mogući unos virusa slinavke i šapa u njihove prostore.

               (7)

               U skladu s člankom 13. stavkom 3. Direktive 85/511/EEZ, gdje nadležna tijela države članice smatraju da bolest može ugroziti ugrožene vrste ili druge životinje, kao što su iznimno rijetke pasmine ili životinje koje se koriste za nezamjenjiva i važna istraživanja, koja se mogu uključiti od slučaja do slučaja, uputno je predvidjeti da se tehnički modaliteti za njihovo hitno cijepljenje odrede u okviru programa koji država članica može predložiti Komisiji kao dodatni instrument za zaštitu takvih životinja prijemljivih vrsta.

               (8)

               Detaljne mjere za korištenje cijepljenja, identifikaciju i naknadnu kontrolu tih životinja moraju se uključiti u predloženi program.

               (9)

               U svojem izvješću od 10. ožujka 1999., Znanstveni odbor za zdravlje i dobrobit životinja preporučio je strategiju za hitno cijepljenje protiv slinavke i šapa, koja se mora uzeti u obzir (9).

               (10)

               Pribjegavanje bilo kakvom cijepljenu, čak i ako je ograničeno na posebne kategorije životinja koje nisu prvenstveno predmet trgovine, može doprinijeti ugrožavanju statusa u odnosu na slinavku i šap u okviru međunarodne trgovine, ne samo za tu državu članicu ili dio njenog državnog područja na kojem se provodi cijepljenje.

               (11)

               Prije donošenja Odluke o hitnom cijepljenju, Komisija mora osigurati da mjere koje se trebaju poduzeti uključuju i mjere koje predviđa članak 13. stavak 3., od prve do šeste alineje Direktive 85/511/EEZ.

               (12)

               Znanstveni odbor sa Svjetskom organizacijom za zdravlje životinja treba preispitati trenutne zahtjeve i rizike u trgovini cijepljenih zoo životinja.

               (13)

               Mjere predviđene ovom Odlukoma su u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Odluke primjenjuje se sljedeća definicija: „Ugrožene vrste” znači životinje navedene prema kategorijama; Izumrle u divljini, Kritično ugrožene, Ugrožene i ranjive životinje na trenutnom Crvenom popisu ugroženih vrsta IUCN – Svjetski savez za očuvanje prirode.

   Članak 2.
   1.   Države članice osiguravaju da zoološki vrtovi ili drugi dobro definirani odobreni ili registrirani prostori s ugroženim vrstama u riziku od moguće infekcije iz mjesta izbijanja slinavke i šapa, provode dobru veterinarsku praksu i poduzimaju sve potrebne mjere predostrožnosti kako bi se izbjegao mogući unos virusa slinavke i šapa u njihove prostore. Ovisno o potrebama, te mjere uključuju: zabranu premještanja prijemljivih vrsta u prostorima, držanje prijemljivih vrsta u zatvorenom, osiguravanje da kupljena hrana i stelja nisu kontaminirani, zatvaranje nastambi prijemljivih vrsta za javnost, sprečavanje hranjenja i kontakta tih životinja s javnošću, osiguravanje da osoblje ne dođe u kontakt s prijemljivim životinjama izvan zoološkog vrta i da ne ulaze u zaraženu i ugroženu zonu slinavke i šapa, sprečavanje kontakta s prijemljivim životinjama izvan zoološkog vrta, uvođenje kontrole dezinfekcije na ulaznim vratima i na prilazu u svako opskrbno područje i privremeno zatvaranje zoološkog vrta ili njegovog dijela. Te mjere ostaju na snazi sve dok države članice nisu sigurne da je rizik od ulaska bolesti opet unutar normalnih okvira.
   2.   Bez utjecaja na Direktivu Vijeća 85/51/EEZ, a posebno njezin članak 4., 5. i 9., države članice mogu donijeti odluku o pribjegavanju hitnom cijepljenju vrsta prijemljivih za slinavku i šap u zoološkim zbirkama ugroženih vrsta za koje se smatra da su u riziku unutar područja od 25 kilometara u neposrednoj blizini od mjesta izbijanja slinavke i šapa, prema uvjetima navedenim u Prilogu.
   Odnosna država članica može odlučiti po principu od slučaja do slučaja proširiti cijepljenje na druge životinje, kao što su iznimno rijetke pasmine ili životinje koje se koriste za nezamjenjiva i važna istraživanja, a za koje se smatra da su u jednakom riziku, pod istim uvjetima kako je gore navedeno.
   3.   Prije primjene mjera iz stavka 2., država članica prezentira program s ciljem da se osigura da druge države članice i Komisija budu službeno obaviješteni o pojedinostima, posebno u vezi s točnom adresom i lokacijom zbirke životinja gdje se cijepljenje treba provesti, uključujući opsežan plan s granicama, životinjskim ogradama i oborima, koji uključuje posebnu identifikaciju, broj životinja koje će se cijepiti po vrstama zajedno s njihovim pojedinačnim identitetom i lokacijom na planu, vrstu cjepiva koje će se koristiti i vrijeme kada će cijepljenje početi i završiti te koje su okolnosti motivirale donošenje odluke o primjeni ove mjere.
   4.   Države članice moraju osigurati da se tim životinjama ne trguje i da se ne premještaju između država članica i da njihovi proizvodi ne uđu u lanac prehrane ljudi.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. travnja 2001.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (2)  SL L 62, 15.3.1993., str. 49.

      (3)  SL L 315, 26.11.1985., str. 11.

      (4)  SL L 62, 2.3.2001., str. 22.

      (5)  SL L 73, 15.3.2001., str. 38.

      (6)  SL L 82, 22.3.2001., str. 29.

      (7)  SL L 84, 23.3.2001., str. 62.

      (8)  SL L 88, 28.3.2001., str. 21.

      (9)  http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/outcome_en.html.

      PRILOG

         Uvjeti za korištenje hitnog cijepljenja u kontroli i iskorjenjivanju slinavke i šapa pri primjeni članka 13. stavka 3. Direktive 85/511/EEZ

                  1

                  Opseg zemljopisnog područja na kojem će se provoditi cijepljenje

                  Cijepljenje se provodi samo ako je potvrđeno mjesto izbijanja slinavke i šapa unutar 25 km od zoološke zbirke s ugroženim vrstama.
                  Dostavlja se plan prostora s podacima o ogradama i oborima u odnosu na cijepljene životinje i podacima o perimetru granica i ograda ili drugim mjerama kontrole. Dodatno, mora se dostaviti detaljni plan zemljopisne lokacije i odnosa svih gospodarstava sa životinjama u krugu polumjera 3 kilometra.

                  2

                  Vrste i dob životinja koje se cijepe

                  Sve životinje u zbirci prijemljivih vrsta, neovisno o spolu, dobi i gestacijskom stanju. Dostavlja se popis svih životinja koje će se cijepiti zajedno s njihovim pojedinačnim identitetom.

                  3

                  Trajanje kampanje cijepljenja

                  Svaka kampanja se treba završiti u unutar 48 sati.

                  4

                  Posebno mirovanje cijepljenih životinja i proizvoda od cijepljenih životinja

                  Mjere predviđene člankom 4. Direktive 85/511/EEZ primjenjuju se na prostore na kojima se treba provesti hitno cijepljenje do 30 dana nakon što je provedeno zadnje cijepljenje.
                  Cijepljenim životinjama ne smije se trgovati i ne smiju se premještati između država članica, ali se mogu premještati pod službenim nadzorom između zooloških kolekcija istog statusa u istoj državi članici.
                  Proizvodi podrijetlom od tih životinja ne smiju ući u prehrambeni lanac.

                  5

                  Posebna identifikacija i posebna registracija cijepljenih životinja

                  Cijepljene životinje moraju biti pojedinačno prepoznatljive i evidencije njihovih identiteta moraju biti jasno zabilježeni. Neizbrisiva oznaka koja označava cijepljene životinje stavlja se u vrijeme cijepljenja svaki put kad je to moguće.

                  6

                  Druga odgovarajuća pitanja o hitnom cijepljenju

                  6.1

                  Provođenje kampanje cijepljenja

                  Cijepljenje se provodi pod nadzorom službenog veterinara nadležnog tijela. Potrebno je poduzeti mjere nužne da se izbjegne moguće širenje virusa. Sve preostale količine cjepiva vraćaju se na mjesto distribucije cjepiva, uz pismeni zapis o broju cijepljenih životinja i broju iskorištenih doza.
                  Kad god je moguće uzimaju se uzorci krvi prije i najkasnije 30 dana nakon cijepljenja, za serološko testiranje na slinavku i šap. Evidencija o rezultatima testova mora se čuvati najmanje 10 godina.

                  6.2

                  Cjepivo koje će se koristiti

                  Inaktivirano cjepivo koje će se koristiti treba biti primjereno formulirano i učinkovito protiv tipa virusa u cirkulaciji. Ono se koristi u skladu s uputama proizvođača i/ili veterinarskih vlasti.

                  6.3

                  Informacija Komisiji o provedbi ovoga programa

                  Detaljno izvješće o provedbi programa koje uključuje rezultate provedenog testiranja dostavlja se Komisiji i državama članicama u okviru Stalnog veterinarskog odbora.


Odluka Komisije od 18/11/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7431 - MAPFRE / DL GERMANY / DL ITALY) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2008/156/EZ: Odluka Komisije od 18. veljače 2008. o izmjeni Odluke 2006/766/EZ s obzirom na popis trećih zemalja i državnih područja iz kojih se dozvoljava uvoz proizvoda ribarstva u bilo kojem obliku za prehranu ljudi (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 555)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 51

               HR

               Službeni list Europske unije

               194

         32008D0156

               L 050/65

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 18. veljače 2008.
   o izmjeni Odluke 2006/766/EZ s obzirom na popis trećih zemalja i državnih područja iz kojih se dozvoljava uvoz proizvoda ribarstva u bilo kojem obliku za prehranu ljudi
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 555)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/156/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi (1), a posebno njezin članak 11. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Uredbom (EZ) br. 854/2004 utvrđuju se posebna pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla. Člankom 11. te Uredbe propisuje se uspostavljanje popisa trećih zemalja i dijelova trećih zemalja iz kojih se dozvoljava uvoz određenih proizvoda životinjskog podrijetla te izlažu kriteriji koji se trebaju uzeti u obzir prilikom uspostavljanja takvih popisa.

               (2)

               Odlukom Komisije 2006/766/EZ od 6. studenoga 2006. o utvrđivanju popisa trećih zemalja i državnih područja iz kojih je dozvoljen uvoz školjkaša, bodljikaša, plaštenjaka, morskih puževa i proizvoda ribarstva (2) navode se te treće zemlje koje udovoljavaju kriterijima iz članka 11. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 854/2004 i koje su stoga u mogućnosti jamčiti da ti proizvodi izvezeni u Zajednicu udovoljavaju propisanim sanitarnim uvjetima za zaštitu zdravlja potrošača.

               (3)

               U Prilogu II. toj Odluci navode se treće zemlje i državna područja iz kojih se dopušta uvoz proizvoda ribarstva u bilo kojem obliku za prehranu ljudi.

               (4)

               Armenija je trenutačno navedena u tom Prilogu, no samo za uvoz „živih neuzgajanih rakova”. Inspekcija Komisije provedena u toj zemlji u ožujku 2007. pokazala je kako je udovoljeno odgovarajućim sanitarnim zahtjevima za toplinski obrađene i smrznute neuzgajane rakove. Stoga bi popis za Armeniju trebalo proširiti na toplinski obrađene neuzgajane rakove i smrznute neuzgajane rakove.

               (5)

               Crna Gora, koja je trenutačno navedena u Prilogu II. Odluci 2006/766/EZ, no samo za uvoz „čitave svježe ribe iz ulova divlje ribe iz mora”, osigurala je znanstvene podatke i podnijela dodatan zahtjev za odobrenje uvoza slatkovodnih rakova iz te treće zemlje. Trenutna se ograničenja stoga trebaju brisati. Potrebno je odobriti uvoz proizvoda ribarstva.

               (6)

               Bosna i Hercegovina trenutačno nije navedena u Prilogu II. Odluci 2006/766/EZ. Inspekcija Komisije u toj zemlji provedena je od 29. kolovoza do 2. rujna 2005. Dokazano je kako su nadležna tijela osigurala sva nužna jamstva kako bi udovoljila odgovarajućim sanitarnim uvjetima. Bosnu i Hercegovinu bi se stoga trebalo uključiti na popis trećih zemalja iz kojih države članice mogu odobriti uvoz proizvoda ribarstva.

               (7)

               Bugarska i Rumunjska su trenutačno navedene u Prilogu II. Odluci 2006/766/EZ. Međutim, kako se popis odnosi samo na treće zemlje, zahtjev za tim unosima prestao je po njihovom pristupanju Europskoj uniji. Stoga bi navode za te dvije države članice trebalo brisati.

               (8)

               Prilog I. toj Odluci navodi treće zemlje iz kojih je dozvoljen uvoz školjkaša, bodljikaša, plaštenjaka i morskih puževa u bilo kojem obliku za prehranu ljudi. Bilješka 6. Priloga II. koja se odnosi na Maroko tiče se dodatnih zahtjeva za određene prerađene školjkaše. Stoga je radi konzistentnosti primjereno prebaciti te zahtjeve u Prilog I.

               (9)

               Odluku 2006/766/EZ bi stoga trebalo primjereno izmijeniti.

               (10)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilozi I. i II. Odluci 2006/766/EZ zamjenjuju se tekstom u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje od 1. ožujka 2008.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2008.

            Za Komisiju

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 139, 30.4.2004., str. 206., kako je ispravljeno u SL L 226, 25.6.2004., str. 83. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1791/2006 (SL L 363, 20.12.2006., str. 1.).

      (2)  SL L 320, 18.11.2006., str. 53.

      PRILOG
      „
            PRILOG I.

               Popis trećih zemalja iz kojih je dopušten uvoz školjkaša, bodljikaša, plaštenjaka i morskih puževa u bilo kojem obliku za prehranu ljudi

            (Zemlje i državna područja iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 854/2004)

                        ISO oznaka

                        Zemlje

                        Napomene

                        AU

                        AUSTRALIJA

                        CL

                        ČILE

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

                        JM

                        JAMAJKA

                        Samo morski puževi

                        JP

                        JAPAN

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

                        KR

                        JUŽNA KOREJA

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

                        MA

                        MAROKO

                        Prerađeni školjkaši vrste Acanthocardia tuberculatum trebaju biti popraćeni: (a) dodatnom potvrdom o zdravlju u skladu s predloškom kako je izložen u dijelu B. Dodatka V. Prilogu VI. Uredbi Komisije (EZ) br. 2074/2005 (SL L 338, 22.12.2005., str. 27.); i (b) analitičkim nalazima pretrage koji pokazuju da mekušci ne sadrže razinu paralitičkog otrova školjkaša (PSP) detektabilnu postupkom biološkim testaom.

                        NZ

                        NOVI ZELAND

                        PE

                        PERU

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

                        TH

                        TAJLAND

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

                        TN

                        TUNIS

                        TR

                        TURSKA

                        UY

                        URUGVAJ

                        VN

                        VIJETNAM

                        Samo smrznuti ili prerađeni školjkaši, bodljikaši, plaštenjaci i morski puževi

            PRILOG II.

               Popis trećih zemalja iz kojih je dopušten uvoz proizvoda ribarstva u bilo kojem obliku za prehranu ljudi

            (Zemlje i državna područja iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 854/2004)

                        ISO oznaka

                        Zemlje

                        Napomene

                        AE

                        UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI

                        AG

                        ANTIGVA I BARBUDA

                        Samo živi rakovi.

                        AL

                        ALBANIJA

                        AM

                        ARMENIJA

                        Samo živi neuzgajani rakovi, toplinski obrađeni neuzgajani rakovi i smrznuti neuzgajani rakovi.

                        AN

                        NIZOZEMSKI ANTILI

                        AR

                        ARGENTINA

                        AU

                        AUSTRALIJA

                        BA

                        BOSNA I HERCEGOVINA

                        BD

                        BANGLADEŠ

                        BR

                        BRAZIL

                        BS

                        BAHAMI

                        BY

                        BELARUS

                        BZ

                        BELIZE

                        CA

                        KANADA

                        CH

                        ŠVICARSKA

                        CI

                        OBALA BJELOKOSTI

                        CL

                        ČILE

                        CN

                        KINA

                        CO

                        KOLUMBIJA

                        CR

                        KOSTARIKA

                        CU

                        KUBA

                        CV

                        CABO VERDE

                        DZ

                        ALŽIR

                        EC

                        EKVADOR

                        EG

                        EKIPAT

                        FK

                        FALKLANDSKI OTOCI

                        GA

                        GABON

                        GD

                        GRENADA

                        GH

                        GANA

                        GL

                        GRENLAND

                        GM

                        GAMBIJA

                        GN

                        GVINEJA CONAKRY

                        Samo riba koja nije podvrgnuta bilo kojem postupku pripreme ili prerade osim čišćenja od glave, evisceracije, rashlađivanja ili smrzavanja.
                        Ne primjenjuje se smanjena učestalost fizičkih provjera, kako je predviđeno Odlukom Komisije 94/360/EZ (SL L 158, 25.6.1994., str. 41.).

                        GT

                        GVATEMALA

                        GY

                        GVAJANA

                        HK

                        HONG KONG

                        HN

                        HONDURAS

                        HR

                        HRVATSKA

                        ID

                        INDONEZIJA

                        IN

                        INDIJA

                        IR

                        IRAN

                        JM

                        JAMAJKA

                        JP

                        JAPAN

                        KE

                        KENIJA

                        KR

                        JUŽNA KOREJA

                        KZ

                        KAZAKSTAN

                        LK

                        ŠRI LANKA

                        MA

                        MAROKO

                        ME

                        CRNA GORA

                        MG

                        MADAGASKAR

                        MR

                        MAURITANIJA

                        MU

                        MAURICIJUS

                        MV

                        MALDIVI

                        MX

                        MEKSIKO

                        MY

                        MALEZIJA

                        MZ

                        MOZAMBIK

                        NA

                        NAMIBIJA

                        NC

                        NOVA KALEDONIJA

                        NG

                        NIGERIJA

                        NI

                        NIKARAGVA

                        NZ

                        NOVI ZELAND

                        OM

                        OMAN

                        PA

                        PANAMA

                        PE

                        PERU

                        PF

                        FRANCUSKA POLINEZIJA

                        PG

                        PAPUA NOVA GVINEJA

                        PH

                        FILIPINI

                        PM

                        SVETI PETAR I MIKELON

                        PK

                        PAKISTAN

                        RS

                        SRBIJA
                        Ne uključujući Kosovo kako je definirano Rezolucijom 1244 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda od 10. lipnja 1999.

                        Samo čitava svježa riba iz ulova divlje ribe iz mora

                        RU

                        RUSIJA

                        SA

                        SAUDIJSKA ARABIJA

                        SC

                        SEJŠELI

                        SG

                        SINGAPUR

                        SN

                        SENEGAL

                        SR

                        SURINAM

                        SV

                        EL SALVADOR

                        TH

                        TAJLAND

                        TN

                        TUNIS

                        TR

                        TURSKA

                        TW

                        TAJVAN

                        TZ

                        TANZANIJA

                        UA

                        UKRAJINA

                        UG

                        UGANDA

                        US

                        SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE

                        UY

                        URUGVAJ

                        VE

                        VENEZUELA

                        VN

                        VIJETNAM

                        YE

                        JEMEN

                        YT

                        MAYOTTE

                        ZA

                        JUŽNA AFRIKA

                        ZW

                        ZIMBABVE

                  ”


Odluka Komisije od 18/08/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8548 - ARDIAN / GPS BRANCH OF ASSYSTEM GROUP) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na francuskom jeziku)