title: 2012/428/EU: Odluka Vijeća od 23. srpnja 2012. o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Ukrajine o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza

text:
               11/Sv. 118

               HR

               Službeni list Europske unije

               238

         32012D0428

               L 199/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 23. srpnja 2012.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Ukrajine o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza
   (2012/428/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Sporazum između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza (1) stupio je na snagu 1. siječnja 2008.

               (2)

               Vijeće je 11. travnja 2011. ovlastilo Komisiju za otvaranje pregovora s Ukrajinom o izmjeni tog Sporazuma između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza. Pregovori su uspješno zaključeni parafiranjem Sporazuma između Europske unije i Ukrajine o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza („Sporazum”) u veljači 2012.

               (3)

               Sporazum bi trebalo potpisati, podložno njegovom sklapanju.

               (4)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske da sudjeluje u nekim odredbama schengenske pravne stečevine (2). Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje.

               (5)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredaba schengenske pravne stečevine (3). Irska stoga ne sudjeluje u njezinom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje.

               (6)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potpisivanje Sporazuma između Europske unije i Ukrajine o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Ukrajine o pojednostavnjenju izdavanja viza odobrava se u ime Unije, podložno sklapanju navedenog Sporazuma (4).
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovlašćuje se imenovati osobu (osobe) opunomoćenu (opunomoćene) za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. srpnja 2012.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         C. ASHTON

      (1)  SL L 332, 18.12.2007., str. 68.

      (2)  SL L 131, 1.6.2000., str. 43.

      (3)  SL L 64, 7.3.2002., str. 20.

      (4)  Tekst Sporazuma objavit će se zajedno s odlukom o njegovom sklapanju.


title: 2006/210/EZ: Odluka Komisije od 28. veljače 2006. o osnivanju skupine visokih nacionalnih stručnjaka u području regulatornih poslova

text:
               01/Sv. 16

               HR

               Službeni list Europske unije

               200

         32006D0210

               L 076/3

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 28. veljače 2006.
   o osnivanju skupine visokih nacionalnih stručnjaka u području regulatornih poslova
   (2006/210/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   budući da:

               (1)

               16. ožujka 2005. Komisija je donijela komunikaciju pod nazivom „Bolji propisi za rast i radna mjesta u Europskoj uniji” (1), u kojoj je najavila svoju namjeru da tijekom 2005. osnuje skupinu visokih nacionalnih stručnjaka u području regulatornih poslova, kako bi olakšala izradu boljih propisa, kako na nacionalnoj tako i na razini EU-a.

               (2)

               Ta skupina savjetuje Komisiju o pitanjima boljih propisa općenito; ona ne smije davati svoje mišljenje o inicijativama ili projektima o izradi određenih zakonodavnih prijedloga.

               (3)

               Skupina je sastavljena od nacionalnih stručnjaka na visokoj razini, koje imenuje Komisija djelujući u skladu s prijedlozima država članica, i otvorena je za promatrače iz zemalja pristupnica.

               (4)

               Stoga bi trebalo osnovati skupinu nacionalnih stručnjaka na visokoj razini u području regulatornih poslova i detaljno urediti njezine nadležnosti i strukture,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Komisija osniva stručnu skupinu pod nazivom „Skupina visokih nacionalnih stručnjaka u području regulatornih poslova”, dalje u tekstu „skupina”.
   Članak 2.
   Zadaća
   Komisija se može savjetovati sa skupinom o svim pitanjima koja se odnose na bolju zakonodavnu politiku i izradu pripadajućih mjera kako na nacionalnoj tako i na razini EU-a.
   Zadaća skupine je:

               —

               osigurati učinkovito povezivanje između Komisije i ključnih tijela vlade, kako bi se Komisiji pomoglo poboljšati zakonodavno okružje za poduzeća, industriju, potrošače, socijalne partnere i sve građane,

               —

               doprinijeti širenju najboljih praksi koje su na razini EU-a i na nacionalnoj razini razvijene u području boljih propisa unutar EU-a,

               —

               jačati suradnju između Komisije i država članica s ciljem provođenja boljih propisa na nacionalnoj razini; posebno je potrebno zajednički ispitati na koji način države članice prenose i provode propise EU-a (npr. uvođenje dodatnih zahtjeva ili postupaka tijekom prenošenja),

               —

               doprinijeti izradi usklađene skupine zajedničkih pokazatelja za praćenje napretka kad je riječ o kvaliteti zakonodavnog okruženja kako na razini EU-a tako i u samim državama članicama, kao osnovu za uspoređivanje u okviru njihovih nacionalnih Lisabonskih programa,

               —

               savjetovati Komisiju o pitanjima boljih propisa, posebno: o pojednostavljenju; o procjeni ekonomskih, socijalnih i ekoloških učinaka, uključujući administrativne troškove; o savjetodavnim praksama; i raznim vrstama mogućih propisa.

         Članak 3.
   Sastav – imenovanje
   1.   Komisija daje nalog glavnom tajniku da imenuje članove skupine na temelju kandidata koje su predložile države članice.
   2.   Skupina je sastavljena od jednog ili, u iznimnim slučajevima (2), dva člana iz svake države članice. Glavni tajnik Komisije na prijedlog države članice može imenovati zamjenike i automatski zamijeniti članove koji su odsutni ili nisu u mogućnosti obavljati dužnosti.
   3.   Primjenjuju se sljedeće odredbe:

               —

               članovi su službenici na visokom položaju s iskustvom u predmetnom području te predstavnici javne vlasti,

               —

               članovi se imenuju na mandat od godinu dana, koji je moguće produljiti. Ostaju na funkciji dok ih se ne zamijeni ili dok im ne istekne mandat,

               —

               članovi koji više nisu u mogućnosti učinkovito doprinositi radu skupine, koji podnesu ostavku ili koji ne poštuju uvjete određene u prvoj ili drugoj točki ovog članka ili članka 287. Ugovora o osnivanju Europske zajednice mogu biti smijenjeni za preostalo razdoblje svog mandata,

               —

               imena imenovanih članova objavljuju se na internetskoj stranici Komisije.

         Članak 4.
   Djelovanje
   1.   Skupinom predsjedava Komisija.
   2.   U suglasnosti s Komisijom,moguće je osnovati podskupine radi proučavanja posebnih pitanja na temelju nadležnosti koje utvrđuje skupina; one se raspuštaju čim izvrše svoje zadaće.
   3.   Predsjednik može, u slučaju kada bi bilo korisno i/ili potrebno, na sastanke skupine ili podskupine pozvati stručnjake sa specijalističkim znanjem o temi navedenoj u dnevnom redu, kao i promatrače, uključujući zemlje pristupnice (3).
   4.   Informacije dobivene tijekom sudjelovanja u raspravama skupine ili podskupine ne smiju se otkriti ako Komisija zahtijeva povjerljivost.
   5.   Skupina i njezine podskupine u pravilu se sastaju na jednoj od lokacija gdje Komisija i njezine službe imaju svoje prostorije, u skladu s postupcima i rokovima koje odredi Komisija. Komisija osigurava i poslove tajništva.
   6.   Skupina donosi svoj poslovnik na temelju standardnih poslovnika koje je Komisija donijela (4).
   7.   Komisija za skupinu i sve podskupine osnovane u skladu s člankom 4. stavkom 2. ove Odluke obavlja tajničke poslove.
   8.   Komisija može na Internetu objaviti sažetke, zaključke ili djelomične zaključke ili radne dokumente skupine na jednom ili više njezinih radnih jezika. Radni dokumenti objavljuju se u skladu s raspoloživosti različitih jezičnih verzija.
   Članak 5.
   Troškovi sastanaka
   U skladu s unutarnjim pravilima Komisije o nadoknadi troškova vanjskim stručnjacima, Komisija članovima, stručnjacima i promatračima nadoknađuje putne troškove i, ako je potrebno, troškove dnevnica, vezane za aktivnosti skupine. Komisija nadoknađuje troškove za jednoga člana skupine visokih nacionalnih stručnjaka u području regulatornih poslova po državi članici. Članovi nisu plaćeni za svoje dužnosti.
   Troškovi sastanka nadoknađuju se u okviru godišnjeg proračuna, koji nadležne službe Komisije raspodijele skupini.
   Članak 6.
   Stupanje na snagu
   Odluka proizvodi učinke na dan donošenja od strane Komisije. Primjenjuje se do 31. prosinca 2009.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. veljače 2006.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  COM(2005) 97 konačna, 16. ožujka 2005.

      (2)  Komisija može imenovati dva člana po svakoj državi članici ako na administrativnoj razini u toj državi članici postoji zajednička nadležnost.

      (3)  Stručnjaci iz država pristupnica koje su potpisale ugovor o pristupanju u skladu s Komunikacijom pod nazivom „Prema proširenoj Uniji – strateški dokument i izvješće Europske komisije o napretku svih država pristupnica na putu prema pristupanju” od 9. listopada 2002. (COM(2002) 700 konačna) i člankom 7. Odluke Komisije C(2005) 874 od 24. ožujka 2005. o jačanju postupnog uključivanja država pristupnica u strukture Zajednice.

      (4)  Vidjeti Prilog III. SEC(2005) 1004, koji je Komisija donijela 27. srpnja 2005.


title: Odluka Vijeća 2013/144/ZVSP od 21. ožujka 2013. o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu

text:
               18/Sv. 15

               HR

               Službeni list Europske unije

               136

         32013D0144

               L 082/54

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA 2013/144/ZVSP
   od 21. ožujka 2013.
   o izmjeni Odluke 2011/172/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Egiptu
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 21. ožujka 2011. donijelo Odluku 2011/172/ZVSP (1).

               (2)

               Na temelju preispitivanja Odluke 2011/172/ZVSP, mjere ograničavanja trebalo bi obnoviti do 22. ožujka 2014.

               (3)

               Odluku 2011/172/ZVSP trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U članku 5. Odluke 2011/172/ZVSP, drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:

      „Ova Odluka primjenjuje se do 22. ožujka 2014.”

   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na datum objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. HOGAN

      (1)  SL L 76, 22.3.2011., str. 63.


title: 2008/271/EZ: Odluka Vijeća od 25. veljače 2008. o sklapanju Drugog dodatnog protokola uz Sporazum o gospodarskom partnerstvu, političkoj koordinaciji i suradnji između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Sjedinjenih Meksičkih Država, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji

text:
               11/Sv. 120

               HR

               Službeni list Europske unije

               212

         32008D0271

               L 086/27

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 25. veljače 2008.
   o sklapanju Drugog dodatnog protokola uz Sporazum o gospodarskom partnerstvu, političkoj koordinaciji i suradnji između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Sjedinjenih Meksičkih Država, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji
   (2008/271/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 57. stavak 2., članak 71., članak 80. stavak 2., članak 133. stavak 1., članak 133. stavak 5. i članak 181. u vezi s člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju iz 2005., a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Drugi dodatni protokol uz Sporazum o gospodarskom partnerstvu, političkoj koordinaciji i suradnji između Europske zajednice i njezinih država članica s jedne strane i Sjedinjenih Meksičkih Država s druge strane potpisan je 21. veljače 2007. u ime Europske zajednice i njezinih država članica.

               (2)

               Drugi dodatni protokol treba odobriti,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Drugi dodatni protokol uz Sporazum o gospodarskom partnerstvu, političkoj koordinaciji i suradnji između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Sjedinjenih Meksičkih Država, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji, treba odobriti u ime Europske zajednice i njezinih država članica.
   Tekst Drugog dodatnog protokola priložen je ovoj Odluci (1).
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća daje obavijest predviđenu člankom 5. Drugog dodatnog protokola.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. veljače 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. VIZJAK

      (1)  SL L 141, 2.6.2007., str. 69.


title: 2014/639/EU: Odluka Europskog vijeća od 30. kolovoza 2014. o imenovanju Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku

text:
               2.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 262/6

         ODLUKA EUROPSKOG VIJEĆA
   od 30. kolovoza 2014.
   o imenovanju Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku

      (2014/639/EU)

   EUROPSKO VIJEĆE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 18. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Europskog vijeća 2009/950/EU, donesenom uz suglasnost predsjednika Komisije (1), od 4. prosinca 2009., imenovan je Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku do 31. listopada 2014.

               (2)

               U skladu s člankom 17. stavkom 7. trećim podstavkom Ugovora o Europskoj uniji, predsjednika, Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i ostale članove Komisije kolektivno, kao tijelo, glasovanjem potvrđuje Europski parlament.

               (3)

               Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku trebao bi biti imenovan za razdoblje od kraja tekućeg mandata Komisije do 31. listopada 2019.

               (4)

               Izabrani predsjednik dao je suglasnost za imenovanje Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Gđa Federica MOGHERINI imenuje se Visokim predstavnikom Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku za razdoblje od kraja tekućeg mandata Komisije do 31. listopada 2019.
   Članak 2.
   Predsjednik Europskog vijeća priopćuje ovu Odluku gđi Federici MOGHERINI.
   Ova Odluka proizvodi učinke od dana priopćenja.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. kolovoza 2014.

            Za Europsko vijeće

            Predsjednik

         H. VAN ROMPUY

      (1)  SL L 328, 15.12.2009., str. 69.


title: Odluka Vijeća (EU) 2015/1947 od 1. listopada 2015. o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije

text:
               30.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 284/1

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/1947
   od 1. listopada 2015.
   o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 6., točkom (a) podtočkom v.;
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Svjetska trgovinska organizacija („WTO”) pokrenula je u studenome 2001. krug pregovora iz Dohe o trgovini koji je poznat pod nazivom Program razvoja iz Dohe. Pregovori o olakšavanju trgovine započeli su u srpnju 2004. na temelju obveze o pojašnjavaju i poboljšanju nekoliko članaka Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. („GATT iz 1994.”): članak V. (Sloboda provoza), članak VIII. (Pristojbe i formalnosti povezane s uvozom i izvozom) i članak X. (Objava i primjena propisa o trgovini) u cilju daljnjeg ubrzavanja kretanja, puštanja u slobodni promet i carinjenja robe, uključujući robu u provozu. Osim toga, mandat se odnosio na odredbe o učinkovitoj suradnji među carinskim i ostalim odgovarajućim nadležnim tijelima u pogledu pitanja koja se odnose na olakšavanje trgovine i usklađenost carina.

               (2)

               Pregovore je vodila Komisija u dogovoru s Posebnim odborom koji je osnovan člankom 207. stavkom 3. Ugovora.

               (3)

               Na 9. ministarskoj konferenciji WTO-a koja je održana od 3. do 6. prosinca 2013. na Baliju donesena je Ministarska odluka o olakšavanju trgovine kojom su zaključeni pregovori o Sporazumu o olakšavanju trgovine podložno pravnoj reviziji teksta. Ministarskom odlukom također je osnovan Pripremni odbor za olakšavanje trgovine i dane su upute Općem vijeću WTO-a da donese Protokol kojim će Sporazum biti uključen u Sporazum iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije kao Prilog 1.A i otvori Protokol za prihvaćanje članicama WTO-a u skladu s vlastitim unutarnjim postupcima.

               (4)

               Na svojem sastanku od 27. studenoga 2014. Opće vijeće WTO-a donijelo je Protokol o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije („Protokol”) i otvorilo ga za prihvaćanje članicama WTO-a.

               (5)

               Protokol uključuje Sporazum o olakšavanju trgovine i obveze zemalja u razvoju koje su ugrađene u Prilog tom Sporazumu. Velik broj zemalja u razvoju već je prijavio svoje obveze kategorije A u skladu s člankom 15. stavkom 1. Sporazuma o olakšavanju trgovine. Odbor o olakšavanju trgovine primat će obavijesti o obvezama iz kategorije A za najmanje razvijene zemlje u skladu s člankom 15. stavkom 2. Sporazuma o olakšavanju trgovine i obavijesti o obvezama iz kategorije B i C za zemlje u razvoju i najmanje razvijene zemlje u skladu s člankom 16. stavkom 5. Sporazuma o olakšavanju trgovine. Obveze će postati sastavni dio Sporazuma o olakšavanju trgovine.

               (6)

               Protokol bi trebalo odobriti u ime Unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ovime se u ime Europske unije odobrava Protokol o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
   Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća određuje jednu ili više osoba ovlaštenih da u ime Unije polože, ispravu o prihvaćanju, kako je navedeno u stavku 4. Protokola (1).
   Članak 3.
   Ovim se Protokolom ne dodjeljuju prava niti se nameću obveze na koje je moguće neposredno se pozivati pred sudovima Unije ili države članice.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 1. listopada 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         É. SCHNEIDER

      (1)  Datum stupanja Protokola na snagu objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije.


title: 2002/274/EZ: Odluka Vijeća od 25. ožujka 2002. o završetku savjetovanja s Liberijom na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a

text:
               11/Sv. 115

               HR

               Službeni list Europske unije

               120

         32002D0274

               L 096/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 25. ožujka 2002.
   o završetku savjetovanja s Liberijom na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a
   (2002/274/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno drugi podstavak njegovog članka 300. stavka 2.,
   uzimajući u obzir unutarnji sporazum o mjerama koje se trebaju poduzeti i postupcima koji se trebaju provesti za provedbu Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a (1), kako se privremeno primjenjuje Odlukom predstavnika Vlada država članica od 18. rujna 2000., a posebno njegov članak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Vlada Liberije djelovala je u brojnim slučajevima ne ispunivši svoje obveze koje proizlaze iz ključnih elemenata članka 9. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a. Također je prekršila zahtjeve dobrog upravljanja, budući da se ozbiljni slučajevi korupcije mogu ondje prepoznati.

               (2)

               Savjetovanje s Liberijom, na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a, održano je 9. studenoga 2001. kada su nadležna liberijska tijela objasnila svoje stajalište i posebno se obvezala što se tiče promicanja ljudskih prava, demokratskih načela, vladavine prava i dobrog upravljanja.

               (3)

               Nedavno su poduzete neke pozitivne mjere kako bi se ispunile ove obveze. Ipak, potrebno je još uvijek poduzeti značajne korake kako bi se ispunile sve obveze i podržala situacija na održiv način,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Završavaju se savjetovanja s Liberijom na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu AKP-EZ-a.
   Članak 2.
   Usvajaju se mjere navedene u prijedlogu pisma iz Priloga kao odgovarajuće mjere u smislu članka 96. stavka 2. točke (c) i članka 97. stavka 3. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a. Te mjere prestaju važiti dvije godine od dana kada Vijeće usvoji ovu Odluku.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan njezina usvajanja.
   Članak 4.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europskih zajednica.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. ožujka 2002.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. M. BIRULÉS Y BERTRÁN

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 376.
   PRILOG

      PRIJEDLOG PISMA MINISTRU VANJSKIH POSLOVA

   Bruxelles, …
   Nj. E. Mr. Monie CAPTAN
   Ministar vanjskih poslova
   Liberija
   Poštovani ministre,
   Europska unija pridaje iznimni značaj odredbama članka 9. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a. Ključni elementi Sporazuma o partnerstvu su poštovanje ljudskih prava, demokratskih institucija i vladavine prava, i kao ključni element, dobro upravljanje, osnova su naših odnosa.
   Stoga je Europska unija zabrinuta zbog izvještaja o kršenju ljudskih prava od završetka građanskog rata, kao i zbog očitog nekažnjavanja snaga sigurnosti u njihovim odnosima s civilima. Nedostatak aktivne političke oporbe u državi, a posebno u razdoblju do izbora 2003. i izvještavana ograničenja slobode izražavanja također su predmet velike zabrinutosti. Europska unija također je zabrinuta zbog nedostatka transparentnosti u javnom računovodstvenom sustavu i rizicima od ozbiljne korupcije, posebno u upravljanju prirodnim resursima i korištenjem monopola. Nadalje, pomoć koju je Liberija pružila Front uni révolutionnaire (RUF) u Sijera Leoneu, optuženim za značajna kršenja ljudskih prava u Sijera Leoneu, potaknula je Europsku uniju da podupre sankcije koje je donijelo Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda u ožujka 2001.
   Vijeće Europske unije stoga je 23. srpnja 2001. odlučilo započeti savjetovanje s Vladom Liberije na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a, s ciljem detaljnog sagledavanja situacije te njezinog poboljšanja.
   Prvi sastanak savjetovanja održao se u Bruxellesu 9. studenoga 2001. Tom prilikom navedena su brojna ključna pitanja; predstavljeno je stajalište Vlade Liberije i preuzet je niz obveza, kako slijedi:

               —

               sustavno pokretati pravne istrage svaki put kada postoje ozbiljni i potkrijepljeni izvještaji da su pripadnici oružanih snaga uključeni u nasilje protiv civila, uključujući i u ratnoj zoni okruga Lofa,

               —

               proširiti postojeće programe izobrazbe o ljudskim pravima na cijelo osoblje snaga sigurnosti,

               —

               preispitati odgovarajuće zakonodavstvo kako bi se osnovala neovisna komisija za ljudska prava, s predstavnicima civilnog društva,

               —

               nastaviti s poticanjem povratka ključnih vođa oporbe, a posebno povlačenjem optužnica protiv njih kako bi se jamčila njihova osobna sigurnost,

               —

               prestanak uznemiravanja članova nevladinih organizacija i novinara zbog govora protiv Vlade koja se na to javno obavezuje,

               —

               pojednostavniti i ubrzati postupke za dobivanje dozvola za kratkovalni radio; pregled zakona s ciljem njegove izmjene kao i preispitivanje slučajeva Radio Veritas i Star Radio na njihov zahtjev,

               —

               preispitati odgovarajuće zakonodavstvo kako bi se osnovala neovisna izborna komisija u neposrednom savjetovanju s glavnim političkim partnerima,

               —

               revitalizirati nadležno pravosudno tijelo tako da može savjetovati i davati neovisne preporuke Vladi,

               —

               poboljšati isplatu odgovarajućih plaća i troškova civilne službe, a posebno u vezi s radom pravosuđa,

               —

               obračunavati sve javne usluge i paradržavne prihode uključujući one od šumarskog sektora na transparentan način,

               —

               provesti daljnju liberalizaciju sektora goriva i riže kako bi se osiguralo tržišno natjecanje i transparentnost,

               —

               pridržavati se zahtjeva UN-a u odnosu na umiješanost Liberije u sukob sa Sijera Leoneom, a posebno kad je riječ o prekidu svih veza s RUF-om.

         Također je dogovoreno da će se intenzivan dijalog održavati s liberijskim nadležnim tijelima o različitim pitanjima koja su postavljena na savjetodavnom sastanku s ciljem završetka savjetovanja. Ovaj proces sada je završen. Bio je usredotočen na mjere čiju je provedbu predložila sama Vlada s ciljem ispunjenja preuzetih obveza.
   Liberijska nadležna tijela naznačila su svoju volju za postizanjem napretka u raznim pitanjima koje je postavila Europska unija. Posebno podržavamo da:

               —

               su nedavno nekoliko pripadnika sigurnosnih snaga podvrgnuti sudskoj istrazi u vezi njihovog sudjelovanja u slučajevima kršenja ljudskih prava,

               —

               je proširenje izobrazbe o ljudskim pravima na cijelo osoblje snaga sigurnosti u pripremi,

               —

               je pregled postojećih komisija za ljudska prava i pomirenja u tijeku. Vezano uz pomirbu, nagovješten je nacionalni forum za srpanj 2002. na koji su pozvani svi vođe oporbe,

               —

               je Predsjednik Taylor javno pozvao vođe oporbe da se vrate u Liberiju navodeći da će biti zaštićeni,

               —

               se planira pojačanje i proširenje izbornih komisija,

               —

               će Radio Veritas dobiti natrag dozvolu za kratkovalno emitiranje, dok je razmatranje za dozvolu rada radio stanice Star Radio u tijeku. Oprema za kratkovalno radijsko emitiranje bit će dostupna oporbenim političarima tijekom izbornog razdoblja,

               —

               se revitalizira nadležno pravosudno tijelo („Odbor za reforme pravosuđa”),

               —

               da se planiraju mjere za poboljšanje javnog upravljanja fiskalnim prihodima dobivenim iz šumarskog sektora i morskog registra,

               —

               se sektor riže i dalje liberalizira smanjivanjem dominirajućeg položaja glavnog uvoznika,

               —

               je prihvaćen princip vanjskih revizora paradržavnih agencija i javnih financijskih institucija.

         Općenitije, Vlada je naznačila da će podupirati sva temeljna prava građana i stanovnika Liberije.
   Međutim, sljedeće točke zabrinjavaju usprkos već preuzetim obvezama:

               —

               i dalje je potrebno poboljšati stanje ljudskih prava,

               —

               u pogledu izbora 2003. još uvijek nema dovoljnog jamstva da će se sa svim kandidatima jednako postupati,

               —

               transparentnost u upravljanju javnim računima, a posebno u pogledu resursa dobivenih iz sektora goriva, drva i riže, još nije uspostavljena.

         Nadalje, Europska unija poziva liberijska nadležna tijela da nastave sa svojim naporima ispunjenja zahtjeva UN-a vezano uz njihove odnose s RUF-om u Sijera Leoneu.
   U svjetlu gore navedenoga, Europska zajednica i njezine države članice odlučile su završiti savjetovanje održano u okviru članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a. U očekivanju konkretnih koraka ka ispunjenju preuzetih obveza za podržavanje ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i načela dobrog upravljanja, odlučeno je nastaviti politički dijalog i provedbu direktnih mjera potpore, kao i pripremu za izbore. U skladu s ostvarenim napretkom, Europska unija bi mogla uvjetno i postupno proširiti svoju suradnju.
   Posebno, Europska unija poziva Vladu Liberije da poduzme sljedeće mjere u bliskoj budućnosti na temelju dogovorenog radnog plana:

               —

               da osigura neovisnost učinkovitog i djelotvornog pravosuđa,

               —

               da provede vanjsku neovisnu reviziju javnih financijskih institucija i paradržavnih agencija,

               —

               da djelotvorno jamči osobne sigurnost i slobodu kretanja vođa oporbe u Liberiji,

               —

               da uspostavi neovisnu i djelotvornu komisiju za ljudska prava,

               —

               da provede program izobrazbe o ljudskim pravima proširen na cijelo osoblje snaga sigurnosti,

               —

               da uspostavi neovisnu i vjerodostojnu komisiju za pomirbu koja će biti zadužena za organiziranje i nadgledanje pomirbenog foruma (srpanj 2002.),

               —

               da provede donesene odluke za proširenje pristupa kratkovalnom emitiranju,

               —

               da uspostavi neovisnu i vjerodostojnu izbornu komisiju,

               —

               da ukloni monopol na uvoz goriva.

         Očekuje se da će ove mjere biti dio općeg trenda poboljšanja ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja u Liberiji koje će podrazumijevati:

               —

               poboljšanje stanja ljudskih prava i učinkovitu borbu protiv nekažnjavanja,

               —

               stalnu promociju i jamstvo slobode medija,

               —

               organizaciju slobodnih i regularnih izbora u 2003. u skladu s međunarodnim standardima sa sudjelovanjem svih vođa oporbe na jednakoj osnovi s kandidatom trenutačno vladajuće stranke,

               —

               poboljšanje transparentnost u načinu izdavanja javnih koncesija i dozvola kao i prihoda koji proizlaze iz tih izdavanja.

         Također se smatra da će Liberija uskoro udovoljiti zahtjevima Vijeća sigurnosti UN-a u odnosu na situaciju u Sijera Leoneu.
   Što se tiče provedbe pomoći, Zajednica je poduzela sljedeće mjere u smislu članka 96. stavka 2. točke (c) i članka 97. stavka 3.:

               —

               redovito daljnje praćenje osigurava se kroz bliski politički dijalog koji uključuje Predsjedništvo Europske unije i Europsku komisiju, i šestomjesečno političko izvješće,

               —

               nastavlja se provedba trenutnih projekata koji se financiraju u okviru članka 72. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a, koji trenutačno iznose 25 milijuna EUR i usmjereni su na ispunjavanje potreba raseljenih osoba,

               —

               doprinosi regionalnim projektima i aktivnostima humanitarne prirode, trgovinska suradnja i povlastice koje se odnose na trgovinu nisu ugroženi,

               —

               pomoć institucijama kako bi se omogućila provedba mjera s ciljem ispunjenja obveza može se pružiti u okviru savjetovanja,

               —

               8. Nacionalni indikativni program EDF-a (NIP) je u pripremi; podijeljen je na dva dijela. Prvi pokriva izgradnju institucija i direktnu potporu stanovništvu, a drugi je namijenjen za više strukturalnu pomoć. Njezin potpis i provedba prvog dijela povezana je s trenutnim napretkom koji je učinjen u uspostavi djelotvornih demokratskih struktura i u poboljšanju javnog financijskog upravljanja. Provedba drugog dijela uvjetovana je održavanjem slobodnih i poštenih izbora 2003., poboljšanjem političke situacije i dobrog upravljanja,

               —

               potpora za pripremu izbora pruža se ovisno o usklađenosti s normalnim uvjetima za održavanje slobodnih i poštenih izbora,

               —

               obavijest o 9. dodjeli sredstava EDF-a daje se nakon održavanja slobodnih i poštenih izbora,

               —

               Komisija nastavlja obavljati funkciju nacionalnog dužnosnika za ovjeravanje u njegovo ime do provedbe drugog dijela 8. NIP-a EDF-a.

         Europska unija nastavlja pozorno pratiti situaciju u Liberiji. Predlažemo da se naš intenzivan politički dijalog nastavi, na temelju članka 8. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a.
   S poštovanjem,

            Za Komisiju

         …

            Za Vijeće

         …


title: Odluka Vijeća 2005/387/PUP od 10. svibnja 2005. o razmjeni informacija, procjeni rizika i kontroli novih psihoaktivnih tvari

text:
               19/Sv. 008

               HR

               Službeni list Europske unije

               102

         32005D0387

               L 127/32

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               10.05.2005.

      ODLUKA VIJEĆA 2005/387/PUP
   od 10. svibnja 2005.
   o razmjeni informacija, procjeni rizika i kontroli novih psihoaktivnih tvari
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29., članak 31. stavak 1. točku (e) i članak 34. stavak 2. točku (c),
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Posebne opasnosti koje su neizbježne u razvoju psihoaktivnih tvari zahtijevaju brzo djelovanje od strane država članica.

               (2)

               Ako nove psihoaktivne tvari ne budu obuhvaćene okvirima kaznenog prava u svim državama članicama, problemi mogu nastati u suradnji između sudskih vlasti i represivnih tijela u državama članicama zbog činjenice što navedeno kazneno djelo ili kaznena djela nisu kažnjiva prema zakonima države moliteljice i zamoljene države.

               (3)

               Plan djelovanja Europske unije o drogama 2000. - 2004. koji je dostavljen Komisiji kako bi se organizirala odgovarajuća ocjena Zajedničke akcije od 16. lipnja 1997. u vezi s razmjenom informacija, procjene rizika i kontrole novih sintetskih droga (2) (dalje u tekstu „Zajednička akcija”), uzimajući u obzir vanjsku ocjenu koju je naručio Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama (dalje u tekstu „EMCDDA”) o sustavu za rano uzbunjivanje. Ocjena je pokazala da je Zajednička akcija ispunila očekivanja. Međutim, rezultat ocjene je jasno pokazao da Zajedničku akciju treba ojačati i preusmjeriti. Posebno je potrebno redefinirati glavni cilj, preciznost njenih postupaka i definicija, transparentnost njenih operacija i relevantnost njenog opsega. Komunikacija Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o srednjoročnoj ocjeni Plana djelovanja EU-a o drogama (2000. - 2004.) je naznačila da će doći do izmjena zakonodavstva kako bi se pojačala akcija protiv sintetskih droga. Stoga bi trebalo usvojiti mehanizam koji je uvela Zajednička akcija.

               (4)

               Nove psihoaktivne tvari mogu štetiti zdravlju.

               (5)

               Nove psihoaktivne tvari na koje se odnosi ova Odluka mogu uključivati lijekove prema definiciji u Direktivi 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o veterinarsko-medicinskim proizvodima (3) i u Direktivi 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za ljudsku uporabu (4).

               (6)

               Razmjena informacija prema sustavu za rano uzbunjivanje koji je uspostavljen vezano uz Zajedničku akciju potvrdila se kao vrijedna prednost za države članice.

               (7)

               Ništa što je navedeno u ovoj Odluci ne bi trebalo sprečavati države članice u razmjeni informacija unutar Europske informacijske mreže o drogama i ovisnosti o drogama (dalje u tekstu „Mreža Reitox”), o trendovima koji se javljaju vezano za novu uporabu postojećih psihoaktivnih tvari koje mogu predstavljati potencijalni rizik za javno zdravlje, kao i o informacijama o mogućim mjerama vezanim za javno zdravlje u skladu s mandatom i postupcima EMCDDA-a.

               (8)

               Kao rezultat ove Odluke nije dopušteno nikakvo pogoršanje skrbi za ljudsko ili životinjsko zdravlje. Stoga su tvari čija je medicinska vrijednost utvrđena i priznata, isključene iz kontrolnih mjera koje se temelje na ovoj Odluci. Odgovarajuće regulatorne mjere i mjere vezane uz javno zdravlje trebale bi se primjenjivati za tvari čija je medicinska vrijednost utvrđena i priznata, a koje se zlorabe.

               (9)

               Povrh onoga što je predviđeno u sustavima farmakološkog opreza, a prema definiciji u Direktivi 2001/82/EZ i Direktivi 2001/83/EZ, razmjena informacija o zlorabljenim ili nepravilno korištenim psihoaktivnim tvarima treba biti pojačana i osigurana odgovarajuća suradnja s Europskom agencijom za lijekove (dalje u tekstu „EMEA”). Povjerenstvo za droge UN-a (dalje u tekstu „CND”), Rezolucija 46/7 „Mjere za promicanje razmjene informacija o novim uzorcima uporabe droge i o konzumiranim psihoaktivnim tvarima”, pruža državama članicama koristan okvir za djelovanje.

               (10)

               Uvođenje rokova u svaku fazu postupka utvrđenog ovom Odlukom trebalo bi jamčiti da taj instrument može reagirati brzo i da je pojačana njegova sposobnost mehanizma koji će brzo reagirati.

               (11)

               Znanstveni odbor EMCDDA-a ima središnju ulogu u procjenjivanju rizika vezanih za novu psihoaktivnu tvar, on će u smislu ove Odluke biti proširen kako bi obuhvatio stručnjake iz Komisije, Europol-a i EMEA-a, te stručnjake iz znanstvenih područja koja nisu zastupljena, ili nisu dovoljno zastupljena, u Znanstvenom odboru EMCDDA-a.

               (12)

               Prošireni Znanstveni odbor koji procjenjuje rizike vezane za nove psihoaktivne tvari trebao bi ostati jezgrovito tehničko tijelo stručnjaka koje je sposobno za učinkovito procjenjivanje svih rizika vezanih za novu psihoaktivnu tvar. Stoga bi Znanstveni odbor trebalo držati u takvim razmjerima koji se mogu kontrolirati.

               (13)

               Države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri postići ciljeve predloženog djelovanja, naime, ostvariti razmjenu informacija, procjenu rizika od strane znanstvenog odbora i postupak na razini EU-a za stavljanje prijavljenih tvari pod kontrolu, te se stoga zbog učinaka predviđenog djelovanja ti ciljevi bolje postižu na razini Europske unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je to predviđeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenom u članku 5., ova se Odluka ne proteže izvan onih mjera koje su potrebne kako bi se postigli navedeni ciljevi.

               (14)

               U skladu s člankom 34. stavkom 2. točkom (c) Ugovora kvalificirana većina može na temelju ove Odluke poduzeti mjere koje su potrebne za njeno provođenje.

               (15)

               Ova Odluka poštuje temeljna prava i načela priznata u članku 6. Ugovora koja su sadržana u Povelji Europske unije o temeljnim pravima,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Predmet
   Ova Odluka uspostavlja mehanizam za brzu razmjenu informacija o novim psihoaktivnim tvarima. Ona uzima na znanje informacije o mogućim štetnim reakcijama koje treba prijaviti u skladu sa sustavom farmakološkog opreza koji je ustanovljen u glavi IX. Direktive 2001/83/EZ.
   Ova Odluka također osigurava procjenu rizika vezanih za te nove psihoaktivne tvari, kako bi se omogućilo da se mjere primjenjive za kontrolu opojnih droga i psihotropnih tvari u državama članicama također primjenjuju i na nove psihoaktivne tvari.
   Članak 2.
   Opseg
   Ova se Odluka odnosi na tvari koje se trenutačno ne nalaze ni na kojem popisu uz:

               a)

               Jedinstvenu konvenciju o opojnim drogama Ujedinjenih naroda iz 1961. koje mogu predstavljati nespornu prijetnju javnom zdravlju kao tvari navedene u popisima I. ili II. ili IV. Konvencije; i

               b)

               Konvenciju o psihotropnim tvarima Ujedinjenih naroda iz 1971. koje mogu predstavljati nespornu prijetnju javnom zdravlju kao tvari navedene u popisima I. ili II. ili III. ili IV. Konvencije.

         Ova se Odluka odnosi na krajnje proizvode za razliku od prekursora, u vezi s kojima Uredba Vijeća (EEZ) br. 3677/90 od 13. prosinca 1990. o utvrđivanju mjera koje treba poduzeti za suzbijanje zlouporabe određenih tvari u nedopuštenoj proizvodnji opojnih droga i psihotropnih tvari (5) i Uredba (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge (6), uređuju režim Zajednice.
   Članak 3.
   Definicije
   U smislu ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „nova psihoaktivna tvar” znači nova opojna droga ili nova psihotropna droga u čistom obliku ili koja se pripravlja;

               (b)

               „nova opojna droga” znači tvar u čistom obliku ili koja se pripravlja, a koja nije propisana prema Jedinstvenoj konvenciji o opojnim drogama Ujedinjenih naroda iz 1961., a koja može predstavljati prijetnju javnom zdravlju u odnosu na tvari koje su navedene na popisima I., II. Ili IV;

               (c)

               „nova psihotropna droga” znači tvar u čistom obliku ili koja se pripravlja, a koja nije propisana prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima Ujedinjenih naroda iz 1971., a koja može predstavljati prijetnju javnom zdravlju u odnosu na tvari navedene u popisima I., II., III. ili IV;

               (d)

               „Odobrenje za stavljanje na tržište” znači dopuštenje za plasiranje lijekova i medicinskih proizvoda na tržište koje je dalo nadležno tijelo države članice prema zahtjevu iz glave III. Direktive 2001/83/EZ (u slučaju lijekova za ljudsku uporabu) ili glave III. Direktive 2001/82/EZ (u slučaju lijekova u veterini), ili odobrenje za plasman na tržište koje je dala Europska komisija prema članku 3. Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004., o utvrđivanju postupaka Zajednice za odobravanje primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (7);

               (e)

               „Sustav Ujedinjenih naroda” znači Svjetska zdravstvena organizacija (WHO), Povjerenstvo za droge (CND) i/ili Gospodarski i socijalni odbor koji djeluju u skladu s njihovim odgovarajućim odgovornostima koje su opisane u članku 3. Jedinstvene konvencije o opojnim drogama Ujedinjenih naroda iz 1961. ili u članku 2. Konvencije o psihotropnim tvarima Ujedinjenih naroda iz 1971.;

               (f)

               „pripravak” znači smjesa koja sadržava nove psihoaktivne tvari;

               (g)

               „obrazac za izvještavanje” znači strukturiran obrazac za obavješćivanje o novoj psihoaktivnoj tvari i/ili pripravku koji sadrži novu psihoaktivnu tvar, a koji je dogovoren između EMCDDA/Europol-a i njihovih odgovarajućih mreža u državama članicama Reitox-a i nacionalnim jedinicama Europola.

         Članak 4.
   Razmjena informacija
   1.   Svaka država članica osigurava da njezina nacionalna jedinica Europola i njezin predstavnik u mreži Reitox pruže informacije Europolu i EMCDDA-u o izradi, prometu i uporabi, uključujući dodatne informacije o mogućoj medicinskoj uporabi novih psihoaktivnih tvari i pripravaka koji sadržavaju nove psihoaktivne tvari, uzimajući u obzir odgovarajuće mandate obaju ovih tijela.
   Europol i EMCDDA preko obrasca za izvještavanje sakupljaju informacije dobivene od država članica te iste odmah prenose jedna drugoj i nacionalnim jedinicama Europola i predstavnicima država članica u mreži Reitox, Komisiji i EMEA-u.
   2.   Ako Europol i EMCDDA smatraju da informacija koju su dobili od države članice o novoj psihoaktivnoj tvari ne zaslužuje da bude priopćena prema opisu u stavku 1., oni o tome odmah izvještavaju obavještavajuću državu članicu. Europol i EMCDDA u roku od šest tjedana opravdavaju Vijeću svoju odluku.
   Članak 5.
   Zajedničko izvješće
   1.   Kad Europol i EMCDDA ili Vijeće koji djeluju preko većine svojih članova smatraju da informacije što su ih dale države članice o novoj psihoaktivnoj tvari opravdavaju skupljanje daljnjih informacija, Europol i EMCDDA prikupljaju te informacije i predstavljaju ih u obliku zajedničkog izvješća (dalje u tekstu „zajedničko izvješće”). Zajedničko izvješće predaje se Vijeću, EMEA-u i Komisiji.
   2.   Zajedničko izvješće sadržava:

               (a)

               kemijski i fizički opis, uključujući naziv pod kojim je nova psihoaktivna tvar poznata, uključujući, ako postoji, znanstveni naziv (međunarodni generički naziv);

               (b)

               informacije o učestalosti, okolnosti i/ili količine u kojima se nailazi na novu psihoaktivnu tvar, i informacije o sredstvima i metodama izrade nove psihoaktivne tvari;

               (c)

               informacije o sudjelovanju organiziranog kriminala u izradi ili nedopuštenoj trgovini nove psihoaktivne tvari;

               (d)

               prvu naznaku o riziku vezanom za novu psihoaktivnu tvar, uključujući zdravstvene i socijalne rizike i svojstva korisnika;

               (e)

               informacije o tome obavlja li se redovita ocjena nove tvari ili ne i je li ocjena bila obavljena od strane sustava UN-a;

               (f)

               datum obavijesti na obrascu za izvještavanje EMCDDA-u ili Europolu o novoj psihoaktivnoj tvari;

               (g)

               informacije o tome je li nova psihoaktivna tvar već predmetom kontrolnih mjera na nacionalnoj razini u državama članicama ili nije;

               (h)

               koliko je to moguće, na raspolaganju će biti informacije o:

                           i.

                           kemijskim prekursorima za koje se zna da su bili upotrijebljeni za izradu tvari;

                           ii.

                           načinu i opsegu utvrđenih ili očekivanih uporaba nove tvari;

                           iii.

                           svakoj novoj uporabi nove psihoaktivne tvari i opsegu takve uporabe, rizicima vezanim za uporabu nove psihoaktivne tvari, uključujući zdravstvene i socijalne rizike.

         3.   EMEA predaje Europolu i EMCDDA-u sljedeće informacije vezane za psihoaktivnu tvar u Europskoj uniji ili državi članici:

               (a)

               je li nova psihoaktivna tvar dobila odobrenje za plasiranje na tržište;

               (b)

               je li nova psihoaktivna tvar predmetom zahtjeva za odobrenje za stavljanje na tržište;

               (c)

               je li odobrenje za stavljanje na tržište koje je bilo izdano u vezi s novom psihoaktivnom tvari suspendirano.

         Kad se ova informacija odnosi na odobrenja za stavljanje na tržište koja daju države članice, te države članice daju EMEA-u navedenu informaciju ako se to zahtijeva.
   4.   Države članice daju podatke navedene u stavku 2. u roku od šest tjedana od datuma obavješćivanja na obrascu za izvještavanje, kao što je to predviđeno u članku 4. stavku 1.
   5.   Zajedničko izvješće se predaje u roku od najkasnije četiri tjedna od primitka informacije od strane država članica i EMEA-a. Europol ili EMCDDA predaju izvješće prema potrebi, u skladu s člankom 5. stavkom 1. i 2.
   Članak 6.
   Procjena rizika
   1.   Vijeće može, uzimajući u obzir savjet Europola i EMCDDA-a i djelujući većinom svojih članova, zahtijevati da rizici koji uključuju zdravstvene i socijalne rizike uzrokovane uporabom, izradom i trgovanjem novom psihoaktivnom tvari, sudjelovanje organiziranog kriminala i moguće posljedice kontrolnih mjera, budu procjenjivani u skladu s postupcima utvrđenima u stavcima od 2. do 4., pod uvjetom da je barem četvrtina članova Vijeća ili Komisije obavijestila Vijeće u pismenom obliku da podržavaju takvu procjenu. Države članice ili Komisija o tome obavješćuju Vijeće u najkraćem mogućem roku, no u svakom slučaju u roku od četiri tjedna od primitka zajedničkog izvješća. Glavno tajništvo Vijeća o toj informaciji odmah izvješćuje EMCDDA.
   2.   EMCDDA s ciljem obavljanja procjene saziva poseban sastanak pod pokroviteljstvom Znanstvenog odbora. Povrh toga, moguće je u smislu ovog sastanka proširiti Znanstveni odbor s najviše pet dodatnih stručnjaka koje određuje direktor EMCDDA-a, koji djeluje prema savjetu predsjednika Znanstvenog odbora kojeg je izabrao odbor stručnjaka na prijedlog država članica i kojeg svake tri godine potvrđuje upravni odbor EMCDDA-a. Takvi stručnjaci dolaze iz znanstvenih područja koja nisu zastupljena ili nisu dovoljno zastupljena u Znanstvenom odboru, no čiji je doprinos nužan za uravnoteženu i odgovarajuću procjenu mogućih rizika, uključujući zdravstvene i socijalne rizike. Štoviše, Komisija, Europol i EMEA su pojedinačno pozvani da daju najviše dva stručnjaka.
   3.   Procjena rizika se obavlja na temelju obavijesti koje je dužan dati Znanstveni odbor država članica, EMCDDA, Europol, EMEA, uzimajući u obzir sve čimbenike koji će, prema Jedinstvenoj konvenciji o drogama Ujedinjenih naroda iz 1961. ili Konvenciji o psihotropnim tvarima Ujedinjenih naroda iz 1971., jamčiti stavljanje tvari pod međunarodni nadzor.
   4.   Po završetku procjene rizika, Znanstveni odbor sačinjava izvješće (dalje u tekstu „Izvješće o procjeni rizika”). Izvješće o procjeni rizika sastoji se od analize raspoloživih znanstvenih informacija i informacija o provedbi zakona, odražavajući sva mišljenja članova Odbora. Predsjednik Odbora predaje u ime istog Izvješće o procjeni rizika Komisiji i Vijeću, i to u roku od dvanaest tjedana od datuma obavijesti od strane Glavnog tajništva Vijeća EMCDDA-u na koji se upućuje u stavku 1.
   Izvješće o procjeni rizika uključuje:

               (a)

               fizički i kemijski opis nove psihoaktivne tvari i njezin mehanizam djelovanja, uključujući njenu medicinsku vrijednost;

               (b)

               zdravstvene rizike vezane uz novu psihoaktivnu tvar;

               (c)

               socijalne rizike vezane uz novu psihoaktivnu tvar;

               (d)

               informacije o razini sudjelovanja organiziranog kriminala i informacije o zapljenama i/ili otkrivanju od strane vlasti i o izradi nove psihoaktivne tvari;

               (e)

               informacije o bilo kojoj procjeni nove psihoaktivne tvari u sustavu Ujedinjenih naroda;

               (f)

               kada je to primjereno, opis kontrolnih mjera koje se primjenjuju na novu psihoaktivnu tvar u državama članicama;

               (g)

               opcije kontrole i moguće posljedice kontrolnih mjera; i

               (h)

               kemijske prekursore koji se rabe za izradu tvari.

         Članak 7.
   Okolnosti u kojima se ne obavlja procjena rizika
   1.   Ako ne postoji zajedničko izvješće Europola/EMCDDA-a ne obavlja se procjena rizika. Jednako se tako ne obavlja procjena rizika kad je navedena nova psihoaktivna tvar već u poodmaklom stadiju procjene u okviru sustava Ujedinjenih naroda, i to kad je jednom odbor stručnjaka za ovisnost o drogama WHO-a objavio svoje kritičko stajalište s pisanom preporukom, osim u slučaju kad postoji značajna nova informacija koja je važna u smislu ove Odluke.
   2.   Kad je nova psihoaktivna tvar procijenjena unutar sustava Ujedinjenih naroda, no odlučeno je da se nova psihoaktivna tvar ne uključuje u popis prema Jedinstvenoj konvenciji o drogama iz 1961. ili Konvenciji o psihotropnim tvarima iz 1971., procjena rizika se obavlja samo ako postoje značajne nove informacije koje su relevantne u smislu ove Odluke.
   3.   Procjena rizika nove psihoaktivne tvari se ne obavlja ako:

               (a)

               se nova psihoaktivna tvar rabi za izradu lijekova koji su dobili odobrenje za plasiranje na tržište; ili

               (b)

               se nova psihoaktivna tvar rabi za izradu lijekova za koje je podnijet zahtjev za dobivanje odobrenja za stavljanje na tržište; ili

               (c)

               se nova psihoaktivna tvar rabi za izradu lijekova za koje je nadležno tijelo ukinulo odobrenje za stavljanje na tržište.
               Kad nova psihoaktivna tvar spada u jednu od kategorija navedenih u prvom podstavku, Komisija na temelju podataka koje su sakupili EMCDDA i Europol procjenjuje s EMEA-om i u uskoj suradnji s EMCDDA-om potrebu za daljnjim djelovanjem, a u skladu s mandatom i postupcima EMEA-e.
               Komisija izvješćuje Vijeće o rezultatu.

         Članak 8.
   Postupak za stavljanje određenih novih psihoaktivnih tvari pod nadzor
   1.   Komisija u roku od šest tjedana od datuma primitka Izvješća o procjeni rizika, predstavlja Vijeću inicijativu o podvrgavanju nove psihoaktivne tvari kontrolnim mjerama. Ako Komisija smatra da nije potrebno dostaviti inicijativu o podvrgavanju nove psihoaktivne tvari kontrolnim mjerama, Komisija u roku od šest tjedana od primitka Izvješća o procjeni rizika, dostavlja Vijeću izvješće objašnjavajući svoja stajališta.
   2.   Ako Komisija smatra da nije potrebno dostaviti inicijativu o podvrgavanju nove psihoaktivne tvari kontrolnim mjerama, takvu inicijativu može dostaviti Vijeću jedna ili više država članica, po mogućnosti najkasnije u roku od šest tjedana od datuma kada je Komisija dostavila Vijeću svoje izvješće.
   3.   Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom i djelujući na temelju inicijative predane prema stavku 1. ili 2., na temelju članka 34. stavka 2. točke (c) Ugovora hoće li nove psihoaktivne tvari podvrgnuti kontrolnim mjerama.
   Članak 9.
   Kontrolne mjere koje poduzimaju države članice
   1.   Ako Vijeće odluči podvrgnuti novu psihoaktivnu tvar kontrolnim mjerama, države članice nastoje poduzeti potrebne mjere što je prije moguće, a najkasnije u roku od jedne godine od datuma te odluke, u skladu s njihovim nacionalnim zakonom kako bi:

               (a)

               podvrgnuli novu psihotropnu drogu kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama, kako je to predviđeno njihovim zakonodavstvom na temelju njihovih obveza prema Konvenciji o psihotropnim tvarima Ujedinjenih naroda iz 1971.;

               (b)

               podvrgnuli novu opojnu drogu kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama, kako je to predviđeno njihovim zakonodavstvom na temelju njihovih obveza prema Jedinstvenoj konvenciji Ujedinjenih naroda o opojnim drogama iz 1961.

         2.   Države članice izvještavaju o poduzetim mjerama Vijeće i Komisiju u najkraćem mogućem roku nakon donošenja primjerene odluke. Potom se ta informacija javlja EMCDDA-u, Europolu, EMEA-u i Europskom parlamentu.
   3.   Ništa što je navedeno u ovoj Odluci ne sprečava državu članicu od provođenja ili uvođenja bilo koje nacionalne kontrolne mjere na svom području za koju smatra da je odgovarajuća kada država članica jednom identificira novu psihoaktivnu tvar.
   Članak 10.
   Godišnje izvješće
   EMCDDA i Europol svake godine izvještavaju Europski parlament, Vijeće i Komisiju o provedbi ove Odluke. Izvješće uzima u obzir sve aspekte potrebne za ocjenu učinkovitosti i dostignuća sustava koje je stvorila ova Odluka. Izvješće posebno uključuje iskustvo u odnosu na koordinaciju između sustava utvrđenog u ovoj Odluci i sustava farmakološkog opreza.
   Članak 11.
   Sustav farmakološkog opreza
   Države članice i EMEA osiguravaju odgovarajuću razmjenu informacija između mehanizma utvrđenog ovom Odlukom i sustava farmakološkog opreza, kao što su definirani i ustrojeni u glavi VII. Direktive 2001/82/EZ i glavi IX. Direktive 2001/83/EZ.
   Članak 12.
   Stavljanje izvan snage
   Ovime se stavlja izvan snage zajednička akcija vezana za nove sintetske droge od 16. lipnja 1997. Odluke koje je donijelo Vijeće na temelju članka 5. te zajedničke akcije ostaju pravno valjane.
   Članak 13.
   Objavljivanje i stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu na dan nakon njene objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. svibnja 2005.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. KRECKÉ

      (1)  Mišljenje dano 13. siječnja 2004. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL L 167, 25.6.1997., str. 1.

      (3)  SL L 311, 28.11.2001., str. 1., Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2004/28/EZ (SL L 136, 30.4.2004., str. 58.).

      (4)  SL L 311, 28.11.2001., str. 67., Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2004/27/EZ (SL L 136, 30.4.2004., str. 34.).

      (5)  SL L 357, 20.12.1990., str. 1., Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 1232/2002 (SL L 180, 10.7.2002., str. 5.).

      (6)  SL L 47, 18.2.2004., str. 1.

      (7)  SL L 136, 30.4.2004., str. 1.


title: Odluka br. 445/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o uspostavljanju inicijative Unije za Europske prijestolnice kulture u razdoblju od 2020. do 2033. i o stavljanju izvan snage Odluke br. 1622/2006/EZ

text:
               3.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 132/1

         ODLUKA br. 445/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 16. travnja 2014.
   o uspostavljanju inicijative Unije za Europske prijestolnice kulture u razdoblju od 2020. do 2033. i o stavljanju izvan snage Odluke br. 1622/2006/EZ
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 167. stavak 5. prvu alineju,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon dostavljanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenja Odbora regija (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU) usmjeren je na sve tješnju povezanost naroda Europe i njime se Uniji dodjeljuje zadaća da, između ostalog, pridonosi procvatu kultura država članica, poštujući pritom njihovu nacionalnu i regionalnu raznolikost te stavljajući istodobno u prvi plan njihovo zajedničko kulturno naslijeđe. U tom pogledu Unija, kada je potrebno, podržava i dopunjuje djelovanje država članica kako bi poboljšala poznavanje i širenje kulture i povijesti europskih naroda.

               (2)

               Komunikacijom Komisije od 10. svibnja 2007. o europskoj agendi za kulturu u globaliziranom svijetu, koju je Vijeće podržalo svojom rezolucijom od 16. studenoga 2007. (3), a Europski parlament rezolucijom od 10. travnja 2008. (4), postavljaju se ciljevi za buduće aktivnosti Unije u području kulture. Te aktivnosti trebaju promicati kulturnu raznolikost i međukulturni dijalog, kulturu kao katalizator za kreativnost u okviru rasta i radnih mjesta te kulturu kao ključni element u međunarodnim odnosima Unije.

               (3)

               Konvencija Unesca o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja, koja je stupila na snagu 18. ožujka 2007. te čija je stranka Unija, za cilj ima zaštitu i promicanje kulturne raznolikosti, jačanje međukulturalnosti i podizanje svijesti o vrijednosti kulturne raznolikosti na lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini.

               (4)

               Odlukom br. 1622/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) utvrđeno je djelovanje za manifestaciju Europska prijestolnica kulture za godine od 2007. do 2019.

               (5)

               Evaluacije Europskih prijestolnica kulture kao i javna savjetovanja o budućnosti te inicijative nakon 2019. godine pokazale su da je ona postupno postala jedna od najambicioznijih kulturnih inicijativa u Europi i jedna od inicijativa koje europski građani najviše cijene. Stoga bi trebalo uspostaviti novu inicijativu radi obuhvaćanja razdoblja od 2020. do 2033.

               (6)

               Uz izvorne ciljeve Europskih prijestolnica kulture koji su obuhvaćali isticanje bogatstva i raznolikosti europskih kultura i značajki zajedničkih tim kulturama kao i promicanje većeg međusobnog razumijevanja europskih građana, gradovi nositelji naslova Europska prijestolnica kulture („naslov”) postupno su dodali novu dimenziju, koristeći ovaj naslov kao polugu za poticanje svojeg općenitijeg razvoja u skladu sa svojim strategijama i prioritetima.

               (7)

               Ciljevi inicijative uspostavljene ovom Odlukom trebali bi biti posve u skladu s ciljevima programa Kreativna Europa uspostavljenog Uredbom (EU) br. 1295/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6) kojemu je nakana očuvanje, razvijanje i promicanje europske kulturne i jezične raznolikosti, promicanje europskog kulturnog nasljeđa i jačanje konkurentnosti europskih kulturnih i kreativnih sektora, posebno audiovizualnog sektora, s ciljem poticanja pametnog, održivog i uključivog rasta. Postizanje tih ciljeva također pomaže u osnaživanju osjećaja pripadnosti zajedničkom kulturnom području te u poticanju međukulturnog dijaloga i uzajamnog razumijevanja.

               (8)

               Kako bi postigli takve ciljeve, važno je da gradovi nositelji naslova pokušaju povezati svoj kulturni i kreativni sektor, s jedne strane, sa sektorima kao što su obrazovanje, istraživanje, okoliš, urbani razvoj ili kulturni turizam, s druge strane. Posebno, prošla iskustva pokazala su potencijal inicijative Europske prijestolnice kulture kao katalizatora lokalnog razvoja i kulturnog turizma kako je naglašeno u Komunikaciji Komisije od 30. lipnja 2010. pod nazivom „Europa, svjetsko turističko odredište broj 1 – novi politički okvir za turizam u Europi”, koju je pozdravilo Vijeće u svojim zaključcima 12. listopada 2010. i podržao Europski parlament u svojoj rezoluciji od 27. rujna 2011. (7).

               (9)

               Također je važno za gradove nositelje naslova da pokušaju promicati socijalnu uključenost i jednake mogućnosti te da daju sve od sebe da osiguraju sudjelovanje svih dijelova civilnog društva u najširem mogućem smislu u pripremi i provedbi kulturnog programa, s posebnim naglaskom na mlade ljude, marginalizirane skupine i skupine koje su u nepovoljnom položaju.

               (10)

               Evaluacije i javna rasprava također su uvjerljivo pokazali da inicijativa Europske prijestolnice kulture može donijeti mnogo koristi ako se pažljivo planira. To je prvenstveno kulturna inicijativa, ali također može donijeti znatne društvene i gospodarske koristi, posebno kada je dio dugoročne razvojne strategije dotičnog grada koja je vođena kulturom.

               (11)

               Inicijativa Europske prijestolnice kulture također predstavlja izuzetno velik izazov. Izvođenje cjelogodišnjeg programa kulturnih aktivnosti zahtjevno je i neki su gradovi nositelji naslova bili uspješniji od drugih u iskorištavanju tog potencijala. Stoga je tu inicijativu potrebno osnažiti kako bi se svim gradovima pomoglo da na najbolji mogući način iskoriste naslov.

               (12)

               Naslov bi trebao bi biti rezervirana za gradove, neovisno o njihovoj veličini, ali, kako bi doprli do šire javnosti i povećali učinak, trebalo bi omogućiti, kao i prije, dotičnim gradovima da obuhvate i okolno područje.

               (13)

               Dodjela naslova i dalje bi se trebala temeljiti na posebno osmišljenom kulturnom programu koji bi trebao imati snažnu europsku dimenziju. Taj kulturni program trebao bi biti dio dugoročne strategije s održivim učinkom na lokalni gospodarski, kulturni i društveni razvoj.

               (14)

               Pokazalo se da je postupak odabira u dvije faze koji se temelji na kronološkom popisu država članica i koji provodi povjerenstvo neovisnih stručnjaka pošten i transparentan. On omogućuje gradovima da poboljšaju svoje prijave između faze predodabira i faze odabira na temelju savjeta stručnjaka iz tog povjerenstva te osigurava ravnomjernu raspodjelu naslova u svim državama članicama. Osim toga, kako bi se očuvao kontinuitet inicijative Europske prijestolnice kulture i izbjeglo gubljenje iskustva i znanja, do čega bi došlo kada bi svi stručnjaci bili istodobno zamijenjeni, zamjenu stručnjaka treba obaviti postupno.

               (15)

               Trebalo bi nastaviti s osiguravanjem nacionalnog stručnog znanja omogućujući državama članicama mogućnost da imenuju do dva stručnjaka u povjerenstvu koje provodi postupke odabira i praćenja.

               (16)

               Kriteriji odabira trebaju biti jasniji kako bi omogućili gradovima kandidatima bolje naputke u vezi s ciljevima i uvjetima koje moraju ispuniti da bi im se dodijelio naslov. Ti kriteriji također bi trebali biti lakše mjerljivi kako bi se pomoglo povjerenstvu u izboru i praćenju gradova. U tom smislu, posebno bi se trebalo usredotočiti na planove gradova kandidata u pogledu aktivnosti u vezi s nasljeđem koje su sastavni dio dugoročne strategije politike u području kulture, a kojima se može ostvariti održiv kulturni, gospodarski i društveni utjecaj.

               (17)

               Gradovi kandidati također bi trebali, prema potrebi, istražiti mogućnost korištenja financijske potpore iz programa i fondova Unije.

               (18)

               Pripremna faza između imenovanja grada i godine naslova od ključne je važnosti za uspješnost inicijative Europske prijestolnice kulture. Postoji opća suglasnost između zainteresiranih strana o tome da su popratne mjere uvedene Odlukom br. 1622/2006/EZ bile vrlo korisne za dotične gradove. Ove mjere potrebno je dalje razvijati, posebno putem češćih nadzornih sastanaka i posjeta članova povjerenstva gradovima te putem još snažnije razmjene iskustava između prošlih, sadašnjih i budućih gradova nositelja naslova, kao i gradova kandidata. Imenovani gradovi mogli bi se i dodatno povezati s ostalim gradovima nositeljima naslova.

               (19)

               Nagrada Melina Mercouri uspostavljena Odlukom Vijeća br. 1622/2006/EZ stekla je snažnu simboličku vrijednost koja uvelike nadmašuje stvarni iznos nagrade koju Komisija može dodijeliti. Međutim, kako bi se osiguralo da imenovani gradovi ispunjavaju svoje obveze, uvjeti isplate novca od nagrade trebaju biti stroži i jasniji.

               (20)

               Važno je da dotični gradovi u svim svojim komunikacijskim materijalima jasno istaknu da je inicijativa uspostavljena ovom Odlukom, inicijativa Unije.

               (21)

               Komisijine evaluacije rezultata prošlih europskih prijestolnica kulture, koje se temelje na podacima prikupljenima na lokalnoj razini, nisu mogle pružiti primarne podatke o utjecaju naslova. Stoga sami gradovi trebaju imati ključnu ulogu u postupku evaluacije.

               (22)

               Prošla su iskustva pokazala da sudjelovanje zemalja kandidatkinja može pomoći njihovom približavanju Uniji stavljanjem naglaska na zajedničke aspekte europskih kultura. Inicijativa uspostavljena ovom Odlukom stoga bi trebala biti otvorena za sudjelovanje zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidata nakon 2019.

               (23)

               Međutim, tijekom razdoblja obuhvaćenog ovom Odlukom, odnosno od 2020. do 2033., zbog jednakosti s gradovima iz država članica, gradovi iz zemalja kandidatkinja ili potencijalnih kandidata smiju sudjelovati samo u jednom natječaju za naslov. Nadalje, također zbog jednakosti s državama članicama, svaka zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat trebali bi moći imati samo jedan naslov u tom razdoblju.

               (24)

               Odluku 1622/2006/EZ potrebno je staviti izvan snage. Međutim, njezine odredbe trebaju se i dalje primjenjivati u vezi sa svim gradovima koji su već imenovani ili su u postupku imenovanja za razdoblje do 2019.

               (25)

               S obzirom na to da ciljeve ove Odluke, odnosno očuvanje i promicanje raznolikosti kultura u Europi, naglašavanje njihovih zajedničkih značajki i poticanje doprinosa kulture dugoročnom razvoju gradova, ne mogu dostatno ostvariti države članice, posebno s obzirom na potrebu za jasnim i transparentnim kriterijima i postupcima odabira i praćenja, kao i za strogom koordinacijom među državama članicama, nego se zbog opsega i očekivanih učinaka inicijative oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Uspostavljanje inicijative
   Uspostavlja se inicijativa Unije pod nazivom „Europske prijestolnice kulture” za razdoblje od 2020. do 2033. („inicijativa”).
   Članak 2.
   Ciljevi
   1.   Opći ciljevi inicijative jesu:

               (a)

               očuvanje i promicanje raznolikosti kultura u Europi i naglašavanje njihovih zajedničkih značajki te povećanje osjećaja građana da pripadaju zajedničkom kulturnom prostoru;

               (b)

               poticanje kulturnog doprinosa dugoročnom razvoju gradova u skladu s njihovim strategijama i prioritetima.

         2.   Posebni ciljevi inicijative jesu:

               (a)

               poboljšanje opsega, raznolikosti i europske dimenzije kulturne ponude u gradovima, uključujući i putem transnacionalne suradnje;

               (b)

               širenje pristupa i sudjelovanja u kulturi;

               (c)

               jačanje kapaciteta kulturnog sektora i njegovih veza s drugim sektorima;

               (d)

               povećanje međunarodnog profila gradova pomoću kulture.

         Članak 3.
   Pristup inicijativi
   1.   Natječaj za naslov otvoren je samo za gradove, a oni mogu uključiti i svoja okolna područja.
   2.   Broj gradova nositelja naslova u određenoj godini („godina naslova”) ne može biti veći od tri.
   Naslov se dodjeljuje svake godine najviše jednom gradu u svakoj od dviju država članica navedenih u kalendaru u Prilogu („kalendar”) te, u odgovarajućim godinama, jednom gradu iz zemlje kandidatkinje ili potencijalnog kandidata, ili jednom gradu iz zemlje koja pristupa Uniji u okolnostima određenima stavkom 5.
   3.   Gradovi u državama članicama imaju pravo nositi naslov godinu dana u skladu s redoslijedom država članica navedenim u kalendaru.
   4.   Gradovi u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatima koji sudjeluju u programu Kreativna Europa ili kasnijim programima Unije koji podupiru kulturu na dan objave poziva za podnošenje prijava navedenog u članku 10. stavku 2. mogu se prijaviti za naslov na godinu dana u okviru otvorenog natječaja koji se organizira svake tri godine u skladu s kalendarom.
   Gradovi u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatima smiju sudjelovati samo u jednom natječaju tijekom razdoblja od 2020. do 2033.
   Svaka zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat smije nositi naslov samo jednom tijekom razdoblja od 2020. do 2033.
   5.   Ako zemlja pristupi Uniji nakon 4. svibnja 2014., ali prije 1. siječnja 2027., ona ima pravo biti domaćinom naslova, sedam godina nakon svojeg pristupanja, u skladu s pravilima i postupcima koji se primjenjuju na države članice. Kalendar se ažurira s tim u skladu. Ako zemlja pristupi Uniji na dan ili nakon 1. siječnja 2027., ona nema pravo sudjelovati u inicijativi kao država članica.
   Međutim, u godinama u kojima u skladu s kalendarom već tri grada nose naslov, gradovi u zemljama iz prvog podstavka imaju pravo nositi naslov tek sljedeće godine koja je dostupna u kalendaru, prema redoslijedu pristupanja tih zemalja.
   Ako je grad iz zemlje iz prvog postavka prethodno sudjelovao u natječaju za zemlje kandidatkinje i potencijalne kandidate, ne može sudjelovati ni u jednom od sljedećih natječaja za države članice. Ako je, tijekom razdoblja od 2020. do 2033., grad iz takve zemlje već bio imenovan nositeljem naslova u skladu sa stavkom 4., ta zemlja nema pravo, nakon svoga pristupanja, organizirati natječaj kao država članica tijekom tog razdoblja.
   Ako više od jedne zemlje pristupi Uniji istoga dana i ako između tih zemalja ne postoji sporazum o redoslijedu sudjelovanja u inicijativi, Vijeće organizira ždrijeb.
   Članak 4.
   Postupak prijave
   1.   Zajednički obrazac za prijavu na temelju kriterija utvrđenih člankom 5. priprema Komisija i upotrebljavaju ga svi gradovi kandidati.
   Ako grad kandidat uključuje svoje okolno područje, prijava se podnosi pod imenom toga grada.
   2.   Svaka se prijava temelji na kulturnom programu s jakom europskom dimenzijom.
   Kulturni program obuhvaća godinu naslova i osmišljen je posebno za naslov, u skladu s kriterijima utvrđenima člankom 5.
   Članak 5.
   Kriteriji
   Kriteriji za ocjenjivanje prijava („kriteriji”) podijeljeni su u kategorije „doprinos dugoročnoj strategiji”, „europska dimenzija”, „kulturni i umjetnički sadržaj”, „sposobnost izvođenja”, „doseg” i „upravljanje” kako slijedi:

               1.

               što se tiče kategorije „doprinos dugoročnoj strategiji”, sljedeći se čimbenici uzimaju u obzir:

                           (a)

                           kulturna strategija za grad kandidat koja obuhvaća inicijativu i obuhvaća planove za podupiranje kulturnih aktivnosti i nakon godine naslova, postoji već prilikom njegove prijave;

                           (b)

                           planovi za jačanje kapaciteta kulturnih i kreativnih sektora, uključujući razvoj dugoročnih veza između kulturnog, gospodarskog i društvenog sektora grada kandidata;

                           (c)

                           predviđeni dugoročni kulturni, društveni i gospodarski učinak, uključujući urbani razvoj, koji bi na grad kandidat imao naslov;

                           (d)

                           planovi za praćenje i evaluaciju utjecaja naslova na grad kandidat te za objavljivanje rezultata evaluacije;

               2.

               što se tiče kategorije „europska dimenzija”, ocjenjuju se sljedeći čimbenici:

                           (a)

                           opseg i kvaliteta aktivnosti kojima se promiče kulturna raznolikost Europe, međukulturni dijalog i veće međusobno razumijevanje europskih građana;

                           (b)

                           opseg i kvaliteta aktivnosti kojima se naglašavaju zajednički aspekti europskih kultura, baštine i povijesti, kao i europske integracije i aktualnih europskih tema;

                           (c)

                           opseg i kvaliteta aktivnosti u kojima sudjeluju europski umjetnici, suradnja s akterima ili gradovima u raznim zemljama, uključujući prema potrebi gradove nositelje naslova i transnacionalna partnerstva;

                           (d)

                           strategija za privlačenje interesa šire europske i međunarodne javnosti;

               3.

               što se tiče kategorije „kulturni i umjetnički sadržaj”, ocjenjuju se sljedeći čimbenici:

                           (a)

                           jasna i skladna umjetnička vizija i strategija kulturnog programa;

                           (b)

                           uključenje lokalnih umjetnika i kulturnih organizacija u osmišljavanje i provedbu kulturnog programa;

                           (c)

                           opseg i raznolikost predloženih aktivnosti i njihova sveukupna umjetnička kvaliteta;

                           (d)

                           sposobnost spajanja lokalne kulturne baštine i tradicionalnih umjetničkih formi s novim, inovativnim i eksperimentalnim kulturnim izričajima;

               4.

               što se tiče kategorije „sposobnost izvođenja”, grad kandidat treba pokazati da:

                           (a)

                           prijava ima široku i snažnu političku potporu i održivi angažman lokalnih, regionalnih i nacionalnih tijela;

                           (b)

                           grad kandidat ima ili će imati odgovarajuću i održivu infrastrukturu za nošenje naslova;

               5.

               što se tiče kategorije „doseg”, ocjenjuju se sljedeći čimbenici:

                           (a)

                           uključivanje lokalnog stanovništva i civilnog društva u pripremu prijave i provedbu inicijative;

                           (b)

                           stvaranje novih i održivih mogućnosti za širok raspon građana koji prisustvuju ili sudjeluju u kulturnim aktivnostima, posebno za mlade ljude, volontere, marginalizirane skupine i osobe u nepovoljnom položaju, uključujući manjine, posvećujući posebnu pozornost dostupnosti ovih aktivnosti osobama s invaliditetom i starijim osobama;

                           (c)

                           cjelokupna strategija razvoja publike, posebno veza s obrazovnim sektorom i sudjelovanje škola;

               6.

               što se tiče kategorije „upravljanje”, ocjenjuju se sljedeći čimbenici:

                           (a)

                           izvedivost strategije za prikupljanje sredstava i predloženog proračuna, što prema potrebi uključuje planove za traženje financijske potpore iz programa i fondova Unije te obuhvaća pripremnu fazu, godinu naslova, evaluaciju i odredbe za aktivnosti povezane s naslijeđem i planiranje za slučaj nužde;

                           (b)

                           predviđena struktura upravljanja i izvršenja provedbe inicijative koja uključuje, između ostalog, odredbu o odgovarajućoj suradnji između lokalnih vlasti i struktura izvršenja, uključujući umjetnički tim;

                           (c)

                           postupak imenovanja glavnog i umjetničkog direktora i njihovih područja djelovanja;

                           (d)

                           da je marketinška i komunikacijska strategija sveobuhvatna i ističe da je ta inicijativa inicijativa Unije;

                           (e)

                           da struktura izvršenja obuhvaća osoblje s odgovarajućim vještinama i iskustvom potrebnim za planiranje, upravljanje i izvršenje kulturnog programa u godini naslova.

         Članak 6.
   Stručno povjerenstvo
   1.   Povjerenstvo nezavisnih stručnjaka („povjerenstvo”) osniva se kako bi provelo postupke odabira i praćenja.
   2.   Povjerenstvo se sastoji od 10 stručnjaka koje imenuju institucije i tijela Unije („europski stručnjaci”) u skladu sa stavkom 3.
   3.   Nakon organiziranja poziva za iskaz interesa Komisija predlaže skupinu potencijalnih europskih stručnjaka.
   Europski parlament, Vijeće i Komisija odabiru tri stručnjaka iz te skupine i imenuju ih u skladu s vlastitim postupcima.
   Odbor regija odabire jednog stručnjaka iz te skupine i imenuje ga u skladu s vlastitim postupcima.
   Prilikom odabira europskih stručnjaka svaka od tih institucija i tijela Unije nastoji osigurati komplementarnost kompetencija, uravnoteženu geografsku raspodjelu te ravnotežu spolova u ukupnom sastavu povjerenstva.
   4.   Osim europskih stručnjaka, u svrhu odabira i praćenja grada iz države članice, dotična država članica ima pravo imenovati najviše dva stručnjaka u povjerenstvo u skladu s vlastitim postupcima te uz savjetovanje s Komisijom.
   5.   Svi stručnjaci moraju:

               (a)

               biti državljani Unije;

               (b)

               biti neovisni;

               (c)

               imati značajno iskustvo i stručno znanje u:

                           i.

                           području kulture;

                           ii.

                           kulturnom razvoju gradova; ili

                           iii.

                           organizaciji manifestacije europska prijestolnica kulture ili međunarodnog kulturnog događaja sličnog opsega i razine;

               (d)

               biti u poziciji da mogu odvojiti odgovarajući broj radnih dana godišnje za povjerenstvo.

         6.   Povjerenstvo imenuje svog predsjednika.
   7.   Europski stručnjaci imenuju se na razdoblje od tri godine.
   Neovisno o prvom podstavku, u vezi s prvim osnivanjem povjerenstva, Europski parlament imenuje svoje stručnjake na tri godine, Komisija na dvije godine, a Vijeće i Odbor regija na jednu godinu.
   8.   Svi stručnjaci prijavljuju svaki stvarni ili mogući sukob interesa povezan s određenim gradom kandidatom. U slučaju takve prijave ili ako se pokaže da takav sukob interesa postoji, dotični stručnjak podnosi ostavku i odgovarajuća institucija ili tijelo Unije ili država članica zamjenjuju tog člana za preostali dio mandata u skladu s odgovarajućim postupkom.
   Članak 7.
   Podnošenje prijava u državama članicama
   1.   Svaka država članica odgovorna je za organizaciju natječaja u svojim gradovima u skladu s kalendarom.
   2.   Dotične države članice objavljuju poziv za podnošenje prijava najkasnije šest godina prije početka godine naslova.
   Odstupajući od prvog podstavka, države članice koje imaju pravo imenovati grad koji će nositi naslov u 2020. objavljuju taj poziv što prije nakon 4. svibnja 2014.
   Svaki poziv za podnošenje prijava sadrži obrazac za prijavu iz članka 4. stavka 1.
   Rok za podnošenje prijava gradova kandidata u okviru svakog poziva za podnošenje prijava predviđa se najranije 10 mjeseci nakon objave poziva.
   3.   Dotične države članice podnose prijave Komisiji.
   Članak 8.
   Predodabir u državama članicama
   1.   Svaka predmetna država članica saziva povjerenstvo za sastanak predodabira s gradovima kandidatima najkasnije pet godina prije početka godine naslova.
   Odstupajući od prvog podstavka, države članice koje imaju pravo imenovati grad koji će nositi titulu u 2020. mogu taj rok produljiti za najviše jednu godinu.
   2.   Nakon ocjene prijava u skladu s kriterijima povjerenstvo sastavlja popis gradova kandidata koji su ušli u uži izbor i objavljuje izvješće o predodabiru o svim prijavama te daje, između ostalog, preporuke gradovima iz užeg izbora.
   3.   Povjerenstvo dostavlja izvješće o predodabiru predmetnim državama članicama i Komisiji.
   4.   Svaka dotična država članica službeno odobrava popis koji se temelji na izvješću povjerenstva.
   Članak 9.
   Odabir u državama članicama
   1.   Gradovi kandidati koji su ušli u uži izbor dopunjuju i dorađuju svoje prijave kako bi ih uskladili s kriterijima i uzeli u obzir preporuke navedene u izvješću o predodabiru, te ih dostavljaju dotičnoj državi članici koja ih zatim prosljeđuje Komisiji.
   2.   Najkasnije devet mjeseci nakon sastanka predodabira svaka dotična država članica saziva povjerenstvo na sastanak odabira s gradovima kandidatima koji su ušli u uži izbor.
   Kada je to potrebno, predmetna država članica, uz savjetovanje s Komisijom, može za razumno razdoblje produžiti taj devetomjesečni rok.
   3.   Povjerenstvo ocjenjuje dopunjene i dorađene prijave.
   4.   Povjerenstvo objavljuje izvješće o prijavama gradova u užem izboru zajedno s preporukom za imenovanje najviše jednog grada u dotičnoj državi članici.
   Izvješće o odabiru također sadržava preporuke dotičnom gradu povezane s napretkom koji je potrebno ostvariti do početka godine naslova.
   Povjerenstvo podnosi izvješće o odabiru dotičnoj državi članici i Komisiji.
   5.   Neovisno o stavku 4., ako ni jedan od gradova kandidata ne ispuni sve kriterije, povjerenstvo može predložiti da se naslov ne dodijeli za tu godinu.
   Članak 10.
   Predodabir i odabir u zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatima
   1.   Komisija je odgovorna za organizaciju natječaja u gradovima zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidata.
   2.   Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje poziv za podnošenje prijava najmanje šest godina prije početka godine naslova.
   Svaki poziv za podnošenje prijava sadrži obrazac za prijavu iz članka 4. stavka 1.
   Rok za podnošenje prijava u okviru svakog poziva za podnošenje prijava predviđa se najranije 10 mjeseci od objave poziva.
   3.   Predodabir gradova provodi povjerenstvo najmanje pet godina prije godine naslova, na temelju prijava za svaku od njih. Sastanak s gradovima kandidatima ne organizira se.
   Nakon ocjene prijava u skladu s kriterijima povjerenstvo sastavlja popis gradova kandidata koji su ušli u uži izbor i objavljuje izvješće o predodabiru za sve prijave te daje, među ostalim, preporuke gradovima kandidatima iz užeg izbora.
   Povjerenstvo dostavlja Komisiji izvješće o predodabiru.
   4.   Gradovi kandidati koji su ušli u uži izbor dopunjuju i dorađuju svoje prijave kako bi ih uskladili s kriterijima i uzeli u obzir preporuke navedene u izvješću o predodabiru te ih dostavljaju Komisiji.
   Najkasnije devet mjeseci nakon sastanka predodabira Komisija saziva povjerenstvo za sastanak odabira s gradovima kandidatima iz užeg izbora.
   Ako je to potrebno, Komisija može produžiti taj devetomjesečni rok za razumno razdoblje.
   5.   Povjerenstvo ocjenjuje dopunjene i dorađene prijave.
   6.   Povjerenstvo objavljuje izvješće o odabiru prijava gradova kandidata koji su ušli u uži izbor zajedno s preporukom za imenovanje najviše jednog grada u jednoj zemlji kandidatkinji ili potencijalnom kandidatu.
   Izvješće o odabiru također sadržava preporuke dotičnom gradu u vezi s napretkom koji je potrebno ostvariti do početka godine naslova.
   Povjerenstvo dostavlja Komisiji izvješće o odabiru.
   7.   Neovisno o stavku 6., ako ni jedan od gradova kandidata ne ispuni sve kriterije, povjerenstvo može preporučiti da se naslov ne dodijeli za tu godinu.
   Članak 11.
   Imenovanje
   1.   Svaka dotična država članica imenuje jedan grad da nosi naslov, na temelju preporuka navedenih u izvješću o odabiru koje sastavlja povjerenstvo, i o tom imenovanju, najkasnije četiri godine prije početka godine naslova, izvješćuje Europski parlament, Vijeće, Komisiju i Odbor regija.
   Odstupajući od prvog podstavka, države članice koje imaju pravo imenovati gradove koji će nositi naslov za godinu 2020. mogu taj rok produljiti za najviše jednu godinu.
   2.   U slučaju zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidata, Komisija imenuje jedan grad koji će nositi naslov u odgovarajućim godinama na temelju preporuka navedenih u izvješću o odabiru koje sastavlja povjerenstvo, i o tom imenovanju, najkasnije četiri godine prije početka godine naslova, izvješćuje Europski parlament, Vijeće, Komisiju i Odbor regija.
   3.   Uz imenovanja iz stavaka 1. i 2. potrebno je priložiti obrazloženje koje se temelji na izvješćima povjerenstva.
   4.   Ako grad uključuje svoje okolno područje, imenovanje se odnosi na taj grad.
   5.   U roku od 2 mjeseca od obavijesti o imenovanjima, Komisija objavljuje popis gradova imenovanih europskim prijestolnicama kulture u Seriji C Službenog lista Europske unije.

   Članak 12.
   Suradnja između imenovanih gradova
   Gradovi imenovani za istu godinu nastoje razviti vezu između svojih kulturnih programa i takva se suradnja može razmatrati u okviru postupka praćenja utvrđenog člankom 13.
   Članak 13.
   Praćenje
   1.   Povjerenstvo prati pripremu europskih prijestolnica kulture i pruža potporu imenovanim gradovima u godini naslova i savjete od trenutka njihova imenovanja do početka godine naslova.
   2.   U tu svrhu Komisija saziva tri sastanka za praćenje u kojima sudjeluju povjerenstvo i imenovani gradovi, kako slijedi:

               (a)

               tri godine prije početka godine naslova;

               (b)

               18 mjeseci prije početka godine naslova;

               (c)

               dva mjeseca prije početka godine naslova.

         Dotična država članica ili zemlja kandidatkinja ili dotični potencijalni kandidat može imenovati jednog promatrača da prisustvuje tim sastancima.
   Imenovani gradovi podnose Komisiji izvješća o napretku šest tjedana prije svakog sastanka za praćenje.
   Tijekom sastanaka za praćenje povjerenstvo razmatra pripreme i daje savjete kako bi pomoglo imenovanim gradovima u pripremi kulturnog programa visoke kvalitete te učinkovite strategije. Povjerenstvo obraća posebnu pozornost na preporuke navedene u izvješću o odabiru i svim prethodnim izvješćima o praćenju navedenima u stavku 3.
   3.   Nakon svakog sastanka za praćenje povjerenstvo izdaje izvješće o praćenju o stanju priprema i mjerama koje je potrebno poduzeti.
   Povjerenstvo svoja izvješća o praćenju šalje Komisiji te imenovanim gradovima i dotičnoj državi članici ili zemlji kandidatkinji ili potencijalnom kandidatu.
   4.   Osim sastanaka o praćenju Komisija može organizirati posjete povjerenstva za praćenje imenovanim gradovima kad god je to potrebno.
   Članak 14.
   Nagrada
   1.   Komisija može dodijeliti novčanu nagradu u čast Meline Mercouri („nagrada”) imenovanom gradu podložno financiranju dostupnom unutar odgovarajućeg višegodišnjeg financijskog okvira.
   Pravni i financijski aspekti nagrade razmatraju se u okviru odgovarajućih programa Unije za potporu kulturi.
   2.   Novac od nagrade isplaćuje se do kraja ožujka u godini naslova, pod uvjetom da dotični imenovani grad nastavi ispunjavati obveze koje je preuzeo u fazi prijave, ispunjava kriterije i uzima u obzir preporuke navedene u izvješćima o odabiru i praćenju.
   Smatra se da imenovani grad ispunjava obveze preuzete u fazi prijave ako nije došlo ni do kakve značajne promjene u programu i strategiji u razdoblju od faze prijave do godine naslova, a posebno ako:

               (a)

               proračun je održan na razini koja omogućuje izvršenje kulturnog programa visoke kvalitete u skladu s prijavom i kriterijima;

               (b)

               neovisnost umjetničkog tima adekvatno se poštuje;

               (c)

               europska je dimenzija ostala dovoljno snažna u konačnoj verziji kulturnog programa;

               (d)

               marketinška i komunikacijska strategija te promidžbeni materijal koji upotrebljava imenovani grad jasno odražavaju činjenicu da je ta inicijativa, inicijativa Unije;

               (e)

               postoje planovi za praćenje i evaluaciju utjecaja naslova na imenovani grad.

         Članak 15.
   Praktične mjere
   Komisija posebno:

               (a)

               osigurava cjelokupnu usklađenost inicijative;

               (b)

               osigurava suradnju između država članica i povjerenstva;

               (c)

               s obzirom na ciljeve iz članka 2. i na kriterije, utvrđuje smjernice za pomaganje u postupcima odabira i praćenja u bliskoj suradnji s povjerenstvom;

               (d)

               osigurava tehničku potporu povjerenstvu;

               (e)

               na svojoj internetskoj stranici objavljuje sva izvješća povjerenstva;

               (f)

               drži dostupnima javnosti sve relevantne informacije i doprinosi vidljivosti inicijative na europskoj i međunarodnoj razini;

               (g)

               jača razmjenu iskustava i dobre prakse između prošlih, sadašnjih i budućih gradova nositelja naslova, kao i gradova kandidata, te zagovara šire promicanje izvješća o evaluaciji gradova i stečenih iskustava.

         Članak 16.
   Evaluacija
   1.   Svaki dotični grad odgovoran je za evaluaciju rezultata svoje godine kao europske prijestolnice kulture.
   Komisija utvrđuje zajedničke smjernice i pokazatelje za dotične gradove koji se temelje na ciljevima iz članka 2. i na kriterijima kako bi osigurala usklađen pristup postupku evaluacije.
   Dotični gradovi sastavljaju svoja izvješća o evaluaciji i prosljeđuju ih Komisiji do 31. prosinca godine koja slijedi nakon godine naslova.
   Komisija objavljuje izvješća o evaluaciji na svojoj internetskoj stranici.
   2.   Uz evaluaciju gradova, Komisija osigurava i redovitu provedbu vanjskih i neovisnih evaluacija rezultata inicijative.
   Vanjske i neovisne evaluacije usmjerene su na smještanje svih prošlih europskih prijestolnica kulture u europski kontekst omogućujući izvođenje usporedbi i izvlačenje korisnih pouka za buduće europske prijestolnice kulture, kao i za sve europske gradove. Te evaluacije uključuju ocjenjivanje inicijative kao cjeline, uključujući učinkovitost postupaka koji su potrebni za njezinu realizaciju, njezin utjecaj te načina na koje ju je moguće poboljšati.
   Komisija podnosi Europskom parlamentu, Vijeću i Odboru regija sljedeća izvješća na temelju tih evaluacija, uz koja prema potrebi prilaže relevantne prijedloge:

               (a)

               početno privremeno izvješće do 31. prosinca 2024.;

               (b)

               drugo privremeno izvješće do 31. prosinca 2029.;

               (c)

               naknadno izvješće do 31. prosinca 2034.

         Članak 17.
   Stavljanje izvan snage i prijelazna odredba
   Odluka br. 1622/2006/EZ stavlja se izvan snage. Međutim ta se Odluka i dalje primjenjuje na gradove koji su imenovani ili su u postupku imenovanja europskim prijestolnicama kulture za godine od 2013. do 2019.
   Članak 18.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu dan nakon dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  SL C 113, 18.4.2012., str. 17., i SL C 17, 19.1.2013., str. 97.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 12. prosinca 2013. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Stajalište Vijeća u prvom čitanju od 24. ožujka 2014. (još nije objavljeno u Službenom listu). Stajalište Europskog parlamenta od 15. travnja 2014. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL C 287, 29.11.2007., str. 1.

      (4)  SL C 247 E, 15.10.2009., str. 32.

      (5)  Odluka br. 1622/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 2006. o utvrđivanju djelovanja Zajednice za manifestaciju Europska prijestolnica kulture za godine od 2007. do 2019. (SL L 304, 3.11.2006., str. 1.).

      (6)  Uredba (EU) br. 1295/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o uspostavi programa Kreativna Europa (2014.–2020.) i stavljanju izvan snage odluka br. 1718/2006/EZ, br. 1855/2006/EZ i br. 1041/2009/EZ (SL L 347, 20.12.2013., str. 221.).

      (7)  SL C 56 E, 26.2.2013., str. 41.

      PRILOG
      KALENDAR

                  2020.

                  Hrvatska

                  Irska

                  2021.

                  Rumunjska

                  Grčka

                  Zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat

                  2022.

                  Litva

                  Luksemburg

                  2023.

                  Mađarska

                  Ujedinjena Kraljevina

                  2024.

                  Estonija

                  Austrija

                  Zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat

                  2025.

                  Slovenija

                  Njemačka

                  2026.

                  Slovačka

                  Finska

                  2027.

                  Latvija

                  Portugal

                  Zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat

                  2028.

                  Češka

                  Francuska

                  2029.

                  Poljska

                  Švedska

                  2030.

                  Cipar

                  Belgija

                  Zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat

                  2031.

                  Malta

                  Španjolska

                  2032.

                  Bugarska

                  Danska

                  2033.

                  Nizozemska

                  Italija

                  Zemlja kandidatkinja ili potencijalni kandidat