title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2022/669 od 21. travnja 2022. o izmjeni Odluke 2013/184/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Mjanmaru/Burmi

text:
                  22.4.2022

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 121/45

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2022/669
         od 21. travnja 2022.
         o izmjeni Odluke 2013/184/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Mjanmaru/Burmi
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 22. travnja 2013. donijelo Odluku 2013/184/ZVSP (1).

                     (2)

                     Na temelju preispitivanja Odluke 2013/184/ZVSP i s obzirom na to da se teško stanje u Mjanmaru/Burmi nastavlja, uključujući djelovanja kojima se podrivaju demokracija i vladavina prava kao i teška kršenja ljudskih prava, postojeće mjere ograničavanja trebalo bi produljiti do 30. travnja 2023.

                     (3)

                     Na temelju primljenih ažuriranih informacija trebalo bi izmijeniti unose za devet osoba uvrštenih na popis fizičkih i pravnih osoba, subjekata i tijela koji podliježu mjerama ograničavanja naveden u Prilogu Odluci 2013/184/ZVSP.

                     (4)

                     Odluku 2013/184/ZVSP trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Odluka 2013/184/ZVSP mijenja se kako slijedi:

                        1.

                        članak 12. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 12.
                           Ova Odluka primjenjuje se do 30. travnja 2023. Ona se stalno preispituje. Ona se prema potrebi produljuje ili mijenja ako Vijeće smatra da njezini ciljevi nisu ostvareni.”;

                        2.

                        Prilog se mijenja kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu 21. travnja 2022.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               J.-Y. LE DRIAN

            (1)  Odluka Vijeća 2013/184/ZVSP od 22. travnja 2013. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Mjanmaru/Burmi (SL L 111, 23.4.2013., str. 75.).

            PRILOG
            U Odluci 2013/184/ZVSP, u Prilogu, u odjeljku „A. Fizičke osobe iz članka 5. stavka 1. i članka 6. stavka 1.” unosi 15., 16., 17., 20., 23., 35., 36., 37. i 38. zamjenjuju se sljedećim unosima:

                           Ime

                           Identifikacijski podaci

                           Obrazloženje

                           Datum uvrštenja na popis

                           „15.

                           Min Aung Hlaing

                           Datum rođenja: 3. srpnja 1956.
                           Mjesto rođenja: Tavoy, Mjanmar/Burma
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Nacionalni identifikacijski broj: 12/SAKHANA(N)020199
                           Spol: muški

                           Min Aung Hlaing vrhovni je zapovjednik oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw) od 2011. Predsjednik je Državnog upravnog vijeća i član Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti. Min Aung Hlaing proglasio se ‚predsjednikom vlade’1. kolovoza 2021. Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga 1. veljače 2021. izvele su državni udar u Mjanmaru/Burmi odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je 1. veljače 2021. izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. S ciljem izvršavanja tih ovlasti 2. veljače 2021. uspostavljeno je Državno upravno vijeće, čime je demokratski izabrana vlada spriječena u izvršavanju svojeg mandata. Na zahtjev Min Aung Hlainga, 31. siječnja 2022. Nacionalno vijeće obrane i sigurnosti formalno je produljilo izvanredno stanje do 31. srpnja 2022.
                           Koncentriranjem svih vlasti i kao predsjednik Državnog upravnog vijeća, vrhovni zapovjednik Min Aung Hlaing bio je izravno uključen u donošenje odluka koje se odnose na državne funkcije i snosi za njih odgovornost te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi. Osim toga, Državno upravno vijeće donijelo je odluke kojima se ograničavaju pravo na slobodu izražavanja, uključujući pristup informacijama, i pravo na slobodu mirnog okupljanja. Vojne snage i vlasti koje djeluju pod kontrolom Državnog upravnog vijeća od 1. veljače 2021. počinile su teška kršenja ljudskih prava, ubijanjem civilnih i nenaoružanih prosvjednika, ograničavanjem slobode okupljanja i izražavanja, među ostalim i ograničavanjem pristupa internetu te putem proizvoljnih uhićenja i pritvaranja oporbenih čelnika i protivnika državnog udara. Kao predsjednik Državnog upravnog vijeća vrhovni zapovjednik Min Aung Hlaing izravno je odgovoran za te represivne odluke i za teška kršenja ljudskih prava.
                           Ujedinjeni narodi i međunarodne organizacije civilnog društva izvijestili su 2018. o teškim kršenjima ljudskih prava i teškim kršenjima međunarodnog humanitarnog prava na području saveznih država Kachin, Rakhine i Shan protiv naroda Rohindža, koja su počinile vojne i policijske snage od 2011. te su zaključili da se mnoga od tih kršenja smatraju najtežim zločinima na temelju međunarodnog prava. Kao vrhovni zapovjednik Tatmadawa od 2011. Min Aung Hlaing izravno je odgovoran za ta teška kršenja i povrede prava naroda Rohindža.

                           22.3.2021.

                           16.

                           Myint Swe

                           Datum rođenja: 24. svibnja 1951.
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           General pukovnik Myint Swe član je oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw) te je bio imenovan potpredsjednikom od strane Tatmadawa do 1. veljače 2021. Tog je dana Myint Swe s ostalim članovima Tatmadawa sudjelovao na sastanku Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti. Sastanak Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti bio je neustavan jer na njemu nisu bili nazočni civilni članovi. Tijekom tog sastanka Myint Swe proglašen je vršiteljem dužnosti predsjednika. Potom je Myint Swe proglasio izvanredno stanje i predao zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države vrhovnom zapovjedniku obrambenih snaga generalu Min Aung Hlaingu. Prekršen je postupak za proglašenje izvanrednog stanja jer prema Ustavu samo predsjednik ima ovlasti za proglašenje izvanrednog stanja. Myint Swe 31. siječnja 2022. odobrio je produljenje izvanrednog stanja do 31. srpnja 2022.
                           Prihvaćanjem imenovanja vršiteljem dužnosti predsjednika i prijenosom zakonodavne, izvršne i sudske vlasti na vrhovnog zapovjednika, Myint Swe doprinio je svrgavanju demokratski izabrane vlade te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi.

                           22.3.2021.

                           17.

                           Soe Win

                           Datum rođenja: 1. ožujka 1960.
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           Soe Win zamjenik je vrhovnog zapovjednika oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw) od 2011. Potpredsjednik je Državnog upravnog vijeća i Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti. Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga 1. veljače 2021. izvele su državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je 1. veljače 2021. izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast u državi prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. S ciljem izvršavanja tih ovlasti 2. veljače 2021. uspostavljeno je Državno upravno vijeće, čime je demokratski izabrana vlada spriječena u izvršavanju svojeg mandata. Soe Win sudjelovalo je na sastanku Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti 31. siječnja 2022., na kojem je izvanredno stanje produljeno do 31. srpnja 2022.
                           Kao potpredsjednik Državnog upravnog vijeća zamjenik vrhovnog zapovjednika Soe Win izravno je uključen u donošenje odluka koje se odnose na državne funkcije i snosi za njih odgovornost te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi. Osim toga, Državno upravno vijeće donijelo je odluke kojima se ograničavaju pravo na slobodu izražavanja, uključujući pristup informacijama, i pravo na slobodu mirnog okupljanja. Vojne snage i vlasti koje djeluju pod kontrolom Državnog upravnog vijeća od 1. veljače 2021. počinile su teška kršenja ljudskih prava, ubijanjem civilnih i nenaoružanih prosvjednika, ograničavanjem slobode okupljanja i izražavanja, među ostalim i ograničavanjem pristupa internetu te putem proizvoljnih uhićenja i pritvaranja oporbenih čelnika i protivnika državnog udara.
                           Kao potpredsjednik Državnog upravnog vijeća zamjenik vrhovnog zapovjednika Soe Win izravno je odgovoran za te represivne odluke i za teška kršenja ljudskih prava.
                           Ujedinjeni narodi i međunarodne organizacije civilnog društva izvijestili su 2018. o teškim kršenjima ljudskih prava i teškim kršenjima međunarodnog humanitarnog prava na području saveznih država Kachin, Rakhine i Shan protiv naroda Rohindža, koja su počinile vojne i policijske snage od 2011. te su zaključili da se mnoga od tih kršenja smatraju najtežim zločinima na temelju međunarodnog prava. Kao zamjenik vrhovnog zapovjednika Tatmadawa od 2011. Soe Win odgovoran je za ta teška kršenja i povrede prava naroda Rohindža.

                           22.3.2021.

                           20.

                           Mya Tun Oo

                           Datum rođenja: 4. ili 5. svibnja 1961.
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           General Mya Tun Oo član je oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw). Imenovan je ministrom obrane 1. veljače 2021. i član je Državnog upravnog vijeća.
                           Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga izvele su 1. veljače 2021. državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je 1. veljače 2021. izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. S ciljem izvršavanja tih ovlasti 2. veljače 2021. uspostavljeno je Državno upravno vijeće, čime je demokratski izabrana vlada spriječena u izvršavanju svojeg mandata. Mya Tun Oo sudjelovalo je na sastanku Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti 31. siječnja 2022., na kojem je izvanredno stanje produljeno do 31. srpnja 2022. Kao član Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti i Državnog upravnog vijeća general Mya Tun Oo izravno je uključen u donošenje odluka koje se odnose na državne funkcije i snosi za njih odgovornost te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi.
                           Osim toga, Državno upravno vijeće donijelo je odluke kojima se ograničavaju pravo na slobodu izražavanja, uključujući pristup informacijama, i pravo na slobodu mirnog okupljanja. Vojne snage i vlasti koje djeluju pod kontrolom Državnog upravnog vijeća od 1. veljače 2021. počinile su teška kršenja ljudskih prava, ubijanjem civilnih i nenaoružanih prosvjednika, ograničavanjem slobode okupljanja i izražavanja, među ostalim i ograničavanjem pristupa internetu te putem proizvoljnih uhićenja i pritvaranja oporbenih čelnika i protivnika državnog udara.
                           Kao član Državnog upravnog vijeća general Mya Tun Oo izravno je odgovoran za te represivne odluke i za teška kršenja ljudskih prava. Nadalje, kao ministar obrane Mya Tun Oo snosi odgovornost za napade vojnih snaga u državi Kayah 25. prosinca 2021. u kojima je ubijeno više od 30 osoba, uključujući djecu i humanitarno osoblje, te za masovna ubojstva i mučenja civila diljem Mjanmara. Stoga je odgovoran za teška kršenja ljudskih prava u Mjanmaru/Burmi.
                           Ujedinjeni narodi i međunarodne organizacije civilnog društva izvijestili su 2018. o teškim kršenjima ljudskih prava i teškim kršenjima međunarodnog humanitarnog prava na području saveznih država Kachin, Rakhine i Shan protiv naroda Rohindža, koja su počinile vojne i policijske snage od 2011. te su zaključili da se mnoga od tih kršenja smatraju najtežim zločinima na temelju međunarodnog prava. Od kolovoza 2016. do svojeg imenovanja ministrom obrane Mya Tun Oo obnašao je dužnost načelnika glavnog stožera oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw), što je treća najviša funkcija u Tatmadawu. U tom je svojstvu nadgledao vojne operacije koje su se provodile u državi Rakhine i koordinirao razne oružane snage, među ostalim kopnene snage, mornaricu i zrakoplovstvo te upotrebu artiljerije. Stoga je odgovoran za niz teških povreda i kršenja prava naroda Rohindža.

                           22.3.2021.

                           23.

                           Maung Maung Kyaw

                           Datum rođenja: 23. srpnja 1964.
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           General Maung Maung Kyaw član je oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw) i Državnog upravnog vijeća. Prethodno je obnašao dužnost vrhovnog zapovjednika zračnih snaga Mjanmara od 2018. do siječnja 2022. Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga izvele su 1. veljače 2021. državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je 1. veljače 2021. izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast u državi prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. S ciljem izvršavanja tih ovlasti 2. veljače 2021. uspostavljeno je Državno upravno vijeće, čime je demokratski izabrana vlada spriječena u izvršavanju svojeg mandata. Kao član Državnog upravnog vijeća general Maung Maung Kyaw izravno je uključen u donošenje odluka koje se odnose na državne funkcije i snosi za njih odgovornost te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi.
                           Osim toga, Državno upravno vijeće donijelo je odluke kojima se ograničavaju pravo na slobodu izražavanja, uključujući pristup informacijama, i pravo na slobodu mirnog okupljanja. Vojne snage i vlasti koje djeluju pod kontrolom Državnog upravnog vijeća od 1. veljače 2021. počinile su teška kršenja ljudskih prava, ubijanjem civilnih i nenaoružanih prosvjednika, ograničavanjem slobode okupljanja i izražavanja, među ostalim i ograničavanjem pristupa internetu te putem proizvoljnih uhićenja i pritvaranja oporbenih čelnika i protivnika državnog udara. Kao član Državnog upravnog vijeća general Maung Maung Kyaw izravno je odgovoran za te represivne odluke i za teška kršenja ljudskih prava. Nadalje, kao bivši zapovjednik zračnih snaga Mjanmara bio je izravno odgovoran za bombaške napade u državi Kayah u prosincu 2021. usmjerene na civilno stanovništvo, koji su doveli do velikog broja žrtava. Stoga je odgovoran za teška kršenja ljudskih prava.

                           22.3.2021.

                           35.

                           U Chit Naing
                           (također poznat kao: Sate Pyin Nyar)

                           Datum rođenja: prosinac 1948.
                           Mjesto rođenja: selo Kyee Nee, općina Chauk, regija Magway, Mjanmar/Burma
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški
                           Adresa: Yadanar Street 150, Yadanar Housing (blizu sela Tine Yin Thar), općina Tharkayta, Yangon, Mjanmar

                           U Chit Naing ministar je u vladi Unije, na čelu Ministarstva Ureda vlade Unije (2). Od 2. veljače 2021. do 1. kolovoza 2021. bio je ministar informiranja. Imenovao ga je predsjednik Državnog upravnog vijeća koje je 2. veljače 2021. preuzelo zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države. Kao ministar informiranja bio je odgovoran za državne medije (televizijske kuće MWD i MRTV, novinske kuće Myanmar Alin, Kyemon i Global New Light of Myanmar te novinske agencije Myanmar News Agency (MNA) i Myanmar Digital News) i time za emitiranje i objavu službenih vijesti. Dok je obnašao funkciju ministra informiranja novine su bile pune članaka naklonjenih vojsci te je stoga odgovoran za propagandu vojne hunte i širenje dezinformacija s pomoću državnih medija koji ne izvješćuju istinito. Izravno je odgovoran za odluke koje su dovele do represije nad mjanmarskim medijima. To uključuje direktive kojima je neovisnim medijima naloženo da ne upotrebljavaju pojmove „državni udar”, „vojni režim” i „hunta” te zbog kojih je u toj zemlji zabranjeno pet lokalnih novinskih kuća. U svojoj prethodnoj i aktualnoj funkciji člana vlade njegova djelovanja, politike i aktivnosti podrivaju demokraciju i vladavinu prava u Mjanmaru/Burmi.

                           19.4.2021.

                           36.

                           Soe Htut

                           Datum rođenja: 29. ožujka 1960.
                           Mjesto rođenja: Mandalay, Mjanmar/Burma
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           General-pukovnik Soe Htut član je oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw). Član je i Državnog upravnog vijeća pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga.
                           Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga 1. veljače 2021. izvele su državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je 1. veljače 2021. izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast u državi prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. S ciljem izvršavanja tih ovlasti 2. veljače 2021. uspostavljeno je Državno upravno vijeće, čime je demokratski izabrana vlada spriječena u izvršavanju svojeg mandata.
                           Soe Htut imenovan je ministrom unutarnjih poslova 1. veljače 2021. Soe Htut sudjelovalo je na sastanku Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti 31. siječnja 2022., na kojem je izvanredno stanje produljeno do 31. srpnja 2022. S obzirom na tu odluku i na činjenicu da je član Državnog upravnog vijeća, njegove aktivnosti i politike podrivaju demokraciju i vladavinu prava u Mjanmaru/Burmi.
                           Ministar unutarnjih poslova nadležan je za mjanmarske policijske snage, vatrogasnu službu i službu za zatvore. Funkcije Ministarstva unutarnjih poslova obuhvaćaju državnu sigurnost te javni red i mir. U tom je svojstvu general-pukovnik Soe Htut odgovoran za teška kršenja ljudskih prava koja je počinila mjanmarska policija od vojnog puča 1. veljače 2021., uključujući ubojstva civila i nenaoružanih prosvjednika, kršenja slobode udruživanja i mirnog okupljanja, proizvoljna uhićenja i pritvaranja vođa oporbe i mirnih prosvjednika te kršenja slobode izražavanja.
                           Osim toga, kao član Državnog upravnog vijeća general-pukovnik Soe Htut bio je izravno uključen u donošenje odluka koje se odnose na državne funkcije i snosio za njih odgovornost te je stoga odgovoran za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi. Izravno je odgovoran i za represivne odluke Državnog upravnog vijeća, među ostalim i za zakonodavstvo kojim se krše ljudska prava i ograničavaju slobode građana Mjanmara te za teška kršenja ljudskih prava koja su počinile mjanmarske sigurnosne snage.

                           21.6.2021.

                           37.

                           Tun Tun Naung
                           (također poznat kao Tun Tun Naing; također poznat kao Htun Htun Naung)

                           Datum rođenja: 30. travnja 1963.
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški

                           General-pukovnik Tun Tun Naung član je oružanih snaga Mjanmara (Tatmadaw), a prethodno je bio zapovjednik. Ministar je graničnih poslova i član Nacionalnog vijeća za obranu i sigurnost. Tun Tun Naung bio je 2013. zapovjednik sjevernog zapovjedništva i nadzirao je sukob burmanske vojske s vojskom za neovisnost Kachina. U tom su sukobu mjanmarske postrojbe pod zapovjedništvom Tun Tun Naunga počinile teške povrede ljudskih prava i kršenja međunarodnog humanitarnog prava. Tun Tun Naung bio je 2017. zapovjedni časnik ‚Prvog ureda za posebne operacije’. Pod njegovim zapovjedništvom postrojbe su počinile najteže zločine protiv etničkih manjina i teška kršenja njihovih ljudskih prava u državi Rakhine tijekom ‚operacija čišćenja Rohindža’. Te su operacije pokrenute 25. kolovoza 2017., a uključivale su proizvoljna ubojstva, fizičko zlostavljanje, mučenje, seksualno nasilje i pritvaranje pripadnika naroda Rohindža. Kao zapovjednik 2013. i 2017. Tun Tun Naung odgovoran je za teška kršenja ljudskih prava počinjena u Mjanmaru/Burmi.
                           Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga 1. veljače 2021. izvele su državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države prenio na vrhovnog zapovjednika obrambenih snaga generala Min Aung Hlainga. Tijekom tih događaja Tun Tun Naung prihvatio je 1. veljače 2021. imenovanje ministrom graničnih poslova u vladi Unije, a time i mjesto u Nacionalnom vijeću za obranu i sigurnost. Tun Tun Naung sudjelovalo je na sastanku Nacionalnog vijeća obrane i sigurnosti 31. siječnja 2022., na kojem je izvanredno stanje produljeno do 31. srpnja 2022. S obzirom na tu odluku i kao član vlade Unije i ministar graničnih poslova Tun Tun Naung odgovoran je za aktivnosti kojima se ugrožavaju demokracija i vladavina prava u Mjanmaru te za djelovanja kojima se ugrožavaju mir, sigurnost i stabilnost te zemlje.

                           21.6.2021.

                           38.

                           Win Shein
                           (također poznat kao U Win Shein)

                           Datum rođenja: 31. srpnja 1957.
                           Mjesto rođenja: Mandalay, Mjanmar/Burma
                           Državljanstvo: Mjanmar
                           Spol: muški;
                           Broj putovnice: DM001478 (Mjanmar/Burma) – izdana 10. rujna 2012., istječe 9. rujna 2022.
                           Nacionalni identifikacijski broj: 12DAGANA011336

                           Win Shein ministar je planiranja i financija u vladi Unije, kojeg je 1. veljače 2021. imenovao vrhovni zapovjednik Min Aung Hlaing. Oružane snage Mjanmara (Tatmadaw) pod vodstvom vrhovnog zapovjednika Min Aung Hlainga 1. veljače 2021. izvele su državni udar u Mjanmaru odbacivanjem rezultata izbora održanih 8. studenoga 2020. i svrgavanjem demokratski izabrane vlade. U sklopu državnog udara potpredsjednik Myint Swe, koji obnaša funkciju vršitelja dužnosti predsjednika, proglasio je izvanredno stanje te je zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast države prenio na Min Aung Hlainga.
                           Prihvaćanjem imenovanja ministrom planiranja i financija u vladi Unije te svojom važnom ulogom u ekonomskoj politici režima Win Shein odgovoran je za podrivanje demokracije i vladavine prava u Mjanmaru/Burmi.

                           21.6.2021.”.


title: Odluka (EU) 2022/687 predstavnika vlada država članica od 27. travnja 2022. o imenovanju sudaca Općeg suda

text:
                  29.4.2022

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 126/23

         ODLUKA (EU) 2022/687 PREDSTAVNIKA VLADA DRŽAVA ČLANICA
         od 27. travnja 2022.
         o imenovanju sudaca Općeg suda
         PREDSTAVNICI VLADA DRŽAVA ČLANICA EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 19.,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 254. i 255.,
         budući da:

                     (1)

                     Mandati dvadeset šest sudaca Općeg suda istječu 31. kolovoza 2022. Potrebno je provesti imenovanja za popunjavanje tih radnih mjesta za razdoblje od 1. rujna 2022. do 31. kolovoza 2028.

                     (2)

                     Predloženo je da se gđi Mariji José COSTEIRI, g. Ricardu DA SILVI PASSOSU, g. Geertu DE BAEREU, g. Stenu FRIMODTU NIELSENU, g. Krisztiánu KECSMÁRU, g. Paulu NIHOULU, g. Jesperu SVENNINGSENU i g. Marcu VAN DER WOUDEU produlji mandat kao sucima Općeg suda.

                     (3)

                     Predloženo je da se g. Goulielmos VALASIDIS imenuje na prvi mandat kao sudac Općeg suda.

                     (4)

                     Odbor osnovan člankom 255. Ugovora o funkcioniranju Europske unije dao je povoljno mišljenje o prikladnosti navedenih kandidata za obnašanje dužnosti suca Općeg suda,

               DONIJELI SU OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Sucima Općeg suda za razdoblje od 1. rujna 2022. do 31. kolovoza 2028. imenuju se:

                        —

                        gđa Maria José COSTEIRA,

                        —

                        g. Ricardo DA SILVA PASSOS,

                        —

                        g. Geert DE BAERE,

                        —

                        g. Sten FRIMODT NIELSEN,

                        —

                        g. Krisztián KECSMÁR,

                        —

                        g. Paul NIHOUL,

                        —

                        g. Jesper SVENNINGSEN,

                        —

                        g. Goulielmos VALASIDIS,

                        —

                        g. Marc VAN DER WOUDE.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu 27. travnja 2022.

                  Predsjednik

               P. LÉGLISE-COSTA


Odluka Komisije od 17/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10109 - CINVEN / BCI / COMPRE) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 27/02/2020 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.9410 - SAUDI ARAMCO / SABIC) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 10/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10004 - EQT / ZENTRICITY / CAJELO / RECIPHARM) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 12/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10076 - CINVEN / RAFFLES / MILLER) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 12/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10142 - PAMPLONA CAPITAL / SIGNATURE FOODS) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 17/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10136 - PGGM / ARCUS / AMP / ALPHA TRAINS) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 15/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10072 - SOJITZ / ENEOS / EDENVALE SOLAR PARK) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 15/02/2021 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.10130 - APG / ARCUS / PSP / ALPHA TRAINS) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 07/08/2020 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.9771 - HITACHI / HONDA / HIAMS / KEIHIN / SHOWA / NISSIN KOGYO) în temeiul Regulamentului (EZ) nr. 139/2004 al Consiliului (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: Odluka o stalnim vijećima 2021/C 59/07

text:
                  19.2.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 59/8

         Odluka o stalnim vijećima
         (2021/C 59/07)
         KOLEGIJ UREDA EUROPSKOG JAVNOG TUŽITELJA (EPPO),
         Uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2017/1939 od 12. listopada 2017. o provedbi pojačane suradnje u vezi s osnivanjem Ureda europskog javnog tužitelja („EPPO”) (1) („Uredba o EPPO-u”), a posebno njezin članak 10. stavak 1.,
         uzimajući u obzir unutarnji poslovnik (2) koji je donio kolegij EPPO-a 12. listopada 2020., a posebno njegove članke 15. i 16.,
         budući da:

                     (1)

                     EPPO bi trebao osnovati stalna vijeća koja će pratiti i usmjeravati istrage i kazneni progon koje provodi Ured te osigurati koordinaciju istraga i kaznenog progona u prekograničnim predmetima te provedbu odluka koje donosi kolegij.

                     (2)

                     U skladu s unutarnjim poslovnikom EPPO-a kolegij mora donijeti odluku kojom se utvrđuju broj, sastav i raspodjela nadležnosti među stalnim vijećima te detaljna pravila za organizaciju njihovih sastanaka.

                     (3)

                     Nadalje, potrebno je donijeti detaljna pravila za provedbu načela dodjele predmeta stalnim vijećima utvrđenih u Uredbi o EPPO-u i unutarnjem poslovniku. Ta pravila trebala bi se temeljiti na načelima nasumične dodjele predmeta i ravnomjerne raspodjele radnog opterećenja među stalnim vijećima.

                     (4)

                     Budući da je potrebno uzeti u obzir razvoj u praktičnoj primjeni ove Odluke, nakon početka rada EPPO-a kolegij bi trebao pomno pratiti njegovo funkcioniranje i ocjenjivati njegove učinke zbog mogućih budućih izmjena.

               ODLUČIO JE:

            Članak 1.
            Predmet i područje primjene
            Ovom se Odlukom provodi članak 15. unutarnjeg poslovnika. Njome se osnivaju stalna vijeća EPPO-a, definira njihov broj i utvrđuju pravila o podjeli nadležnosti među njima te dodjeli predmeta.

            Članak 2.
            Osnivanje stalnih vijeća

               1.   Osniva se 15 stalnih vijeća. Ona se označuju uzastopnim brojevima od jedan do petnaest.

               2.   U skladu s člankom 16. stavkom 3. unutarnjeg poslovnika svaki europski tužitelj imenuje se stalnim članom jednog, dvaju ili triju stalnih vijeća. Pri imenovanju u jedno stalno vijeće ili više njih uzima se u obzir procijenjeno radno opterećenje dotičnog europskog tužitelja koje se utvrđuje na temelju:

                           a)

                           broja predmeta pod njegovim nadzorom i povezanih zadaća kako je predviđeno člankom 12. stavkom 1. Uredbe o EPPO-u. Pri početnom imenovanju uzima se u obzir procijenjeni broj predmeta u prvoj godini rada EPPO-a;

                           b)

                           broja delegiranih europskih tužitelja pod njegovom koordinacijom na temelju članka 34. unutarnjeg poslovnika;

                           c)

                           drugih posebnih zadaća za koje je odgovoran i koje su mu dodijeljene u skladu s Uredbom o EPPO-u ili unutarnjim poslovnikom.

               3.   Osim toga, prilikom imenovanja zamjenikâ glavnog europskog tužitelja u više stalnih vijeća uzima se u obzir i radno opterećenje koje proizlazi iz njihovih dužnosti iz članka 11. stavaka 2. i 3. Uredbe o EPPO-u.

               4.   Glavni europski tužitelj ili svaki zamjenik glavnog europskog tužitelja predsjedaju onim stalnim vijećima čiji su stalni članovi.

            Članak 3.
            Sastanci stalnih vijeća

               1.   Svako stalno vijeće u načelu održava najmanje dva sastanka u kalendarskom mjesecu. Predsjedatelj stalnog vijeća određuje datume tih sastanaka najmanje 15 dana unaprijed.

               2.   Predsjedatelj stalnog vijeća može sazvati dodatne sastanke kad god je to potrebno. Dodatni sastanci sazivaju se najmanje pet radnih dana unaprijed. U hitnim slučajevima sastanci se mogu sazvati čim stalni članovi i odgovarajući nadzorni europski tužitelj budu dostupni, a najkasnije u roku od tri dana.

               3.   Osim u hitnim slučajevima i nakon savjetovanja s glavnim europskim tužiteljem, sastanci stalnih vijeća ne održavaju se istodobno kad i sastanci kolegija. Predsjedatelj stalnog vijeća mijenja termin svakog sastanka koji je sazvan istodobno kad i sastanak kolegija.

               4.   Pri određivanju datuma sastanaka stalnog vijeća predsjedatelj osigurava koordinaciju sa stalnim članovima tog vijeća, odgovarajućim nadzornim europskim tužiteljima i osobljem središnjeg ureda iz članka 7.

            Članak 4.
            Dodjela predmeta stalnim vijećima
            Dodjela predmeta stalnim vijećima u slučajevima navedenima u članku 32. stavku 5., članku 41. stavku 3., članku 42. stavku 1., članku 47. stavku 2., članku 50. stavku 2. drugom podstavku, članku 51. stavku 3. i članku 59. stavku 4. unutarnjeg poslovnika u skladu je sa sljedećim pravilima:

                        a)

                        predmet se, po otvaranju, nasumično dodjeljuje stalnom vijeću putem EPPO-ova sustava vođenja predmeta;

                        b)

                        glavni europski tužitelj obavješćuje se o broju predmeta dodijeljenih stalnom vijeću ako je on veći za 10 % od prosječnog broja predmeta dodijeljenih svakom stalnom vijeću kako bi mogao razmotriti poduzimanje mjera u skladu s člankom 19. stavkom 3. unutarnjeg poslovnika.

            Članak 5.
            Privremeno isključenje iz nove dodjele
            Kako bi se osiguralo učinkovito funkcioniranje EPPO-a i ravnomjerna raspodjela radnog opterećenja među stalnim vijećima, u skladu s člankom 19. stavkom 3. unutarnjeg poslovnika glavni europski tužitelj može obustaviti dodjelu novih predmeta jednom ili više stalnih vijeća na određeno vrijeme.

            Članak 6.
            Preraspodjela predmeta
            Za potrebe članka 32. stavka 5. unutarnjeg poslovnika, ako glavni europski tužitelj odluči dodijeliti nadzor nad predmetom europskom tužitelju iz države članice koja nije država članica u kojoj se delegirani europski tužitelj nalazi, a taj je europski tužitelj stalni član stalnog vijeća nadležnog za praćenje, predmet se odmah dodjeljuje drugom stalnom vijeću.

            Članak 7.
            Potpora stalnim vijećima

               1.   Odgovarajući resursi osoblja EPPO-a dodjeljuju se za potporu radu stalnih vijeća na temelju Uredbe o EPPO-u.

               2.   Dodijeljeno osoblje pomaže predsjedatelju stalnog vijeća, među ostalim, u organizaciji dnevnog reda, pripremi zapisnika sa sastanaka, izradi dokumenata povezanih sa sastancima i evidentiranju odluka koje je donijelo stalno vijeće u sustavu vođenja predmeta.

               3.   Ovisno o njihovoj raspoloživosti, dodijeljenim resursima osigurava se stabilnost i kontinuitet potpore koju članovi osoblja pružaju imenovanom stalnom vijeću.

            Članak 8.
            Prisustvovanje osoba koje nisu članovi sastancima stalnog vijeća

               1.   Osim osoba navedenih u članku 10. stavku 9. Uredbe o EPPO-u, predsjedatelj stalnog vijeća, nakon savjetovanja sa stalnim članovima i odgovarajućim nadzornim europskim tužiteljem, može pozvati bilo kojeg člana središnjeg ureda, delegiranog europskog tužitelja ili osoblje EPPO-a da prisustvuje sastanku stalnog vijeća u vezi s posebnim točkama dnevnog reda ako je to potrebno za donošenje odluka stalnog vijeća.

               2.   U istu svrhu i u iznimnim situacijama kada to nije u suprotnosti s primjenjivim odredbama prava Unije ili nacionalnog prava, predsjedatelj stalnog vijeća, nakon savjetovanja sa stalnim članovima, odgovarajućim nadzornim europskim tužiteljem i, prema potrebi, delegiranim europskim tužiteljem koji vodi predmet, može pozvati bilo koju drugu osobu da prisustvuje sastanku stalnog vijeća.

               3.   Osobe pozvane u skladu sa stavcima 1. i 2. ni u kojem slučaju ne smiju biti prisutne u trenutku vijećanja o odluci stalnog vijeća.

               4.   Administrativni troškovi povezani s pozivima iz ovog članka pokrivaju se iz proračuna EPPO-a. Ako poziv podrazumijeva troškove, upravni direktor obavješćuje se o pozivima iz ovog članka.

            Članak 9.
            Evaluacija
            Kolegij procjenjuje učinak ove Odluke na učinkovitost rada EPPO-a šest mjeseci nakon datuma utvrđenog u skladu s člankom 120. stavkom 2. Uredbe o EPPO-u.

            Članak 10.
            Stupanje na snagu
            Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja od strane kolegija.

            Sastavljeno u Luxembourgu 25. studenoga 2020.

                  Za kolegij

               Laura Codruța KÖVESI

                  Glavna europska tužiteljica

            (1)  SL L 283, 31.10.2017., str. 1.

            (2)  SL C 22, 21.1.2021., str. 3.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/257 od 18. veljače 2021. u potpori akcijskom planu iz Osla za provedbu Konvencije iz 1997. o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju

text:
                  19.2.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 58/41

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2021/257
         od 18. veljače 2021.
         u potpori akcijskom planu iz Osla za provedbu Konvencije iz 1997. o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 28. stavak 1. i članak 31. stavak 1.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Unija trebala bi raditi na postizanju visokog stupnja suradnje u svim područjima međunarodnih odnosa kako bi, među ostalim, očuvala mir, spriječila sukobe i ojačala međunarodnu sigurnost u skladu s ciljevima i načelima Povelje Ujedinjenih naroda.

                     (2)

                     Europsko vijeće 12. prosinca 2003. donijelo je Europsku sigurnosnu strategiju u kojoj se navode globalni izazovi i prijetnje te kojom se poziva na međunarodni poredak utemeljen na pravilima i djelotvornom multilateralizmu i međunarodnim institucijama koje dobro funkcioniraju.

                     (3)

                     Konvencija o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju („Konvencija”) stupila je na snagu 1. ožujka 1999. Ona predstavlja jedini sveobuhvatan međunarodni instrument kojim se pruža sveobuhvatan odgovor kako bi se stalo na kraj patnjama i žrtvama izazvanim protupješačkim minama, uključujući zabranu uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje, trgovine i prijenosa te osiguranje njihovog uklanjanja, kao i pomoć žrtvama. Od 1. lipnja 2013. sve su države članice stranke Konvencije.

                     (4)

                     Vijeće je 23. lipnja 2008. donijelo Zajedničku akciju Vijeća 2008/487/ZVSP (1) za potporu univerzalizaciji i provedbi Konvencije.

                     (5)

                     Na Drugoj revizijskoj konferenciji Konvencije 3. prosinca 2009. države stranke Konvencije („države stranke”) donijele su Akcijski plan iz Cartagene za razdoblje 2010.–2014. o univerzalizaciji i provedbi svih aspekata Konvencije. Na Desetom sastanku država stranaka 2010. države stranke donijele su „Direktivu država stranaka odjelu za potporu provedbi Konvencije” u kojoj su se dogovorile da bi odjel za potporu provedbi Konvencije trebao pružati savjete i tehničku potporu državama strankama za univerzalizaciju i provedbu Konvencije, olakšavati komunikaciju među državama strankama te promicati komunikaciju i širenje informacija o Konvenciji u državama koje nisu stranke Konvencije te u javnosti. Na Četrnaestom sastanku država stranaka 2015. države stranke donijele su Odluku o jačanju financijskog upravljanja i transparentnosti unutar odjela za potporu provedbi Konvencije te utvrdile uvjete pod kojima taj odjel treba provoditi aktivnosti ili projekte koji se ne pojavljuju u njegovu godišnjem proračunu, među ostalim na poziv država stranaka ili država koje nisu stranke Konvencije.

                     (6)

                     Vijeće je 13. studenoga 2012. donijelo Odluku 2012/700/ZVSP (2)u potpori provedbi Akcijskog plana iz Cartagene za razdoblje 2010.–2014.

                     (7)

                     Na Trećoj revizijskoj konferenciji Konvencije države stranke su 27. lipnja 2014. donijele Akcijski plan iz Maputa za razdoblje od 2014.–2019. čiji je cilj bio postizanje znatnog i održivog napretka u provedbi Konvencije u razdoblju 2014.–2019. te zajedničku izjavu u kojoj su izrazili svoju težnju ostvarenja ciljeva Konvencije „u najvećoj mogućoj mjeri do 2025.”.

                     (8)

                     U svojim zaključcima od 16. i 17. lipnja 2014. na Trećoj revizijskoj konferenciji Konvencije Vijeće je podsjetilo na jedinstvo Unije u ostvarivanju ciljeva Konvencije te da Unija i njezine države članice već dugo podupiru razminiranje i uništavanje pohranjenih protupješačkih mina i pomoć žrtvama protupješačkih mina. U tim zaključcima je ponovno naglašena nepokolebljiva potpora Unije državama strankama u njihovoj potpunoj i učinkovitoj provedbi Konvencije te njezina predanost promicanju univerzalizacije Konvencije, osiguravanju sredstava za financiranje aktivnosti razminiranja te konkretnoj i održivoj pomoći žrtvama protupješačkih mina, njihovim obiteljima i zajednicama.

                     (9)

                     Vijeće je 4. kolovoza 2017. donijelo Odluku (ZVSP) 2017/1428 (3)u potpori provedbe Akcijskog plana iz Maputa za razdoblje 2014.–2019.

                     (10)

                     Vijeće je 25. lipnja 2019. usvojilo Zaključke o stajalištu EU-a o jačanju zabrane protupješačkih mina s obzirom na Četvrtu revizijsku konferenciju Konvencije o zabrani protupješačkih mina od 25. do 29. studenoga 2019. u Oslu. Vijeće je smatralo da je Konvencija dvadeset godina nakon stupanja na snagu postala ogledni primjer za uspjeh diplomacije u području razoružanja i primjer onoga što Unija zastupa za međunarodni poredak utemeljen na pravilima, ukorijenjen u poštovanju ljudskih prava i međunarodnog humanitarnog prava. Međutim, Vijeće potvrđuje da ciljevi Konvencije još nisu u potpunosti ostvareni.

                     (11)

                     Na Četvrtoj revizijskoj konferenciji Konvencije održanoj u Oslu 2019. države stranke donijele su Akcijski plan iz Osla za razdoblje 2020.–2024. U Akcijskom planu iz Osla za razdoblje 2020.–2024. detaljno su opisane mjere koje bi države stranke trebale poduzeti u razdoblju 2020.– 2024. kako bi poduprle provedbu Konvencije, nadovezujući se na postignuća iz prethodnih akcijskih planova. Dio mandata Odjela za potporu provedbi Konvencije jest potpora državama strankama u provedbi njihovih obveza iz Konvencije i Akcijskog plana iz Osla za razdoblje 2020.–2024.,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   Radi doprinošenja sigurnosti ljudi potporom provedbe Akcijskog plana iz Osla za razdoblje 2020.–2024. („Akcijski plan iz Osla”) koji su države stranke donijele na Četvrtoj revizijskoj konferenciji Konvencije iz 1997. o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju („Konvencija”), u okviru Europske sigurnosne strategije i u skladu s odgovarajućim odlukama međunarodne zajednice, Unija teži ostvarenju sljedećih ciljeva:

                           (a)

                           pružanje potpore naporima država stranaka u provedbi aspekata iz Akcijskog plana iz Osla koji se odnose na pregled i razminiranje, izobrazbu o rizicima povezanim s minama i smanjenje rizika od mina;

                           (b)

                           pružanje potpore naporima država stranaka u provedbi aspekata u vezi s pomoći žrtvama iz Akcijskog plana iz Osla;

                           (c)

                           promicanje univerzalizacije Konvencije i promicanje normi protiv svake uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina te njihovog uništenja;

                           (d)

                           pružanje potpore naporima država stranaka koje zadržavaju protupješačke mine u dopuštene svrhe da povećaju sposobnost izvješćivanja, osiguraju da količina takvim mina ne prelazi najmanji neophodno potreban broj te razmatraju alternative bojevim protupješačkim minama za potrebe obuke i istraživanja, ako je moguće;

                           (e)

                           dokazivanje postojeće predanosti Unije i njezinih država članica Konvenciji i njihove odlučnosti da surađuju s onim državama strankama kojima je potrebna potpora za ispunjenje njihovih obveza na temelju Konvencije jačajući time vodeću ulogu Unije u postizanju vizije Konvencije o okončavanju stradanja i smrtnih slučajeva koje su prouzročile protupješačke mine.

               2.   Ciljevi iz stavka 1. nastoje se ostvariti na način da se u okviru Konvencije ojača tradicija partnerstva i suradnje među državama, nevladinim organizacijama i drugim organizacijama, uključujući predstavnike iz zajednica koje su pogođene problemom mina. Sva će djelovanja na svim razinama osigurati uključiv pristup.

               3.   Kako bi se postigli ciljevi iz stavka 1. Unija podupire sljedeće projekte:

                           (a)

                           potpora provedbi članka 5. Konvencije, međunarodnoj suradnji i pomoći te transparentnosti i razmjeni informacija;

                           (b)

                           potpora provedbi pomoći žrtvama, međunarodnoj suradnji i pomoći te transparentnosti i razmjeni informacija;

                           (c)

                           potpora naporima za univerzalizaciju i promicanju normi Konvencije;

                           (d)

                           potpora alternativama uporabi bojevih protupješačkih mina za potrebe obuke, povećanju suradnje i pomoći;

                           (e)

                           pokazivanje predanosti Unije i njezinih država članica i osiguravanje njihove vidljivosti, posebno putem godišnjih brifinga radi objavljivanja aktivnosti predviđenih ovom Odlukom i njihovih ishoda te organizacijom završnog događaja, čime se naglašava doprinos Unije provedbi Konvencije.

               4.   Detaljan opis mjera koje treba poduzeti kako bi se ostvarili ciljevi iz stavka 1. naveden je u Prilogu.

            Članak 2.

               1.   Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („Visoki predstavnik”) odgovoran je za provedbu ove Odluke.

               2.   Tehnička provedba projekata iz članka 1. stavka 3. povjerava se odjelu za potporu provedbi Konvencije kojeg predstavlja Međunarodni centar za humanitarno razminiranje u Ženevi (GICHD).

               3.   Odjel za potporu provedbi Konvencije provodi projekte iz članka 1. stavka 3. u okviru odgovornosti Visokog predstavnika. U tu svrhu Visoki predstavnik sklapa potrebne aranžmane s GICHD-om.

            Članak 3.

               1.   Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 3. iznosi 2 658 139 EUR.

               2.   Rashodima koji se financiraju iznosom iz stavka 1. upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na opći proračun Unije.

               3.   Komisija nadzire pravilno upravljanje rashodima koji se financiraju iznosom iz stavka 1. U tu svrhu, sklapa sporazum o financiranju s Međunarodnim centrom za humanitarno razminiranje u Ženevi kojim se propisuje da odjel za potporu provedbi Konvencije treba osigurati identitet i vidljivost doprinosa Unije u skladu s njegovom veličinom.

               4.   Komisija nastoji sklopiti sporazum o financiranju iz stavka 3. čim prije nakon stupanja na snagu ove Odluke. Komisija obavješćuje Vijeće o svakoj poteškoći u tom procesu te o datumu sklapanja sporazuma o financiranju.

               5.   Odjel za potporu provedbi Konvencije provodi projekte iz članka 1. stavka 3. u skladu s Odlukom o jačanju financijskog upravljanja i transparentnosti unutar tog odjela donesenoj na Četrnaestom sastanku država stranaka 2015. Odjel za potporu provedbi Konvencije dostavlja, među ostalim izvješćima, opisna i tromjesečna izvješća, kao i logički okvir i matricu aktivnosti kako je navedeno u Prilogu.

            Članak 4.
            Visoki predstavnik izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju redovitih izvješća koja priprema odjel za potporu provedbi Konvencije. Ta izvješća su temelj za ocjenu koju donosi Vijeće. Komisija pruža informacije o financijskim aspektima provedbe ove Odluke.

            Članak 5.

               1.   Ova odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               2.   Ova odluka prestaje važiti 48 mjeseci nakon datuma sklapanja financijskog sporazuma iz članka 3. stavka 3. ili šest mjeseci nakon datuma donošenja ako se u tom razdoblju ne sklopi nikakav financijski sporazum.

            Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednica

               A. P. ZACARIAS

            (1)  Zajednička akcija Vijeća 2008/487/ZVSP od 23. lipnja 2008. za potporu univerzalizaciji i provedbi Konvencije iz 1997. o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništavanju, u okviru Europske sigurnosne strategije (SL L 165, 26.6.2008., str. 41.).

            (2)  Odluka Vijeća 2012/700/ZVSP od 13. studenoga 2012. u okviru Europske sigurnosne strategije u potpori provedbi Akcijskog plana iz Cartagene za razdoblje 2010.-2014. koji su donijele države članice Konvencije o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i njihova uništavanja iz 1997. (SL L 314, 14.11.2012., str. 40.).

            (3)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/1428 od 4. kolovoza 2017. u potpori provedbi Akcijskog plana iz Maputa za provedbu Konvencije iz 1997. o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju (SL L 204, 5.8.2017., str. 101.).

            PRILOG
            PROJEKT ZA POTPORU AKCIJSKOM PLANU IZ OSLA ZA PROVEDBU KONVENCIJE O ZABRANI UPORABE, STVARANJA ZALIHA, PROIZVODNJE I PRIJENOSA PROTUPJEŠAČKIH MINA I O NJIHOVU UNIŠTENJU IZ 1997.
            Kontekst
            Cilj je doprinijeti većoj sigurnosti ljudi, kako je zamišljeno u Europskoj sigurnosnoj strategiji, promicanjem prihvaćanja normi i provedbom Konvencije o zabrani uporabe, stvaranja zaliha, proizvodnje i prijenosa protupješačkih mina i o njihovu uništenju („Konvencija”). Projektom koji podupire Unija pružila bi se potpora naporima država stranaka u provedbi različitih aspekata Akcijskog plana iz Osla za razdoblje 2020.-2024, kako je donesen na Četvrtoj revizijskoj konferenciji Konvencije u studenome 2019.
            Predloženi projekt nadovezivao bi se na Zajedničku akciju 2008/487/ZVSP te odluke Vijeća 2012/700/ZVSP i (ZVSP) 2017/1428 i njime bi se doprinijelo pripremama za Petu revizijsku konferenciju Konvencije 2024.
            Projekt 1: Potpora provedbi razminiranja (članak 5. Konvencije), međunarodnoj suradnji i pomoći (članak 6. Konvencije) te transparentnosti i razmjeni informacija (članak 7. Konvencije)
            1.1.   Ciljevi

                        —

                        Povećanje sposobnosti izvješćivanja o kontaminaciji protupješačkim minama, uključujući improvizirane, ako je relevantno, i njihovo uklanjanje.

                        —

                        Izobrazba o rizicima povezanima s minama u konkretnom kontekstu i ulaganje napora u smanjenje tih rizika.

                        —

                        Uspostava održivih nacionalnih kapaciteta za razminiranje prethodno nepoznatih miniranih područja.

                        —

                        Poboljšanje redovitog dijaloga s dionicima.

                        —

                        Istraživanje mogućnosti suradnje (međunarodne, regionalne, trostrane i jug-jug) kako bi se pristupilo rješavanju preostalih izazova.

                        —

                        Poboljšanje izvješćivanja u skladu s Akcijskim planom iz Osla i njegovim pokazateljima.

                  1.2.   Opis
            S doprinosom odbora za provedbu članka 5. u vezi s odabirom zemalja/regija korisnica, održalo bi se do pet nacionalnih/regionalnih događanja u Sjevernoj i Južnoj Americi, Europi, središnjoj ili jugoistočnoj Aziji, regiji Bliskog istoka i sjeverne Afrike (regija MENA), na Rogu Afrike i supsaharskim regijama.
            Nacionalnim ili regionalnim dijalozima dionika nastojalo bi se dodatno poboljšati suradnju i pomoć u provedbi mjera Akcijskog plana iz Osla povezanih s člancima 5., 6. i 7. Konvencije. U nekim bi se slučajevima u okviru tih dijaloga poseban naglasak stavio na izvješćivanje o improviziranim protupješačkim minama. U okviru nacionalnih dijaloga prednost bi imale države kojima uskoro istječu rokovi za razminiranje i kojima je potrebna potpora. Osim toga, dijalozi bi se mogli održavati u državama koje su blizu dovršetka razminiranja (članak 5. Konvencije) ili koje su ga nedavno dovršile u skladu s mjerom 26. Akcijskog plana iz Osla.
            Nadovezujući se na prethodne uspjehe, pri osmišljavanju, upravljanju i provedbi događanja poštovale bi se i uključivale različite potrebe i perspektive žena, djevojčica, dječaka i muškaraca u zajednicama pogođenima problemom mina te partnera koji sudjeluju u razminiranju.
            Dijaloge bi organizirali i suorganizirali odjel za potporu provedbi Konvencije i država stranka korisnica zajedno s relevantnim međunarodnim partnerskim ili suorganizatorskim organizacijama.
            U duhu suradnje koja je temelj Konvencije, sudjelovali bi relevantni subjekti Unije i države članice, odbor za provedbu članka 5. i odbor za jačanje suradnje i potpore, predstavnici donatora, agencije Ujedinjenih naroda (UN-a), međunarodne i nacionalne organizacije za razminiranje, Međunarodna kampanja za zabranu protupješačkih mina te drugi dionici. Ako bi rezultiralo pokroviteljstvom, takvo bi sudjelovanje podlijegalo uvjetima koji se trebaju izraditi u izjavi o proračunskom učinku.
            Daljnje mjere koje podupire odjel za potporu provedbi Konvencije mogu se poduzeti kao odgovor na preporuke proizašle iz dijalogâ ili opažanja relevantnog odbora i/ili relevantne odluke država stranaka (npr. odluke o zahtjevima za produljenje). U skladu s ustaljenom praksom, ako države stranke korisnice sudjeluju u „koalicijama” među zemljama ili partnerstvima s Unijom ili njezinim državama članicama, odjel za potporu provedbi Konvencije djelovao bi usklađeno sa svim sudionicima.
            1.3.   Rezultati

                        —

                        Predstavnici država stječu dodatno znanje o tome kako osigurati provedbu Akcijskog plana iz Osla putem uključivih savjetovanja s članovima zajednica pogođenih problemom mina.

                        —

                        Predstavnici država postaju svjesni da hitno i znatno prije dovršetka razminiranja treba uspostaviti nacionalne kapacitete za upravljanje novim ili prethodno nepoznatim miniranim područjima nakon dovršetka razminiranja.

                        —

                        Predstavnici država grade kapacitete za poboljšanje izvješćivanja u okviru Akcijskog plana iz Osla u skladu s Priručnikom za izvješćivanje.

                        —

                        Predstavnici država dobivaju informacije o mogućnostima suradnje i potpore kako bi se pružila potpora njihovim naporima povezanima s provedbom, kao i o koracima koje mogu poduzeti kako bi potaknuli takvu suradnju i potporu, među ostalim i uspostavom nacionalnih platformi za razminiranje.

                        —

                        Predstavnici država dobivaju informacije o izazovima i nedostacima u vezi s provedbom njihovih obveza u okviru Akcijskog plana iz Osla i procjenjuju trenutačno stanje u odnosu na pokazatelje Akcijskog plana iz Osla.

                        —

                        Na temelju dijalogâ predstavnici država razmatraju reviziju, ažuriranje ili razvoj nacionalnih strategija ili planova za razminiranje.

                        —

                        Razmatraju se različite perspektive žena, djevojčica, dječaka i muškaraca, kao i potrebe preživjelih od mina i pogođenih zajednica te se osigurava njihovo sadržajno sudjelovanje.

                  1.4.   Korisnici

                        —

                        Žene, djevojčice, dječaci i muškarci na čije živote utječe prisutnost ili sumnja na prisutnost protupješačkih mina u državama strankama koje su u postupku provedbe obveza iz članka 5. Konvencije ili koje su nedavno ispunile te obveze.

                        —

                        Predstavnici država koji rade na pitanjima povezanima s provedbom Konvencije, a osobito na aspektima povezanima s razminiranjem te izobrazbom o rizicima povezanima s minama i smanjenjem tih rizika.

                  Projekt 2: Potpora provedbi pomoći žrtvama, međunarodnoj suradnji i pomoći (članak 6. Konvencije) te transparentnosti i razmjeni informacija (članak 7. Konvencije)
            2.1.   Ciljevi
            Države stranke provode pomoć žrtvama u okviru širih pristupa u pogledu prava osoba s invaliditetom i razvoja uzimajući u obzir rodnu ravnopravnost i raznovrsne potrebe osoba koje su preživjele eksploziju mine, uključujući potrebe osoba koje su preživjele eksploziju mine u ruralnim i udaljenim područjima.
            2.2.   Opis
            Usvajanjem Akcijskog plana iz Osla države stranke ponovno su potvrdile predanost „osiguravanju punog, ravnopravnog i djelotvornog sudjelovanja žrtava mina u društvu na temelju poštovanja ljudskih prava, rodne ravnopravnosti, uključenosti i nediskriminacije”.
            Zahvaljujući financijskoj potpori na temelju Odluke (ZVSP) 2017/1428 i kao daljnje djelovanje nakon održane globalne konferencije iz Odluke 2012/700/ZVSP, stručnjaci za pomoć žrtvama i prava osoba s invaliditetom iz država stranaka i država koje nisu stranke s velikim brojem osoba koje su preživjele eksploziju mine sastali su se na globalnoj konferenciji kako bi osnažili partnerstva s onima koji rade u području prava osoba s invaliditetom na nacionalnoj i međunarodnoj razini.
            To se postiglo zahvaljujući sudjelovanju relevantnih nacionalnih ministarstava i velikoj stručnosti posebnog izaslanika glavnog tajnika UN-a za invaliditet i pristupačnost, Svjetske zdravstvene organizacije (SZO), Međunarodne organizacije rada (ILO), Međunarodnog odbora Crvenog križa i specijaliziranih organizacija koje su članice Međunarodne kampanje za humanitarno razminiranje poput, među ostalim, „Humanity and Inclusion”.
            Nadovezujući se na to postignuće ovim projektom poduprla bi se treća globalna konferencija s iskusnim stručnjacima za pomoć žrtvama, posebnim izaslanikom glavnog tajnika UN-a za invaliditet i pristupačnost te članom odbora Konvencije za prava osoba s invaliditetom, kako bi se preispitala provedba Akcijskog plana iz Osla i doprinijelo izradi novog akcijskog plana koji međunarodna zajednica treba usvojiti 2024. Takva konferencija održala bi se barem godinu dana prije Pete revizijske konferencije i računalo bi se na sudjelovanje i doprinos imenovanog predsjedatelja Revizijske konferencije.
            S doprinosom Odbora za pomoć žrtvama u vezi s odabirom zemalja/regija korisnica, potpora u okviru projekta proširila bi se na države stranke putem do pet dijaloga nacionalnih i/ili regionalnih dionika u Sjevernoj i Južnoj Americi, Europi, središnjoj ili jugoistočnoj Aziji, regiji MENA, na Rogu Afrike i supsaharskim regijama. Tim dijalozima bi se nastojalo poduprijeti države stranke u jačanju njihovih višesektorskih napora za osiguravanje provedbe pomoći žrtvama u skladu s relevantnim odredbama Konvencije o pravima osoba s invaliditetom. Dijalozima bi se nastojalo ojačati i osigurati uključenost i djelotvorno sudjelovanje žrtava mina i organizacija koje ih zastupaju u raspravama kako bi se mobilizirala i osigurala sredstva i zajamčile usluge iz perspektive prava. Kako bi se dodatno ojačale te veze i zadržao usklađen plan za izgradnju i razvoj nacionalnih kapaciteta, u okviru projekta također bi se nastojalo organizirati sastanke stručnjaka za pomoć žrtvama prije sastanaka država stranaka, prema potrebi, ali svakako najmanje triput.
            Na temelju prethodnih uspjeha, pri osmišljavanju, upravljanju i provedbi događanja poštovale bi se i uključivale različite potrebe i perspektive žena, djevojčica, dječaka i muškaraca koji su preživjeli eksploziju protupješačkih mina, zajednica pogođenih problemom mina i zajednica koje se bore za prava osoba s invaliditetom, uključujući osobe koje su preživjele eksploziju mine u ruralnim i udaljenim područjima. Tim bi se pristupom osigurala dodana vrijednost napora na nacionalnim razinama.
            Dijaloge bi organizirali i suorganizirali odjel za potporu provedbi Konvencije i država stranka korisnica te, prema potrebi, regionalna međuvladina organizacija supokroviteljica dijaloga. U duhu suradnje koja je temelj Konvencije, sudjelovali bi relevantni subjekti i države članice Unije, odbor za pomoć žrtvama i odbor za jačanje suradnje i potpore, predstavnici donatora, agencije UN-a uključujući SZO i Ured visokog povjerenika UN-a za ljudska prava, međunarodne i nacionalne organizacije za razminiranje, Međunarodni odbor Crvenog križa i drugi dionici poput Međunarodne kampanje za zabranu protupješačkih mina i organizacija koje su njezine članice, primjerice „Humanity and Inclusion”. Ako bi rezultiralo pokroviteljstvom, takvo bi sudjelovanje podlijegalo uvjetima koji se trebaju izraditi u izjavi o proračunskom učinku.
            Daljnje mjere koje podupire odjel za potporu provedbi Konvencije mogu se poduzeti kao odgovor na preporuke proizašle iz dijalogâ ili opažanja relevantnog odbora i/ili relevantnih zaključaka nacionalnih/regionalnih dijaloga. To bi uključivalo osiguravanje pokroviteljstva relevantnim stručnjacima za pomoć žrtvama i/ili predstavnicima organizacija osoba koje su preživjele eksploziju mine kako bi sudjelovali u tehničkim razmjenama ili prisustvovali formalnim ili neformalnim sastancima Konvencije. U skladu s ustaljenom praksom, ako države stranke korisnice sudjeluju u „koalicijama” među zemljama ili partnerstvima s Unijom ili njezinim državama članicama, odjel za potporu provedbi Konvencije djelovao bi usklađeno sa svim sudionicima.
            2.3.   Rezultati

                        —

                        Predstavnici država produbljuju znanje o najboljim načinima za osiguravanje višesektorskog odgovora kako bi proveli svoje obveze u pogledu pomoći žrtvama i integrirali pomoć žrtvama u šire nacionalne politike, planove i pravne okvire.

                        —

                        Države uviđaju da je za pružanje potpore žrtvama mina potrebno imenovati relevantan vladin subjekt za nadzor integracije pomoći žrtvama u šire okvire i razviti akcijski plan na temelju specifičnih, mjerljivih, realističnih i vremenski ograničenih ciljeva.

                        —

                        Na temelju aktivnosti u okviru projekta države poboljšavaju uključenost u svojim pristupima za pomoć žrtvama, osobito povećanjem sudjelovanja ili uključivanjem organizacija osoba koje su preživjele eksploziju mine ili organizacija za prava osoba s invaliditetom u nacionalno planiranje i delegacije.

                        —

                        Predstavnici država upoznaju se s izazovima i nedostacima u vezi s provedbom svojih obveza u okviru Akcijskog plana iz Osla i procjenjuju trenutačno stanje u odnosu na pokazatelje Akcijskog plana iz Osla.

                        —

                        Na temelju dijalogâ predstavnici država razmatraju reviziju, ažuriranje ili razvoj svojih nacionalnih strategija u vezi s osobama s invaliditetom.

                        —

                        Na temelju aktivnosti u okviru projekta organizacije osoba koje su preživjele eksploziju mine ili organizacija za prava osoba s invaliditetom dodatno razvijaju kapacitete i/ili osnažuju se.

                        —

                        Predstavnici država grade kapacitete za poboljšanje izvješćivanja u okviru Akcijskog plana iz Osla u skladu s Priručnikom za izvješćivanje.

                        —

                        Države i organizacije koje zastupaju žrtve jačaju partnerstva s relevantnim zajednicama koje djeluju u području humanitarne pomoći, izgradnje mira, razvoja i ljudskih prava uzimajući u obzir Program održivog razvoja do 2030.

                  2.4.   Korisnici

                        —

                        Žene, djevojčice, dječaci i muškarci ozlijeđeni od protupješačkih mina i drugih eksplozivnih naprava preostalih nakon rata te druge žrtve mina, uključujući u ruralnim i udaljenim područjima.

                        —

                        Stručnjaci za pomoć žrtvama koji rade na pitanjima u vezi s pomoći žrtvama.

                        —

                        Stručnjaci za prava osoba s invaliditetom koji rade u državama s velikim brojem osoba koje su preživjele eksploziju mine.

                  Projekt 3: Potpora naporima za univerzalizaciju i promicanju normi Konvencije;
            3.1.   Cilj
            Države koje nisu stranke približavaju se pristupanju Konvenciji tako da relevantni dužnosnici postanu naklonjeniji Konvenciji i/ili međunarodnim normama za borbu protiv protupješačkih mina.
            3.2.   Opis
            U Izjavi iz Osla o svijetu bez mina države su se obvezale da će „promicati i braniti” norme uspostavljene Konvencijom i da će „uložiti sve napore za univerzalizaciju Konvencije” na temelju svojih „obveza na temelju međunarodnog prava, uključujući međunarodno humanitarno pravo i međunarodno pravo o ljudskim pravima”.
            U Akcijskom planu iz Osla utvrđene su dvije mjere za osiguravanje povećanja broja članova Konvencije i jačanje normi Konvencije. U mjerama 11. i 12. Akcijskog plana iz Osla države stranke pozivaju se da „iskoriste sva dostupna sredstva za promicanje ratifikacije/pristupanja država koje nisu stranke Konvencije među ostalim i poticanjem njihova sudjelovanja u radu Konvencije” i da „nastavljaju promicati univerzalno poštovanje normi i ciljeva Konvencije”.
            U tu svrhu i s doprinosom predsjednika Konvencije i neformalne skupine za univerzalizaciju, ako je relevantno, u okviru projekta provest će se niz djelovanja za postizanje univerzalizacije. To bi uključivalo posjete na visokoj razini, tehničke sastanke i/ili radionice, pokroviteljstvo sudjelovanja relevantnih dužnosnika iz ciljnih država na sastancima Konvencije i sastanke na razini veleposlanika u sjedištu UN-a ili u nekom od njegovih regionalnih sjedišta.
            Najmanje pet aktivnosti provelo bi se uz potporu zajednice stranaka Konvencije uključujući države članice Unije i delegacija Unije u ciljnim državama. U skladu s ustaljenom praksom, ako Unija ili njezine države članice sudjeluju u koalicijama među zemljama ili partnerstvima u ciljnim državama, odjel za potporu provedbi Konvencije djelovao bi usklađeno sa svim sudionicima.
            Kad god je moguće, politički pristup na visokoj razini nastavio bi se tehničkim radionicama s doprinosima stručnjaka iz država koje vode napore usmjerene na univerzalizaciju, Međunarodne kampanje za zabranu protupješačkih mina, Međunarodnog odbora Crvenog križa, skupina zemalja članica UN-a i/ili relevantnih organizacija. Te radionice provodile bi se na nacionalnoj, podregionalnoj ili regionalnoj razini s relevantnim ministarstvima ili institucijama ciljnih država. Projektom bi se nastojalo osigurati pokroviteljstvo za relevantne delegate iz ciljnih država kako bi mogli prisustvovati sastancima Konvencije. Time bi se osiguralo da države stranke mogu osigurati daljnja djelovanja s ciljnim državama i da ciljne države neprestano vode računa o sastancima Konvencije. Odjel za potporu provedbi Konvencije koordinirao bi takvo pokroviteljstvo u skladu s izjavom o proračunskom učinku.
            Osim toga, odjel za potporu provedbi Konvencije organizirao bi tehnički sastanak za daljnje postupanje na nacionalnoj, podregionalnoj ili regionalnoj razini s državom koja nije stranke Konvencije na koju se prethodno odnosila ili neka odluka Unije ili zajednička akcija Unije.
            3.3.   Rezultati

                        —

                        Donositelji odluka u državama koje nisu stranke Konvencije stječu veće znanje o Konvenciji i njezinim normama i/ili dostupnoj potpori za pristupanje.

                        —

                        Relevantni državni dužnosnici stječu bolje znanje o radu Konvencije.

                        —

                        Države koje nisu stranke Konvencije javno izražavaju približavanje ili naklonjenost Konvenciji i njezinim normama (npr. sudjeluju na formalnom ili neformalnom sastanku Konvencije).

                        —

                        Rezultat misija jest da napori dionika koji sudjeluju u aktivnostima razminiranja i/ili univerzalizacije dobivaju novi zamah.

                        —

                        Uloga Unije u promicanju Konvencije i njezinih normi naglašena je u okviru zajednice stranaka Konvencije, dužnosnika Unije i država koje nisu stranke Konvencije.

                        —

                        Najmanje jedna ciljna država koja nije stranka Konvencije dobrovoljno podnosi izvješće iz članka 7.

                  3.4.   Korisnici

                        —

                        Države koje još nisu ratificirale, odobrile ili prihvatile Konvenciju niti joj pristupile.

                        —

                        Države stranke te međunarodne i nevladine organizacije koje su uključene u napore za promicanje univerzalizacije Konvencije.

                        —

                        Žene, djevojčice, dječaci i muškarci u državama u kojima je uvedena zabrana protupješačkih mina.

                  Projekt 4: Potpora alternativama uporabi bojevih protupješačkih mina za potrebe obuke (članak 3. Konvencije) i povećanju suradnje i pomoći (članak 6. Konvencije)
            4.1.   Cilj
            Države koje zadržavaju protupješačke mine u dopuštene svrhe poduzimaju mjere u skladu s mjerom 16. Akcijskog plana iz Osla, među ostalim i poboljšanjem izvješćivanja, i mjerom 17. Akcijskog plana iz Osla, istraživanjem alternativa bojevim protupješačkim minama.
            4.2.   Opis
            Trenutačno 66 država stranaka zadržava 150 000 protupješačkih mina u dopuštene svrhe na temelju članka 3. Konvencije. Dok informacije dobivene od država stranaka ukazuju na to da se ta brojka smanjuje, nekoliko država stranaka već godinama nije podnijelo godišnje informacije za transparentnost u vezi s protupješačkim minama koje su zadržale.
            Kako bi se poduprle države stranke koje žele poduzimati mjere u skladu s mjerama 16. i 17. Akcijskog plana iz Osla, predloženim projektom, uz doprinos predsjednika Konvencije, pružila bi se potpora u organiziranju nacionalnog ili regionalnog seminara s najmanje dvije države koje traže takvu pomoć. Države stranke, uključujući države članice, i relevantne organizacije mogu dijeliti stečena iskustva i planove djelovanja kako bi zamijenili bojeve protupješačke mine za potrebe obuke. U skladu s ustaljenom praksom, ako Unija ili njezine države članice sudjeluju u koalicijama ili partnerstvima s državama strankama korisnicama, odjel za potporu provedbi Konvencije djelovao bi usklađeno sa svim sudionicima.
            Projektom bi se također pružila potpora organizaciji tehničke radionice o alternativama uporabi bojevih protupješačkih mina. Kad god je to relevantno i/ili moguće, države članice Unije i druge države stranke pozvale bi se da podijele stečena iskustva u vezi s alternativama za potrebe obuke i istraživanje i/ili uništavanjem zadržanih protupješačkih mina, dodatno jačajući suradnju i pomoć unutar zajednice stranaka Konvencije. U tu svrhu u projekt bi bili uključeni odbor za suradnju pri izvršavanju obveza i odbor za jačanje suradnje i potpore.
            4.3.   Rezultati

                        —

                        Države stranke u godišnjim izvješćima za transparentnost poboljšavaju izvješćivanje o članku 3. Konvencije.

                        —

                        Države stranke, koje to mogu, sudjeluju u suradnji i pomoći usmjerenima na države stranke koje žele ispuniti obveze iz članka 3. te u vezi s mjerama 16. i 17. Akcijskog plana iz Osla.

                        —

                        Države stranke koje zadržavaju veliki broj protupješačkih mina stječu nova znanja, pri čemu barem jedna država stranka ostvaruje napredak prema alternativama za potrebe obuke.

                  4.4.   Korisnici

                        —

                        Države stranke s obvezama iz članka 3.

                        —

                        Državni dužnosnici nadležni za programe obuke u pogledu razminiranja.

                        —

                        Žene, djevojčice, dječaci i muškarci u državama strankama gdje su zadržane protupješačke mine uništene.

                  Projekt 5: Dokazivanje predanosti Unije i njezinih država članica te osiguravanje njihove vidljivosti
            5.1.   Cilj
            Zajednica stranaka Konvencije i države stranke korisnice stječu znanje o doprinosu Unije i njezinih država članica u vezi s provedbom Konvencije; dok se dužnosnici Unije i njezinih država članica upoznaju s ovom Odlukom i s time kako ona može biti povezana s njihovim radom.
            5.2.   Opis
            Kako je navedeno u prethodnim odlukama i zajedničkim akcijama Vijeća, odjel za potporu provedbi Konvencije istaknuo bi ulogu Unije i njezinih država članica u zajednici stranaka Konvencije te u zemljama korisnicama i ciljnim zemljama. U tu svrhu i na temelju plana za komunikaciju i ostvarenje vidljivosti odjel za potporu provedbi Konvencije održavao redovite informativne sastanke, osobito tijekom sastanaka Konvencije, za vrijeme provedbene faze projekta i održao zaključno događanje.
            Odjel za potporu provedbi Konvencije proveo bi medijske kampanje i izdao publikacije u svrhu promicanja postignuća Konvencije. Odjel za potporu provedbi Konvencije osigurao bi da se istakne uloga Unije u toj kampanji.
            U skladu s ustaljenom praksom odjel za potporu provedbi Konvencije bi u vezi s provedbom projekta podnosio narativna mjesečna izvješća Uniji te tromjesečna izvješća Uniji i njezinim državama članicama.
            5.3.   Rezultati

                        —

                        Dužnosnici Unije i njihovih država članica bili bi upoznati s tom odlukom i s time kako ona može biti povezana s njihovim radom.

                        —

                        Predanost Unije i država članica Konvenciji i aktivnostima razminiranja općenito bi bila u središtu pozornosti država stranaka i globalne publike zainteresirane za sigurnost ljudi.

                        —

                        Poboljšala bi se osviještenost međunarodne zajednice o ciljevima Konvencije.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2021/258 od 18. veljače 2021. o izmjeni Odluke 2011/101/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Zimbabveu

text:
                  19.2.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 58/51

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2021/258
         od 18. veljače 2021.
         o izmjeni Odluke 2011/101/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Zimbabveu
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 15. veljače 2011. donijelo Odluku 2011/101/ZVSP (1) o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Zimbabveu.

                     (2)

                     Vijeće je preispitalo Odluku 2011/101/ZVSP, uzimajući u obzir političku situaciju u Zimbabveu.

                     (3)

                     Mjere ograničavanja trebalo bi produljiti do 20. veljače 2022. Vijeće bi ih trebalo redovito preispitivati s obzirom na politička i sigurnosna kretanja u Zimbabveu.

                     (4)

                     Unos za jednu preminulu osobu trebalo bi izbrisati s popisa uvrštenih osoba i subjekata iz Priloga I. Odluci 2011/101/ZVSP. Mjere ograničavanja trebalo bi produljiti za tri osobe i jedan subjekt navedene u tom prilogu, a trebalo bi ažurirati identifikacijske podatke i razloge za uvrštavanje na popis za dvije osobe navedene u tom prilogu. Trebalo bi produljiti suspenziju mjera ograničavanja protiv triju osoba navedenih u Prilogu II. toj odluci, a jednu preminulu osobu trebalo bi izbrisati iz Priloga II. toj odluci.

                     (5)

                     Odluku 2011/101/ZVSP trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Odluka 2011/101/ZVSP mijenja se kako slijedi:

                        1.

                        Članak 10. zamjenjuje se sljedećim:

                           „Članak 10.

                              1.   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

                              2.   Ova Odluka primjenjuje se do 20. veljače 2022.

                              3.   Mjere iz članka 4. stavka 1. i članka 5. stavaka 1. i 2., u mjeri u kojoj se odnose na osobe navedene u Prilogu II., suspendiraju se do 20. veljače 2022.

                              4.   Ova se Odluka redovito preispituje i produljuje, ili prema potrebi mijenja, ako Vijeće smatra da njezini ciljevi nisu ostvareni.”;

                        2.

                        Prilog I. zamjenjuje se Prilogom I. ovoj Odluci;

                        3.

                        Prilog II. mijenja kako je navedeno u Prilogu II. ovoj Odluci.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednica

               A. P. ZACARIAS

            (1)  Odluka Vijeća 2011/101/ZVSP od 15. veljače 2011. o mjerama ograničavanja protiv Zimbabvea (SL L 42, 16.2.2011., str. 6.).

            PRILOG I.
            OSOBE I SUBJEKTI IZ ČLANKA 4. I ČLANKA 5.
            I.   Osobe

                        Ime i prezime (i eventualni pseudonimi)

                        Identifikacijski podaci

                        Razlozi za uvrštavanje na popis

                        2.

                        MUGABE, Grace

                        Rođena 23.7.1965.
                        Putovnica AD001159
                        Osobna iskaznica 63-646650Q70

                        Bivša tajnica ženske lige stranke ZANU-PF (Afrička nacionalna unija Zimbabvea – Domoljubna fronta), uključena u aktivnosti kojima se ozbiljno ugrožavaju demokracija, poštovanje ljudskih prava i vladavina prava. Preuzela je posjed Iron Mask 2002.; navodno nezakonito ostvaruje veliku dobit od rudarenja dijamanata.

                        5.

                        CHIWENGA, Constantine

                        Potpredsjednik
                        Bivši zapovjednik obrambenih snaga Zimbabvea, umirovljeni general, rođen 25.8.1956.
                        Putovnica AD000263
                        Osobna iskaznica 63-327568M80

                        Potpredsjednik i bivši zapovjednik obrambenih snaga Zimbabvea. Član zajedničkog operativnog zapovjedništva i sudionik u kreiranju i provedbi represivne državne politike. Koristio je vojne snage za preuzimanje poljoprivrednih gospodarstava. Tijekom izbora 2008. bio je najodgovorniji za nasilje u drugom krugu predsjedničkih izbora.

                        7.

                        SIBANDA, Phillip Valerio (također poznat kao Valentine)

                        Zapovjednik obrambenih snaga Zimbabvea
                        Bivši zapovjednik nacionalne vojske Zimbabvea, general, rođen 25.8.1956. ili 24.12.1954.
                        Osobna iskaznica 63-357671H26

                        Zapovjednik obrambenih snaga Zimbabvea i bivši zapovjednik Nacionalne vojske Zimbabvea. Viši vojni dužnosnik povezan s vladom i sudionik u kreiranju i provedbi represivne državne politike.

                  II.   Subjekti

                        Naziv

                        Identifikacijski podaci

                        Razlozi za uvrštavanje na popis

                        1.

                        Zimbabve Defence Industries

                        10th floor, Trustee House, 55 Samora Machel Avenue, PO Box 6597, Harare, Zimbabve.

                        Gospodarski subjekt povezan s ministarstvom obrane i vladinom frakcijom stranke ZANU-PF.

            PRILOG II.
            U Prilogu II. Odluci 2011/101/ZVSP unos za sljedeću osobu briše se:

                        „4.

                        Shiri, Perence (također poznat kao Bigboy) Samson Chikerema”.