title: 2006/954/EZ: Odluka Vijeća od 18. prosinca 2006. o odobrenju pristupanja Europske zajednice Ženevskom aktu Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, donesenog u Ženevi 2. srpnja 1999.

text:
               18.12.2006

               HR

               L 386/

         PRILOG
   Ženevski akt od 2. srpnja 1999.
   SADRŽAJ
   UVODNE ODREDBE

               Članak 1.:

            Skraćeni izrazi

               Članak 2.:

            Primjena druge zaštite predviđene zakonima ugovornih stranaka i određenim međunarodnim ugovorima
         POGLAVLJE I.

      MEĐUNARODNA PRIJAVA I MEĐUNARODNA REGISTRACIJA

               Članak 3.:

            Pravo na podnošenje međunarodne prijave

               Članak 4.:

            Postupak podnošenja međunarodne prijave

               Članak 5.:

            Sadržaj međunarodne prijave

               Članak 6.:

            Pravo prvenstva

               Članak 7.:

            Pristojbe za designaciju

               Članak 8.:

            Ispravak nepravilnosti

               Članak 9.:

            Datum podnošenja međunarodne prijave

               Članak 10.:

            Međunarodna registracija, datum međunarodne registracije, objava i tajni primjerci međunarodne registracije

               Članak 11.:

            Odgoda objave

               Članak 12.:

            Odbijanje

               Članak 13.:

            Posebni uvjeti u svezi s jedinstvom dizajna

               Članak 14.:

            Učinci međunarodne registracije

               Članak 15.:

            Prestanak vrijednosti

               Članak 16.:

            Upis promjena i druga pitanja u vezi s međunarodnim registracijama

               Članak 17.:

            Prvo razdoblje i produženje vrijednosti međunarodne registracije i trajanje zaštite

               Članak 18.:

            Informacije u svezi s objavljenim međunarodnim registracijama
         POGLAVLJE II.

      ADMINISTRATIVNE ODREDBE

               Članak 19.:

            Zajednički ured više država

               Članak 20.:

            Članstvo u Haškoj uniji

               Članak 21.:

            Skupština

               Članak 22.:

            Međunarodni ured

               Članak 23.:

            Financije

               Članak 24.:

            Pravilnik
         POGLAVLJE III.

      REVIZIJA I IZMJENE I DOPUNE

               Članak 25.:

            Revizija ovog Akta

               Članak 26.:

            Izmjene i dopune određenih članaka od strane Skupštine
         POGLAVLJE IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

               Članak 27.:

            Postajanje strankom ovog Akta

               Članak 28.:

            Datum stupanja na snagu ratifikacija i pristupa

               Članak 29.:

            Zabrana rezervi

               Članak 30.:

            Izjave ugovornih stranaka

               Članak 31.:

            Primjena Akata iz 1934. i 1960.

               Članak 32.:

            Otkaz ovog Akta

               Članak 33.:

            Jezici ovog akta; potpisivanje

               Članak 34.:

            Depozitar
         UVODNE ODREDBE
   Članak 1.
   Skraćeni izrazi
   Za potrebe ovoga Akta:

               (i)

               „Haški sporazum” znači Haški sporazum o međunarodnoj pohrani industrijskoga dizajna, odsad preimenovan u Haški sporazum o međunarodnoj registraciji industrijskoga dizajna,

               (ii)

               „ovaj Akt” znači Haški sporazum utvrđen ovim Aktom,

               (iii)

               „Pravilnik” znači Pravilnik ovoga Akta,

               (iv)

               „propisan” znači propisan Pravilnikom,

               (v)

               „Pariška konvencija” znači Pariška konvencija za zaštitu industrijskoga vlasništva, potpisanu u Parizu 20. ožujka 1883., u njezinu revidiranom, izmijenjenom i dopunjenom obliku,

               (vi)

               „međunarodna registracija” znači međunarodna registracija industrijskoga dizajna izvršenu prema ovom Aktu,

               (vii)

               „međunarodna prijava” znači prijava za međunarodnu registraciju,

               (viii)

               „međunarodni registar” znači službena zbirka podataka o međunarodnim registracijama koju vodi Međunarodni ured, i to podataka koje ovaj Akt ili Pravilnik zahtijeva ili dopušta da budu upisani, bez obzira na medij na kojem su ti podaci pohranjeni,

               (ix)

               „osoba” znači fizička ili pravna osobu,

               (x)

               „podnositelj prijave” znači osoba u čije je ime podnesena međunarodna prijava,

               (xi)

               „nositelj” znači osoba na čije je ime međunarodna registracija upisana u međunarodni registar,

               (xii)

               „međuvladina organizacija” znači međuvladina organizacija pogodna da postane strankom ovoga Akta u skladu sa člankom 27. stavkom 1. točkom ii),

               (xiii)

               „ugovorna stranka” znači svaka država ili međuvladina organizacija koja je stranka ovoga Akta:

               (xiv)

               „ugovorna stranka podnositelja prijave” znači ugovorna stranka ili jedna od ugovornih stranaka iz koje proizlazi pravo podnositelja prijave da podnese međunarodnu prijavu temeljem udovoljavanja, u odnosu na tu ugovornu stranku, barem jednom uvjetu navedenom u članku 3., kad postoji dvije ili više ugovornih stranaka iz kojih, prema članku 3., može proizaći pravo podnositelja prijave da podnese međunarodnu prijavu, „ugovorna stranka podnositelja prijave” znači onu od tih ugovornih stranaka koja je kao takva navedena u međunarodnoj prijavi,

               (xv)

               „teritorij ugovorne stranke” znači, kad je ugovorna stranka država, teritorij te države, a kad je ugovorna stranka međuvladina organizacija, teritorij na kojem se primjenjuje konstitutivni ugovor te međuvladine organizacije,

               (xvi)

               „ured” znači tijelo kojemu je ugovorna stranka povjerila priznavanje zaštite za industrijske dizajne koji vrijede na teritoriju te ugovorne stranke,

               (xvii)

               „ured koji ispituje” znači ured koji ex officio ispituje prijave za zaštitu industrijskoga dizajna koje su mu podnesene kako bi barem utvrdio udovoljava li industrijski dizajn uvjetu novosti,

               (xviii)

               „designacija” znači zahtjev da međunarodna registracija vrijedi u ugovornoj stranci, također znači upis toga zahtjeva u međunarodni registar,

               (xix)

               „designirana ugovorna stranka” i „designirani ured” znači ugovorna stranka, odnosno ured ugovorne stranke na koji se designacija odnosi,

               (xx)

               „Akt iz 1934.” znači Akt Haškoga sporazuma potpisan u Londonu 2. lipnja 1934.,

               (xxi)

               „Akt iz 1960.” znači Akt Haškoga sporazuma potpisan u Hagu 28. studenoga 1960.,

               (xxii)

               „Dodatni akt iz 1961.” znači Akt dodan Aktu iz 1934., potpisan u Monaku 18. studenoga 1961.,

               (xxiii)

               „Dopunski akt iz 1967.” znači Dopunski akt Haškoga sporazuma, potpisan u Stockholmu 14. srpnja 1967., u njegovu izmijenjenom i dopunjenom obliku,

               (xxiv)

               „Unija” znači Haška unija osnovana Haškim sporazumom od 6. studenoga 1925. i potvrđenu Aktima iz 1934. i 1960., Dodatnim aktom iz 1961., Dopunskim aktom iz 1967. i ovim Aktom,

               (xxv)

               „Skupština” znači Skupština iz članka 21. stavka 1. podstavka a) ili svako tijelo koje zamjenjuje tu Skupštinu,

               (xxvi)

               „Organizacija” znači Svjetska organizacija za intelektualno vlasništvo,

               (xxvii)

               „Glavni direktor” znači glavni direktor Organizacije,

               (xxviii)

               „Međunarodni ured” znači Međunarodni ured Organizacije,

               (xxix)

               „isprava o ratifikaciji” smatra se da uključuje i isprave o prihvatu ili odobrenju.

         Članak 2.
   Primjena druge zaštite predviđene zakonima ugovornih stranaka i određenim međunarodnim ugovorima
   (1)   Zakoni ugovornih stranaka i određeni međunarodni ugovori Odredbe iz ovoga Akta ne utječu na ostvarivanje veće zaštite koja se može predvidjeti zakonom ugovorne stranke niti na bilo koji način utječu na zaštitu koju umjetničkim djelima i djelima primijenjene umjetnosti pružaju međunarodni ugovori i konvencije o autorskom pravu ili na zaštitu koja se industrijskom dizajnu pruža prema Sporazumu o trgovinskim aspektima prava intelektualnoga vlasništva dodanome Sporazumu o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
   (2)   Obveza poštivanja Pariške konvencije Svaka ugovorna stranka mora poštovati odredbe iz Pariške konvencije koje se odnose na industrijski dizajn.
   POGLAVLJE I.

      MEĐUNARODNA PRIJAVA I MEĐUNARODNA REGISTRACIJA

   Članak 3.
   Pravo na podnošenje međunarodne prijave
   Svaka osoba koja je državljanin države koja je ugovorna stranka ili države koja je članica međuvladine organizacije koja je ugovorna stranka, ili ima prebivalište, ili stalno boravište ili stvarno i djelatno poduzeće na teritoriju ugovorne stranke ima pravo podnijeti međunarodnu prijavu.
   Članak 4.
   Postupak podnošenja međunarodne prijave
   (1)   Izravno i neizravno podnošenje

               (a)

               Međunarodna prijava može se podnijeti, po izboru podnositelja prijave, izravno međunarodnom uredu ili putem ureda ugovorne stranke podnositelja prijave.

               (b)

               Bez obzira na podstavak a), svaka ugovorna stranka može izjavom obavijestiti glavnoga direktora da se međunarodna prijava ne može podnijeti putem njezina ureda.

         (2)   Pristojba za prosljeđivanje u slučaju neizravnoga podnošenja Ured ugovorne stranke može zahtijevati da podnositelj prijave plati u korist tog ureda pristojbu za prosljeđivanje za svaku međunarodnu prijavu koja se podnosi putem njega.
   Članak 5.
   Sadržaj međunarodne prijave
   (1)   Obvezni sadržaj međunarodne prijave Međunarodna prijava mora biti na propisanom jeziku ili jednome od propisanih jezika i mora sadržavati ili biti popraćena

               i.

               zahtjevom za međunarodnu registraciju prema ovom Aktu;

               ii.

               propisanim podacima o podnositelju prijave;

               iii.

               propisanim brojem primjeraka reprodukcije ili, po izboru podnositelja prijave, s nekoliko različitih reprodukcija industrijskoga dizajna koji je predmet međunarodne prijave, prikazanih na propisani način, međutim, kad je industrijski dizajn dvodimenzionalan, a zahtjev za odgodom objave podnesen je u skladu sa stavkom 5., međunarodna prijava može, umjesto reprodukcijama, biti popraćena propisanim brojem primjeraka industrijskoga dizajna;

               iv.

               naznakom o proizvodu ili proizvodima koji tvore industrijski dizajn ili za koje će se industrijski dizajn koristiti, kako je propisano;

               v.

               naznakom designiranih ugovornih stranaka;

               vi.

               propisanom pristojbom;

               vii.

               svim drugim propisanim podacima.

         (2)   Dodatni obvezni sadržaj međunarodne prijave

               (a)

               Svaka ugovorna stranka čiji ured je ured koji ispituje i čiji zakon, u trenutku kad postane strankom ovoga Akta, zahtijeva da prijava za priznanje zaštite industrijskom dizajnu sadržava neki od elemenata navedenih u podstavku b), kako bi se toj prijavi priznao datum podnošenja prijave prema tom zakonu, može izjavom obavijestiti glavnoga direktora o tim elementima.

               (b)

               Elementi o kojima se može obavijestiti slijedom podstavka a) su sljedeći:

                           i.

                           naznake o identitetu kreatora industrijskoga dizajna koji je predmet te prijave;

                           ii.

                           kratak opis reprodukcije ili karakterističnih obilježja industrijskoga dizajna koji je predmet te prijave;

                           iii.

                           zahtjev.

               (c)

               Kad međunarodna prijava sadržava designaciju ugovorne stranke koja je uputila obavijest prema podstavku a), ona mora na propisani način sadržavati i svaki element koji je predmet te obavijesti.

         (3)   Drugi mogući sadržaj međunarodne prijave Međunarodna prijava može sadržavati ili biti popraćena i drugim elementima koji su navedeni u Pravilniku.
   (4)   Više industrijskih dizajna u istoj međunarodnoj prijavi Podložno uvjetima koji se mogu propisati, međunarodna prijava može uključivati dva ili više industrijskih dizajna.
   (5)   Zahtjev za odgodu objave Međunarodna prijava može sadržavati zahtjev za odgodu objave.
   Članak 6.
   Pravo prvenstva
   (1)   Traženje prava prvenstva

               (a)

               Međunarodna prijava može sadržavati izjavu kojom se, prema članku 4. Pariške konvencije, traži pravo prvenstva iz jedne ili više ranijih prijava podnesenih u ili za neku zemlju stranku te Konvencije ili neku članicu Svjetske trgovinske organizacije.

               (b)

               Pravilnikom se može propisati da se izjava iz podstavka a) može dati nakon podnošenja međunarodne prijave. U tom slučaju Pravilnikom se mora propisati najkasniji datum do kojega se takva izjava može dati.

         (2)   Međunarodna prijava koja je temelj za traženje prava prvenstva Međunarodna prijava je, od svojega datuma podnošenja i bez obzira na njezin konačni ishod, jednaka redovitom podnošenju u smislu članka 4. Pariške konvencije.
   Članak 7.
   Pristojbe za designaciju
   (1)   Propisana pristojba za designaciju Propisane pristojbe uključuju, podložno stavku 2., pristojbu za designaciju za svaku designiranu ugovornu stranku.
   (2)   Individualna pristojba za designaciju Svaka ugovorna stranka čiji ured je ured koji ispituje i svaka ugovorna stranka koja je međuvladina organizacija može izjavom obavijestiti glavnoga direktora da se, u svezi sa svakom međunarodnom prijavom u kojoj je designirana i u svezi sa svakim produženjem vrijednosti međunarodne registracije koja proistječe iz takve međunarodne prijave, propisana individualna pristojba iz stavka 1. zamjenjuje individualnom pristojbom za designaciju, čiji se iznos mora navesti u izjavi i može biti promijenjen u kasnijim izjavama. Navedeni iznos spomenuta ugovorna stranka može odrediti za prvo razdoblje zaštite i za svako razdoblje nakon produženja vrijednosti ili za maksimalno razdoblje zaštite koje dotična ugovorna stranka dopušta. Međutim, taj iznos ne smije biti viši od odgovarajućega iznosa koji ured te ugovorne stranke ima pravo naplatiti od podnositelja prijave za priznanje zaštite za isto razdoblje istome broju industrijskih dizajna, pri čemu se taj iznos mora umanjiti za uštede koje proistječu iz međunarodnoga postupka.
   (3)   Prosljeđivanje pristojbi za designaciju Pristojbe za designaciju iz stavaka 1. i 2. Međunarodni ured prosljeđuje ugovornim strankama u odnosu na koje su te pristojbe uplaćene.
   Članak 8.
   Ispravak nepravilnosti
   (1)   Ispitivanje međunarodne prijave Ako Međunarodni ured utvrdi da međunarodna prijava, u trenutku kad je primi Međunarodni ured, ne udovoljava uvjetima iz ovoga Akta i Pravilnika, on poziva podnositelja prijave da izvrši potrebne ispravke u propisanom roku.
   (2)   Neispravljene nepravilnosti

               (a)

               Ako podnositelj prijave ne postupi po pozivu u propisanom roku, smatra se, podložno podstavku b), da se od međunarodne prijave odustalo.

               (b)

               U slučaju nepravilnosti koja se odnosi na članak 5. stavak 2. ili na poseban zahtjev o kojemu je ugovorna stranka obavijestila glavnoga direktora u skladu s Pravilnikom, ako podnositelj prijave ne postupi po pozivu u propisanom roku, smatra se da međunarodna prijava ne sadržava designaciju te ugovorne stranke.

         Članak 9.
   Datum podnošenja međunarodne prijave
   (1)   Izravno podnesena međunarodna prijava Kad se međunarodna prijava podnosi izravno Međunarodnom uredu, datum podnošenja prijave, podložno stavku 3., datum je kojega je Međunarodni ured primio međunarodnu prijavu.
   (2)   Neizravno podnesena međunarodna prijava Kad se međunarodna prijava podnosi putem ureda ugovorne stranke podnositelja, datum podnošenja prijave određuje se kako je propisano.
   (3)   Međunarodna prijava s određenim nepravilnostima Kad međunarodna prijava, na datum kad je primi Međunarodni ured, sadržava nepravilnost koja je propisana kao nepravilnost koja za sobom povlači nepriznavanje datuma podnošenja međunarodne prijave, datum podnošenja prijave je datum kojega Međunarodni ured primi ispravak te nepravilnosti.
   Članak 10. (1)

   Međunarodna registracija, datum međunarodne registracije, objava i tajni primjerci međunarodne registracije
   (1)   Međunarodna registracija Međunarodni ured registrira svaki industrijski dizajn koji je predmet međunarodne prijave neposredno nakon primitka međunarodne prijave ili, u slučaju poziva na ispravak prema članku 8., neposredno nakon primitka potrebnih ispravaka. Registracija se obavlja bez obzira na to je li prema članku 11. objava odgođena ili nije.
   (2)   Datum međunarodne registracije

               (a)

               Podložno podstavku b), datum međunarodne registracije je datum podnošenja međunarodne prijave.

               (b)

               Kad međunarodna prijava na datum kojega je primi Međunarodni ured sadržava nepravilnost koja se odnosi na članak 5. stavak 2., datum međunarodne registracije je datum kojega Međunarodni ured primi ispravak te nepravilnosti ili datum podnošenja međunarodne prijave, odnosno kasniji od ta dva datuma.

         (3)   Objava

               (a)

               Međunarodni ured objavljuje međunarodnu prijavu. Ta objava mora se u svim ugovornim strankama smatrati dovoljno javnom i od nositelja se ne smije zahtijevati nikakva druga javnost.

               (b)

               Međunarodni ured šalje primjerak objave međunarodne registracije svakom designiranom uredu.

         (4)   Tajnost prije objave Podložno stavku 5. i članku 11. stavku 4. podstavku b) Međunarodni ured čuva u tajnosti svaku međunarodnu prijavu i svaku međunarodnu registraciju do objave.
   (5)   Tajni primjerci

               (a)

               Neposredno nakon izvršene registracije, Međunarodni ured šalje primjerak međunarodne registracije, zajedno sa svim relevantnim izjavama, dokumentima ili primjercima koji prate međunarodnu prijavu, svakom uredu koji je obavijestio Međunarodni ured da želi primati takve primjerke i koji je designiran u međunarodnoj prijavi.

               (b)

               Do objave međunarodne registracije od strane Međunarodnog ureda, nacionalni ured mora čuvati u tajnosti svaku međunarodnu registraciju primjerka koju joj je poslao Međunarodni ured i može upotrijebiti spomenuti primjerak samo u svrhu ispitivanja međunarodne registracije i prijava za zaštitu industrijskoga dizajna podnesenih u ugovornoj stranci ili za ugovornu stranku za koju je taj ured nadležan. Osobito ne smije otkriti sadržaj bilo koje takve međunarodne registracije, osim u svrhu upravnoga ili sudskoga postupka koji uključuje spor o pravu na podnošenje međunarodne prijave na kojoj se temelji međunarodna registracija. U slučaju takva upravnog ili sudskog postupka, sadržaj međunarodne registracije smije se u povjerenju otkriti strankama u postupku koje se moraju obvezati da će poštovati povjerljivost otkrivanja.

         Članak 11.
   Odgoda objave
   (1)   Odredbe iz zakona ugovornih stranaka o odgodi objave

               (a)

               Kad zakon ugovorne stranke predviđa odgodu objave industrijskoga dizajna na razdoblje koje je kraće od razdoblja propisanoga Pravilnikom, ugovorna stranka izjavom obavješćuje glavnoga direktora o dopuštenom razdoblju odgode.

               (b)

               Kad zakon ugovorne stranke ne predviđa odgodu objave industrijskoga dizajna, ugovorna stranka o tome izjavom obavješćuje glavnoga direktora.

         (2)   Odgoda objave Kad međunarodna prijava sadržava zahtjev za odgodu objave, objava se obavlja:

               i.

               kad nijedna od ugovornih stranaka designiranih u međunarodnoj prijavi nije nakon isteka propisanoga roka dala izjavu prema stavku 1.; ili

               ii.

               kad je neka od ugovornih stranaka designiranih u međunarodnoj prijavi dala izjavu prema stavku 1. podstavku a) nakon isteka razdoblja navedenoga u toj izjavi ili kad je više takvih designiranih ugovornih stranaka, nakon isteka najkraćega razdoblja navedenoga u njihovim izjavama.

         (3)   Postupanje po zahtjevima za odgodu kad odgoda nije moguća prema zakonu koji se primjenjuje Kad je zatražena odgoda objave, a neka je od ugovornih stranaka designiranih u međunarodnoj prijavi dala izjavu prema stavku 1. podstavku b) da odgoda objave nije moguća prema njezinu zakonu,

               i.

               podložno točki ii), Međunarodni ured o tome obavješćuje podnositelja prijave, ako u propisanom roku podnositelj prijave pisanom obavješću Međunarodnom uredu ne odustane od designacije te ugovorne stranke, Međunarodni ured smatra da zahtjev za odgodu objave nije ni podnesen;

               ii.

               kad je, umjesto da sadržava reprodukcije industrijskoga dizajna, međunarodna prijava popraćena primjercima industrijskoga dizajna, Međunarodni ured smatra da nije izvršena designacija te ugovorne stranke i o tome obavješćuje podnositelja prijave.

         (4)   Zahtjev za raniju objavu ili za poseban pristup međunarodnoj registraciji

               (a)

               U bilo kojem trenutku tijekom razdoblja odgode koje se primjenjuje prema stavku 2. nositelj može zahtijevati objavu nekoga ili svih industrijskih dizajna koji su predmet međunarodne registracije, i u tom slučaju smatra se da je razdoblje u odnosu na taj industrijski dizajn ili dizajne isteklo na datum kojega je Međunarodni ured primio takav zahtjev.

               (b)

               Nositelj također može, u bilo kojem trenutku tijekom razdoblja odgode koje se primjenjuje prema stavku 2., zahtijevati od Međunarodnog ureda da trećoj stranci određenoj od strane nositelja izda izvadak ili dopusti toj stranci pristup nekom ili svim industrijskim dizajnima koji su predmet međunarodne registracije.

         (5)   Odricanje i ograničenje

               (a)

               Ako u bilo kojem trenutku tijekom razdoblja odgode koje se primjenjuje prema stavku 2. nositelj odustane od međunarodne registracije u odnosu na sve designirane ugovorne stranke, industrijski dizajn ili dizajni koji su predmet međunarodne registracije ne objavljuju se.

               (b)

               Ako u bilo kojem trenutku tijekom razdoblja odgode koje se primjenjuje prema stavku 2. nositelj ograniči međunarodnu registraciju, u odnosu na sve designirane ugovorne stranke, na jedan ili neke industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije, drugi industrijski dizajn ili dizajni koji su predmet međunarodne registracije ne objavljuju se.

         (6)   Objava i dostava reprodukcija

               (a)

               Nakon isteka svakoga razdoblja odgode koje se primjenjuje prema odredbama iz ovoga članka, Međunarodni ured, podložno uplati propisanih pristojbi, objavljuje Međunarodnu registraciju. Ako te pristojbe nisu uplaćene kako je propisano, međunarodna registracija se briše i ne obavlja se objava.

               (b)

               Kad je međunarodna prijava popraćena jednim ili s više primjeraka industrijskoga dizajna u skladu sa člankom 5. stavkom 1. točkom iii), podnositelj prijave mora Međunarodnom uredu u propisanom roku podnijeti propisani broj primjeraka reprodukcije svakoga industrijskog dizajna koji je predmet te prijave. U mjeri u kojoj nositelj to ne učini, međunarodna registracija se briše i ne dolazi do objave.

         Članak 12.
   Odbijanje
   (1)   Pravo na odbijanje Kad uvjetima za priznanje zaštite po zakonu neke designirane ugovorne stranke nije udovoljeno u odnosu na neki ili na sve industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije, ured te ugovorne stranke može djelomično ili u cijelosti odbiti učinke međunarodne registracije na teritoriju te ugovorne stranke, pod uvjetom da nijedan ured ne smije djelomično ili u cijelosti odbiti učinke neke međunarodne registracije iz razloga što uvjetima koji se odnose na oblik ili sadržaj međunarodne prijave, koji su navedeni u ovom Aktu ili Pravilniku, ili su dodani ili su različiti od tih uvjeta, nije udovoljeno prema zakonu te ugovorne stranke.
   (2)   Obavijest o odbijanju

               (a)

               Odbijanje učinaka međunarodne registracije ured u propisanom roku priopćava Međunarodnom uredu u obavijesti o odbijanju.

               (b)

               U svakoj obavijesti o odbijanju moraju se navesti svi razlozi na kojima se temelji odbijanje.

         (3)   Prosljeđivanje obavijesti o odbijanju, pravna sredstva

               (a)

               Međunarodni ured bez odgode prosljeđuje nositelju primjerak obavijesti o odbijanju.

               (b)

               Nositelj ima ista pravna sredstva kao da je bilo koji industrijski dizajn koji je predmet međunarodne registracije bio predmetom prijave za priznanje zaštite prema zakonu koji se primjenjuje u uredu koji je priopćio odbijanje. Ta pravna sredstva moraju se sastojati barem od mogućnosti ponovnog ispitivanja ili preispitivanja odbijanja ili žalbe protiv odbijanja.

         (4)    (2)
      Povlačenje odbijanja Svako odbijanje može se u svakom trenutku u cijelosti ili djelomično povući od ureda koji ga je priopćio.
   Članak 13.
   Posebni uvjeti u svezi s jedinstvom dizajna
   (1)   Obavijest o posebnim uvjetima Svaka ugovorna stranka čiji zakon u trenutku postajanja strankom ovoga Akta zahtijeva da dizajni koji su predmet iste prijave udovolje uvjetu o jedinstvu dizajna, jedinstvu proizvodnje ili jedinstvu uporabe, ili da pripadaju istom nizu ili sklopu elemenata, ili da se u jednoj prijavi može tražiti zaštita za samo jedan neovisni ili razlikovni dizajn, može o tome izjavom obavijestiti glavnoga direktora. Međutim, takva izjava neće utjecati na pravo podnositelja prijave da u međunarodnu prijavu uključi dva ili više industrijskih dizajna u skladu sa člankom 5. stavkom 4., čak i ako prijava designira ugovornu stranku koja je dala takvu izjavu.
   (2)   Učinak izjave Svaka takva izjava omogućava uredu ugovorne stranke koja ju je dala da odbije učinke međunarodne registracije slijedom članka 12. stavka 1. do udovoljavanja uvjetu o kojem je ta ugovorna stranka obavijestila u izjavi.
   (3)   Dodatne pristojbe za razdvajanje registracije Kad se slijedom obavijesti o odbijanju u skladu sa stavkom 2. međunarodna registracija razdvoji pred dotičnim uredom kako bi se uklonili razlozi navedeni u obavijesti o odbijanju, taj ured ima pravo naplatiti pristojbu u odnosu na svaku dodatnu međunarodnu prijavu koja je bila potrebna da bi se izbjegli razlozi odbijanja.
   Članak 14.
   Učinci međunarodne registracije
   (1)   Isti učinak kao da je prijava podnesena prema zakonu koji se primjenjuje Od datuma međunarodne registracije, međunarodna registracija ima barem isti učinak u svakoj designiranoj ugovornoj stranci kao redovitim putem podnesena prijava za odobrenje zaštite industrijskom dizajnu prema zakonu te ugovorne stranke.
   (2)   Učinak kao da je zaštita priznata prema zakonu koji se primjenjuje

               (a)

               U svakoj designiranoj ugovornoj stranci čiji ured nije priopćio odbijanje u skladu sa člankom 12. međunarodna registracija ima isti učinak kao da je zaštita industrijskoga dizajna priznata prema zakonu ugovorne stranke najkasnije od datuma isteka roka koji je dopušten za priopćavanje odbijanja ili, kad je ugovorna stranka dala odgovarajuću izjavu prema Pravilniku, najkasnije od dana navedenog u toj izjavi.

               (b)

                   (3) Kad je ured designirane ugovorne stranke priopćio odbijanje i kasnije, djelomično ili u cijelosti, povukao to odbijanje, međunarodna registracija, u opsegu u kojem je odbijanje povučeno, ima isti učinak u toj ugovornoj stranci kao industrijski dizajn zaštićen prema zakonu dotične ugovorne stranke najkasnije od datuma kojega je odbijanje povučeno.

               (c)

               Učinak iz ovoga stavka koji je dan međunarodnoj registraciji primjenjuje se na industrijski dizajn ili dizajne koji su predmet te registracije kakvu je ugovorna stranka primila od Međunarodnog ureda ili, gdje je primjenjivo, kako je izmijenjena u postupku pred tim nacionalnim uredom.

         (3)   Izjava o učinku designacije ugovorne stranke podnositelja prijave

               (a)

               Svaka ugovorna stranka čiji ured je ured koji ispituje može izjavom obavijestiti glavnoga direktora da, kad je ona ugovorna stranka podnositelja prijave, designacija te ugovorne stranke u međunarodnoj registraciji nema učinka.

               (b)

               Kad je ugovorna stranka koja je dala izjavu iz podstavka a) navedena u međunarodnoj prijavi i kao ugovorna stranka podnositelja prijave i kao designirana ugovorna stranka, Međunarodni ured smatra da designacija te ugovorne stranke nije izvršena.

         Članak 15.
   Prestanak vrijednosti
   (1)   Zahtjev za pružanje mogućnosti za obranu Prestanak vrijednosti na teritoriju designirane ugovorne stranke, djelomičan ili u cijelosti, ne smije biti izrečen od strane nadležnih tijela te ugovorne stranke, a da nositelju nije na vrijeme dana prilika da obrani svoja prava.
   (2)   Obavijest o prestanku vrijednosti Ured ugovorne stranke na čijem je teritoriju prestala vrijediti međunarodna registracija, kad je tom uredu poznata činjenica o prestanku vrijednosti, o tome obavješćuje Međunarodni ured.
   Članak 16.
   Upis promjena i druga pitanja u svezi s međunarodnim registracijama
   (1)   Upis promjena i druga pitanja Međunarodni ured, kako je propisano, upisuje u međunarodni registar:

               i.

               svaku promjenu nositelja međunarodne registracije, u odnosu na bilo koju ili sve designirane ugovorne stranke i u odnosu na bilo koji ili na sve industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije, pod uvjetom da novi nositelj ima pravo podnijeti međunarodnu prijavu prema članku 3.

               ii.

               svaku promjenu imena ili adrese nositelja,

               iii.

               imenovanje zastupnika podnositelja prijave ili nositelja i svaku drugu relevantnu činjenicu u svezi s tim zastupnikom,

               iv.

               svako odricanje od međunarodne registracije, od nositelja, u odnosu na bilo koju ili sve designirane ugovorne stranke,

               v.

               svako ograničenje međunarodne registracije, od nositelja, u odnosu na bilo koju ili sve designirane ugovorne stranke i u odnosu na jedan ili neke industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije,

               vi.

               svaki prestanak vrijednosti međunarodne registracije na teritoriju designirane ugovorne stranke, izrečen od nadležnih tijela te ugovorne stranke, u odnosu na bilo koji ili sve industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije,

               vii.

               svaku drugu relevantnu činjenicu, navedenu u Pravilniku, koja se tiče prava na bilo koji ili sve industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije.

         (2)   Učinak upisa u međunarodni registar Svaki upis iz stavka 1. točaka i), ii), iv), v), vi) i vii) ima isti učinak kao da je izvršen u registru ureda svake pojedine ugovorne stranke, osim što ugovorna stranka može izjavom obavijestiti glavnoga direktora da upis iz točke i) stavka 1. nema učinak u toj ugovornoj stranci dok ured te ugovorne stranke ne primi iskaze ili dokumente navedene u toj izjavi.
   (3)   Pristojbe Svaki upis izvršen prema stavku 1. može biti podložan uplati pristojbe.
   (4)   Objava Međunarodni ured objavljuje obavijest o upisu izvršenom prema stavku 1. Međunarodni ured šalje primjerak objave obavijesti uredu svake ugovorne stranke koje se to tiče.
   Članak 17.
   Prvo razdoblje i produženje vrijednosti međunarodne registracije i trajanje zaštite
   (1)   Prvo razdoblje međunarodne registracije Međunarodna registracija obavlja se za prvo razdoblje od pet godina računajući od datuma međunarodne registracije.
   (2)   Produženje vrijednosti međunarodne registracije Međunarodnoj registraciji može se produžiti vrijednost za dodatnih pet godina, u skladu s propisanim postupkom i podložno uplati propisanih pristojbi.
   (3)   Trajanje zaštite u designiranim ugovornim strankama

               (a)

               Pod uvjetom da se međunarodnoj registraciji produži vrijednost, i podložno podstavku b), trajanje zaštite u svakoj designiranoj ugovornoj stranci je 15 godina računajući od datuma međunarodne registracije.

               (b)

               Kad zakon designirane ugovorne stranke propisuje trajanje zaštite duže od 15 godina za industrijski dizajn kojemu je zaštita priznata po tom zakonu, pod uvjetom da je međunarodnoj registraciji produžena vrijednost, trajanje zaštite mora biti isto kao trajanje zaštite propisano zakonom te ugovorne stranke.

               (c)

               Svaka ugovorna stranka izjavom mora obavijestiti glavnoga direktora o maksimalnom trajanju zaštite propisanom njezinim zakonom.

         (4)   Mogućnost ograničenoga produženja vrijednosti Produženje vrijednosti međunarodne registracije može se izvršiti za bilo koji ili za sve industrijske dizajne koji su predmet međunarodne registracije.
   (5)   Upis i objava produženja vrijednosti Međunarodni ured upisuje produženja vrijednosti u međunarodni registar i objavljuje obavijest o tome. Međunarodni ured šalje primjerak objavljene obavijesti uredu svake ugovorne stranke koje se to tiče.
   Članak 18.
   Informacije u svezi s objavljenim međunarodnim registracijama
   (1)   Pristup informacijama Međunarodni ured svakoj osobi koja to zatraži, nakon uplate propisane pristojbe, daje izvadak iz međunarodnoga registra ili informacije u svezi sa sadržajem međunarodnoga registra u odnosu na objavljenu međunarodnu registraciju.
   (2)   Oslobođenje od ovjere Izvaci iz međunarodnoga registra koje izda Međunarodni ured oslobođeni su od bilo kakva zahtjeva za ovjeru u svakoj ugovornoj stranci.
   POGLAVLJE II.

      ADMINISTRATIVNE ODREDBE

   Članak 19.
   Zajednički ured više država
   (1)   Obavijest o zajedničkom uredu Ako je više država koje namjeravaju postati strankama ovoga Akta provelo, ili ako se više država stranaka ovoga Akta dogovori o provođenju unifikacije svojih domaćih zakonodavstava o industrijskom dizajnu, one mogu obavijestiti glavnoga direktora

               i.

               da nacionalne urede svake od njih zamjenjuje zajednički ured i

               ii.

               da se cjelina njihovih pojedinih teritorija na kojima se primjenjuje unificirano zakonodavstvo smatra jednom ugovornom strankom u svrhu primjene članka 1., članaka od 3. do 18. i članka 31. ovoga Akta.

         (2)   Vrijeme kad obavijest mora biti dostavljena Obavijest iz stavka 1. mora biti dostavljena,

               i.

               u slučaju država koje namjeravaju postati strankama ovoga Akta, u trenutku polaganja isprava iz članka 27. stavka 2.,

               ii.

               u slučaju država stranaka ovoga Akta, bilo kad nakon provedene unifikacije njihovih domaćih zakonodavstava.

         (3)   Datum od kojega obavijest ima učinak Obavijest iz stavaka 1. i 2. ima učinak,

               i.

               u slučaju država koje namjeravaju postati strankama ovoga Akta, u trenutku kad te države počinje obvezivati ovaj Akt,

               ii.

               u slučaju država stranaka ovoga Akta, istekom tri mjeseca nakon što glavni direktor o njoj obavijesti druge ugovorne stranke ili od bilo kojega kasnijega datuma navedenoga u obavijesti.

         Članak 20.
   Članstvo u haškoj uniji
   Ugovorne stranke članice su iste Unije kao i države stranke Akta iz 1934. ili Akta iz 1960.
   Članak 21.
   Skupština
   (1)   Sastav

               (a)

               Ugovorne stranke članice su iste Skupštine kao i države koje obvezuje članak 2. Dopunskog akta iz 1967.

               (b)

               Svaku članicu Skupštine predstavlja u Skupštini jedan zastupnik kojemu mogu pomagati drugi izaslanici, savjetnici i stručnjaci, a svaki zastupnik može predstavljati samo jednu ugovornu stranku.

               (c)

               Članice Unije koje nisu članice Skupštine mogu biti nazočne na sastancima Skupštine kao promatrači.

         (2)   Zadaci

               (a)

               Skupština:

                           i.

                           bavi se svim pitanjima u svezi s održavanjem i razvojem Unije i provedbom ovoga Akta,

                           ii.

                           ima prava i obavlja takve zadatke koji su joj izričito dani ili dodijeljeni prema ovom Aktu ili Dopunskom aktu iz 1967.,

                           iii.

                           daje upute glavnome direktoru u svezi s pripremama revizijskih konferencija i odlučuje o sazivanju svake takve konferencije,

                           iv.

                           mijenja i dopunjava Pravilnik,

                           v.

                           preispituje i odobrava izvješća i aktivnosti glavnoga direktora u svezi s Unijom i daje glavnome direktoru sve potrebne upute u svezi s pitanjima iz nadležnosti Unije,

                           vi.

                           određuje program, usvaja dvogodišnji proračun Unije i odobrava završni račun,

                           vii.

                           usvaja financijski pravilnik Unije,

                           viii.

                           osniva takve odbore i radne skupine kakve smatra potrebnima za ostvarivanje ciljeva Unije,

                           ix.

                           podložno stavku 1. podstavku c), odlučuje koje države, međuvladine organizacije i nevladine organizacije smiju biti nazočne na njezinim sastancima kao promatrači,

                           x.

                           poduzima sve druge odgovarajuće aktivnosti za unapređivanje ciljeva Unije i obavlja sve druge funkcije u skladu s ovim Aktom.

               (b)

               Uzimajući u obzir pitanja koja su od interesa i drugim unijama koje administrira Organizacija, Skupština donosi svoje odluke nakon savjetovanja s Koordinacijskim odborom Organizacije.

         (3)   Kvorum

               (a)

               Polovica članica Skupštine koje su države i imaju pravo glasovati o određenom pitanju čine kvorum radi glasovanja o tom pitanju.

               (b)

               Bez obzira na odredbe iz podstavka a), ako je na nekoj sjednici broj članica Skupštine koje su države koje imaju pravo glasovati o određenom pitanju i koje su zastupljene na sjednici manji od polovice, ali veći ili jednak trećini članica Skupštine koje su države i imaju pravo glasa o tom pitanju, Skupština može donositi odluke, ali, osim kad je riječ o odlukama u svezi s njezinim vlastitim postupanjem, sve takve odluke postaju izvršne samo ako se udovolji dolje navedenim uvjetima. Međunarodni ured priopćava spomenute odluke članicama Skupštine koje su države, koje imaju pravo glasa o tom pitanju i nisu bile zastupljene te ih poziva da pisanim putem daju svoj glas ili se suzdrže u roku od tri mjeseca od datuma priopćenja. Ako po isteku toga roka broj takvih članica koje su tako dale svoj glas ili su se suzdržale dostigne broj članica koji je nedostajao da bi se postigao kvorum na samoj sjednici, takve odluke postaju izvršne, pod uvjetom da se istodobno zadržala potrebna većina.

         (4)   Donošenje odluka na Skupštini

               (a)

               Skupština nastoji donositi svoje odluke konsenzusom.

               (b)

               Kad odluka ne može biti donesena konsenzusom, o tom se pitanju odlučuje glasovanjem. U tom slučaju,

                           i.

                           svaka ugovorna stranka koja je država ima jedan glas i glasuje samo u svoje vlastito ime i

                           ii.

                           svaka ugovorna stranka koja je međuvladina organizacija može glasovati u ime svojih država članica s brojem glasova jednakim broju svojih država članica koje su stranke ovoga Akta, a nijedna takva međuvladina organizacija ne smije sudjelovati u glasovanju ako bilo koja od njezinih država članica iskoristi svoje pravo glasovanja i vice versa.

               (c)

               U pitanjima koja se tiču samo zemalja koje obvezuje članak 2. Dopunskoga akta iz 1967., ugovorne stranke koje ne obvezuje spomenuti članak nemaju pravo glasa uzimajući u obzir da u pitanjima koja se tiču samo ugovornih stranaka, samo one imaju pravo glasa.

         (5)   Većine

               (a)

               Podložno članku 24. stavku 2. i članku 26. stavku 2., odluke Skupštine zahtijevaju dvije trećine danih glasova.

               (b)

               Suzdržavanja se ne smatraju glasovima.

         (6)   Sjednice

               (a)

               Skupština se sastaje jednom svake druge kalendarske godine na redovitoj sjednici koju saziva glavni direktor i, ako nema izvanrednih okolnosti, u isto vrijeme i na istom mjestu kao Opća skupština Organizacije.

               (b)

               Skupština se sastaje na izvanrednoj sjednici koju saziva glavni direktor, bilo na zahtjev jedne četvrtine članova Skupštine ili na inicijativu samoga glavnog direktora.

               (c)

               Dnevni red svake sjednice priprema glavni direktor.

         (7)   Poslovnik Skupština usvaja svoj vlastiti poslovnik.
   Članak 22.
   Međunarodni ured
   (1)   Administrativni zadaci

               (a)

               Međunarodni ured obavlja međunarodnu registraciju i s njom povezane poslove, kao i druge upravne poslove u svezi s Unijom.

               (b)

               Međunarodni ured osobito priprema sastanke i određuje tajništvo Skupštine i takve odbore stručnjaka i radne skupine kakve može osnovati Skupština.

         (2)   Glavni direktor Glavni direktor najviši je dužnosnik Unije i predstavlja Uniju.
   (3)   Sastanci koji nisu sjednice Skupštine Glavni direktor saziva svaki odbor i radnu skupinu koju je osnovala Skupština i sve druge sastanke koji se bave pitanjima koja se tiču Unije.
   (4)   Uloga Međunarodnog ureda na Skupštini i drugim sastancima

               (a)

               Glavni direktor i osobe imenovane od glavnoga direktora sudjeluju, bez prava glasa, na svim sastancima Skupštine, odbora i radnih skupina osnovanih od Skupštine, te na svim drugim sastancima koje sazove glavni direktor pod pokroviteljstvom Unije.

               (b)

               Glavni direktor ili član osoblja kojega je imenovao glavni direktor ex officio je tajnik Skupštine i odbora, radnih skupina i drugih sastanaka navedenih u podstavku a).

         (5)   Konferencije

               (a)

               Međunarodni ured, u skladu s uputama Skupštine, priprema sve revizijske konferencije.

               (b)

               Međunarodni ured može se u svezi sa spomenutim pripremama savjetovati s međuvladinim organizacijama i međunarodnim i nacionalnim nevladinim organizacijama.

               (c)

               Glavni direktor i osobe imenovane od glavnoga direktora sudjeluju, bez prava glasa, u raspravama na revizijskim konferencijama.

         (6)   Drugi zadaci Međunarodni ured obavlja sve druge poslove povjerene mu u svezi s ovim Aktom.
   Članak 23.
   Financije
   (1)   Proračun

               (a)

               Unija ima proračun.

               (b)

               Proračun Unije uključuje prihod i troškove Unije i njezin doprinos proračunu za troškove koji je zajednički Unijama koje administrira Organizacija.

               (c)

               Troškovi koji se ne mogu pripisati isključivo Uniji već i jednoj ili većem broju Unija koje administrira Organizacija smatraju se troškovima koji su zajednički Unijama. Udio Unije u takvim zajedničkim troškovima razmjeran je koristi koju Unija od njih ima.

         (2)   Koordinacija s proračunima drugih Unija Proračun Unije utvrđuje se uzimajući u obzir potrebu za koordinacijom s proračunima drugih Unija koje administrira Organizacija.
   (3)   Izvori financiranja proračuna Proračun Unije financira se iz sljedećih izvora:

               i.

               pristojbi za međunarodne registracije,

               ii.

               naknada za druge usluge koje Međunarodni ured pruža vezano uz Uniju,

               iii.

               prodaje izdanja Međunarodnog ureda vezanih uz Uniju ili uplata tantijema za njih,

               iv.

               donacija, ostavština i subvencija,

               v.

               najamnina, kamata i raznih drugih prihoda.

         (4)   Određivanje pristojbi i naknada, razina proračuna

               (a)

               Iznosi pristojbi iz stavka 3. točke i) određuje Skupština na prijedlog glavnoga direktora. Naknade iz stavka 3. točke ii) utvrđuje glavni direktor i privremeno se primjenjuju, podložno odobrenju Skupštine na njezinoj sljedećoj sjednici.

               (b)

               Iznosi pristojbi iz stavka 3. točke i) određuju se tako da prihodi Unije od pristojbi i drugih izvora barem budu dostatni da pokriju sve troškove Međunarodnog ureda vezane za Uniju.

               (c)

               Ako se proračun ne usvoji prije početka novoga financijskog razdoblja, ostaje na razini proračuna iz prethodne godine, kako je to predviđeno financijskim pravilnikom.

         (5)   Fond obrtnih sredstava Unija ima fond obrtnih sredstava koji se sastoji od viška prihoda i, ako taj višak nije dostatan, jednokratne uplate svake članice Unije. Ako fond postane nedostatan, Skupština odlučuje o njegovu povećanju. Razmjer i uvjete plaćanja određuje Skupština na prijedlog glavnoga direktora.
   (6)   Predujmovi države domaćina

               (a)

               U sporazumu o sjedištu sklopljenom s državom na čijem teritoriju Organizacija ima svoje sjedište predviđeno je da, kad god fond obrtnih sredstava nije dostatan, ta država daje predujmove. Iznos tih predujmova i uvjeti pod kojima se daju predmet su odvojenih sporazuma, za svaki pojedini slučaj, između te države i Organizacije.

               (b)

               I država iz podstavka a) i Organizacija imaju pravo otkazati obvezu davanja predujmova pisanom obaviješću. Otkaz ima učinak istekom tri godine od kraja godine u kojoj je obavijest dostavljena.

         (7)   Revizija računa Reviziju računa obavlja jedna ili više država članica Unije ili vanjski revizori, na način predviđen financijskim pravilnikom. Imenuje ih Skupština, uz njihov pristanak.
   Članak 24.
   Pravilnik
   (1)   Sadržaj Pravilnikom se uređuju pojedinosti primjene ovoga Akta. One osobito uključuju odredbe vezane uz:

               i.

               pitanja koja su ovim Aktom predviđena da budu propisana,

               ii.

               daljnje pojedinosti u svezi s provedbom odredbi iz ovoga Akta, ili sve pojedinosti korisne za tu provedbu,

               iii.

               sve administrativne uvjete, pitanja i postupke.

         (2)   Izmjene i dopune određenih odredbi Pravilnika

               (a)

               Pravilnikom se može propisati da se određene odredbe iz Pravilnika mogu izmijeniti i dopuniti samo jednoglasno ili samo s većinom od četiri petine glasova.

               (b)

               Da bi se uvjet o jednoglasnoj odluci ili većini od četiri petine glasova u budućnosti prestao primjenjivati na izmjene i dopune neke odredbe iz Pravilnika, potrebna je jednoglasna odluka.

               (c)

               Da bi se uvjet o jednoglasnoj odluci ili većini od četiri petine glasova u budućnosti primjenjivao na izmjene i dopune neke odredbe iz Pravilnika, potrebna je većina od četiri petine glasova.

         (3)   Sukob između ovoga Akta i Pravilnika U slučaju sukoba između odredbi iz ovoga Akta i Pravilnika, prevladavaju odredbe iz ovoga Akta.
   POGLAVLJE III.

      REVIZIJA I IZMJENE I DOPUNE

   Članak 25.
   Revizija ovoga akta
   (1)   Revizijske konferencije Ovaj Akt može se revidirati konferencijom ugovornih stranaka.
   (2)   Revizija ili izmjena i dopuna određenih članaka Članci 21., 22., 23., i 26. mogu se izmijeniti i dopuniti revizijskom konferencijom ili od strane Skupštine u skladu s odredbama iz članka 26.
   Članak 26.
   Izmjene i dopune određenih članaka od strane skupštine
   (1)   Prijedlozi za izmjene i dopune

               (a)

               Prijedloge za izmjene i dopune članaka 21., 22., 23. i ovoga članka od Skupštine mogu podnijeti ugovorne stranke ili glavni direktor.

               (b)

               Te prijedloge glavni direktor priopćava ugovornim strankama najmanje šest mjeseci prije njihova razmatranja od Skupštine.

         (2)   Većine Za usvajanje izmjena i dopuna članaka iz stavka 1. potrebna je tročetvrtinska većina, osim što je za usvajanje izmjena i dopuna članka 21. ili ovoga stavka potrebna većina od četiri petine glasova.
   (3)   Stupanje na snagu

               (a)

               Osim kad se primjenjuje podstavak b), svaka izmjena i dopuna članaka iz stavka 1. stupa na snagu istekom jednoga mjeseca nakon što glavni direktor od tri četvrtine onih ugovornih stranaka, koje su u trenutku usvajanja izmjene i dopune bile članice Skupštine i imale pravo glasa o toj izmjeni i dopuni, primi pisane obavijesti o prihvatu, dane u skladu s njihovim odgovarajućim ustavnim postupcima.

               (b)

               Bilo koja izmjena i dopuna članka 21. stavka 3. ili 4. ili ovoga podstavka neće stupiti na snagu ako, u roku od šest mjeseci od njezina usvajanja od strane Skupštine, bilo koja ugovorna stranka obavijesti glavnoga direktora da ona ne prihvaća tu izmjenu i dopunu.

               (c)

               Bilo koja izmjena i dopuna koja stupi na snagu u skladu s odredbama iz ovoga stavka obvezuje sve države i međuvladine organizacije koje su ugovorne stranke u trenutku stupanja te izmjene i dopune na snagu, ili koje kasnije postanu ugovorne stranke.

         POGLAVLJE IV.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 27.
   Postajanje strankom ovoga akta
   (1)   Sposobnost postati strankom Podložno stavcima 2. i 3. i članku 28.,

               i.

               svaka država članica Organizacije može potpisati i postati strankom ovoga Akta,

               ii.

               svaka međuvladina organizacija koja ima ured u kojemu se može ostvariti zaštita industrijskoga dizajna s učinkom na teritoriju na kojem se primjenjuje konstitutivni ugovor te međuvladine organizacije može potpisati i postati strankom ovoga Akta, pod uvjetom da je barem jedna od država članica te međuvladine organizacije članica Organizacije i pod uvjetom da taj ured nije predmet obavijesti iz članka 19.

         (2)   Ratifikacija ili pristup Svaka država ili međuvladina organizacija iz stavka 1. može položiti

               i.

               ispravu o ratifikaciji ako je potpisala ovaj Akt ili

               ii.

               ispravu o pristupu ako nije potpisala ovaj Akt.

         (3)   Datum od kojega polaganje ima učinak

               (a)

               Podložno podstavcima od b) do d), polaganje isprave o ratifikaciji ili pristupu ima učinak od datuma kojega je ta isprava položena.

               (b)

               Polaganje isprave o ratifikaciji ili pristupu bilo koje države u kojoj se zaštita industrijskoga dizajna može ostvariti samo putem ureda koji ima međuvladina organizacija čija je ta država članica, ima učinak od datuma kojega je isprava te međuvladine organizacije položena, ako je taj datum kasniji od datuma kojega je položena isprava te države.

               (c)

               Polaganje bilo koje isprave o ratifikaciji ili pristupu koja sadržava ili je popraćena obaviješću iz članka 19. ima učinak od datuma kojega je položena posljednja od isprava država članica skupine država koje su dostavile tu obavijest.

               (d)

               Svaka isprava o ratifikaciji ili pristupu neke države može sadržavati ili biti popraćena izjavom u kojoj se navodi uvjet slijedom kojega se smatra da je ta isprava položena ako je također položena isprava još jedne države ili jedne međuvladine organizacije, ili ako su položene isprave druge dvije države, ili isprave još jedne države i jedne međuvladine organizacije čiji su nazivi navedeni i koje mogu postati strankama ovoga Akta. Smatra se da je isprava koja sadržava ili je popraćena takvom izjavom položena onoga dana kad je udovoljeno uvjetu iz izjave. Međutim, kad isprava navedena u izjavi i sama sadržava, ili je i sama popraćena takvom izjavom, smatra se da je ta isprava položena onoga dana kad je udovoljeno uvjetu navedenom u toj kasnijoj izjavi.

               (e)

               Bilo koja izjava učinjena prema stavku d) može se povući, u cijelosti ili djelomično, u bilo koje vrijeme. Bilo koje takvo povlačenje ima učinak od datuma kojega obavijest o povlačenju primi glavni direktor.

         Članak 28.
   Datum stupanja na snagu ratifikacija i pristupa
   (1)   Isprave koje se uzimaju u obzir Za potrebe ovoga članka, u obzir se uzimaju samo isprave o ratifikaciji ili pristupu koje su položene od država ili međuvladinih organizacija iz članka 27. stavka 1. i koje imaju učinak od datuma prema članku 27. stavku 3.
   (2)   Stupanje na snagu ovoga Akta Ovaj Akt stupa na snagu istekom tri mjeseca nakon što šest država položi svoje isprave o ratifikaciji ili pristupu, pod uvjetom da, prema najnovijoj godišnjoj statistici Međunarodnog ureda, barem tri od tih država udovoljavaju barem jednome od sljedećih uvjeta:

               i.

               da je u dotičnoj državi ili za nju podneseno barem 3000 prijava za zaštitu industrijskoga dizajna, ili

               ii.

               da je u dotičnoj državi ili za nju podneseno barem 1000 prijava za zaštitu industrijskoga dizajna od državljana država koje nisu ta država.

         (3)   Stupanje na snagu ratifkacija i pristupa

               (a)

               Svaku državu ili međuvladinu organizaciju koja je položila ispravu o ratifikaciji ili pristupu tri ili više mjeseci prije datuma stupanja na snagu ovoga Akta ovaj Akt obvezuje od datuma stupanja na snagu ovoga Akta.

               (b)

               Svaku drugu državu ili međuvladinu organizaciju ovaj Akt obvezuje istekom tri mjeseca od datuma kojega je položila svoju ispravu o ratifikaciji ili pristupu ili od bilo kojega kasnijeg datuma navedenog u toj ispravi.

         Članak 29.
   Zabrana rezervi
   Nikakva rezerva na ovaj Akt nije dopuštena.
   Članak 30.
   Izjave ugovornih stranaka
   (1)   Trenutak kad izjave mogu biti dane Svaka izjava prema članku 4. stavku 1. podstavku b), članku 5. stavku 2. podstavku a), članku 7. stavku 2., članku 11. stavku 1., članku 13. stavku 1., članku 14. stavku 3., članku 16. stavku 2. ili članku 17. stavku 3. podstavku c) može biti dana

               i.

               u trenutku polaganja isprave iz članka 27. stavka 2., u kojem slučaju ima učinak od datuma kojega državu ili međuvladinu organizaciju koja je dala izjavu obvezuje ovaj Akt ili

               ii.

               nakon polaganja isprave iz članka 27. stavka 2., u kojem slučaju ima učinak istekom tri mjeseca od datuma kojega ju je glavni direktor primio ili od bilo kojega kasnijega datuma navedenoga u izjavi, ali se primjenjuje samo u odnosu na bilo koju međunarodnu registraciju čiji je datum međunarodne registracije isti ili je kasniji od datuma izjave.

         (2)   Izjave država koje imaju zajednički ured Bez obzira na stavak 1., svaka izjava iz toga stavka koju je dala država koja je s nekom drugom državom ili državama obavijestila glavnoga direktora prema članku 19. stavku 1. o zamjeni svojih nacionalnih ureda zajedničkim uredom proizvodi učinak samo ako ta druga država ili te druge države da ili daju odgovarajuću izjavu ili odgovarajuće izjave.
   (3)   Povlačenje izjava Svaka izjava iz stavka 1. može biti povučena u bilo kojem trenutku obaviješću upućenom glavnom direktoru. Takvo povlačenje ima učinak istekom tri mjeseca od datuma kad glavni direktor primi obavijest ili bilo kojega datuma navedenoga u obavijesti. U slučaju izjave dane prema članku 7. stavku 2., povlačenje ne utječe na međunarodne prijave podnesene prije datuma od kojega spomenuto povlačenje ima učinak.
   Članak 31.
   Primjena akata iz 1934. i 1960.
   (1)   Odnos između država stranaka i ovoga Akta i Akta iz 1934. ili Akta iz 1960. U pogledu međusobnih odnosa država stranaka i ovoga Akta i Akta iz 1934. ili Akta iz 1960. primjenjuje se samo ovaj Akt. Međutim, takve države u svojim međusobnim odnosima primjenjuju Akt iz 1934. ili Akt iz 1960., ovisno o slučaju, na industrijske dizajne pohranjene pri Međunarodnom uredu prije datuma od kojega se ovaj Akt počinje primjenjivati u pogledu njihovih međusobnih odnosa
   (2)   Odnos između država stranaka i ovoga Akta i Akta iz 1934. ili Akta iz 1960. i država koje su stranke Akta iz 1934. ili Akta iz 1960., a nisu stranke ovoga Akta

               (a)

               Svaka država koja je stranka i ovoga Akta i Akta iz 1934. nastavlja primjenjivati Akt iz 1934. u svojim odnosima s državama koje su stranke Akta iz 1934., a nisu stranke Akta iz 1960. ili ovoga Akta.

               (b)

               Svaka država koja je stranka i ovoga Akta i Akta iz 1960. nastavlja primjenjivati Akt iz 1960. u svojim odnosima s državama koje su stranke Akta iz 1960., a nisu stranke ovoga Akta.

         Članak 32.
   Otkaz ovoga akta
   (1)   Obavijest Svaka ugovorna stranka može otkazati ovaj Akt obaviješću upućenom glavnom direktoru.
   (2)   Datum od kojega otkaz ima učinak Otkaz ima učinak istekom godine dana nakon što glavni direktor primi tu obavijest ili bilo kojega drugog datuma navedenoga u obavijesti. On neće utjecati na primjenu ovoga Akta na bilo koju međunarodnu prijavu čiji je postupak u tijeku i na bilo koju međunarodnu registraciju koja vrijedi u odnosu na ugovornu stranku koja otkazuje Akt u trenutku kad otkaz počinje proizvoditi učinak.
   Članak 33.
   Jezici ovoga akta, potpisivanje
   (1)   Izvorni tekst, službeni tekstovi

               (a)

               Ovaj se Akt potpisuje u jednom izvorniku na engleskom, arapskom, kineskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku, a svi su tekstovi jednako vjerodostojni.

               (b)

               Nakon savjetovanja sa zainteresiranim vladama, glavni direktor utvrđuje službene tekstove na drugim jezicima koje odredi Skupština.

         (2)   Rok za potpisivanje Ovaj Akt ostaje otvoren za potpisivanje u sjedištu Organizacije godinu dana nakon njegova usvajanja.
   Članak 34.
   Depozitar
   Glavni direktor depozitar je ovoga Akta
   IZJAVA
   o izravnom podnošenju prijave
   Kada predsjednik Vijeća kod glavnog direktora WIPO-a polaže ispravu o pristupanju, prilaže sljedeću izjavu:

      „Europska zajednica izjavljuje da se međunarodne prijave ne mogu podnositi putem njezina ureda.”

   IZJAVA
   o sustavu individualnih pristojbi
   Kada predsjednik Vijeća kod glavnog direktora WIPO-a polaže ispravu o pristupanju, prilaže sljedeću izjavu:
   „Europska zajednica izjavljuje da se, u vezi sa svakom međunarodnom registracijom za koju je designirana i u vezi s produženjem bilo koje međunarodne registracije koja proizlazi iz takve međunarodne prijave, propisana pristojba za designaciju iz članka 7. stavka 1. Ženevskog akta zamjenjuje individualnom pristojbom za designaciju koja iznosi:

               —

               62 EUR za dizajn u fazi međunarodne prijave;

               —

               31 EUR za dizajn u fazi produženja.”

         IZJAVA
   o trajanju zaštite u Europskoj zajednici
   Kada predsjednik Vijeća kod glavnog direktora WIPO-a polaže ispravu o pristupanju, prilaže sljedeću izjavu:

      „Europska zajednica izjavljuje da zaštita koja je predviđena njezinim zakonodavstvom traje najviše 25 godina.”

      (1)  Pri usvajanju članka 10. Diplomatska konferencija razumjela je sljedeće: ništa u ovom članku podnositelju prijave ili nositelju ili osobi koja je ovlaštena od strane podnositelja prijave ili nositelja ne priječi pristup međunarodnoj prijavi ili međunarodnoj registraciji.

      (2)  Usvajanjem članka 12. stavka 4., članka 14. stavka 2. točke (b) i pravila 18(4), Diplomatska konferencija razumjela je da obavijest o povlačenju odbijanja od strane ureda koji je priopćio obavijest može biti u obliku izjave kojom se potvrđuje da je dotični ured odlučio priznati učinke međunarodne registracije po pitanju industrijskih dizajna ili nekih od industrijskih dizajna na koje se odnosi obavijest o odbijanju. Također je razumjela da ured može u roku koji je predviđen za priopćavanje obavijesti o odbijanju poslati izjavu kojom se potvrđuje da je odlučio priznati učinke međunarodne registracije čak i kada takva obavijest o odbijanju nije priopćena.

      (3)  Vidjeti bilješku uz članak 12. stavak 4.
 ---documentbreak---

               17/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               114

         32006D0954

               L 386/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.12.2006.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 18. prosinca 2006.
   o odobrenju pristupanja Europske zajednice Ženevskom aktu Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, donesenog u Ženevi 2. srpnja 1999.
   (2006/954/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 308., u vezi s njegovim člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom drugom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Uredba Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (1), koja se temelji na članku 308. Ugovora, ima za cilj uspostavu tržišta koje pravilno funkcionira i koje nudi uvjete slične onima koji vrijede na nacionalnom tržištu. S ciljem uspostave jedinstvenog tržišta te vrste, navedenom Uredbom uspostavljen je sustav dizajna Zajednice pomoću kojeg poduzeća mogu na osnovi jedinstvenog postupka stjecati dizajn Zajednice kojemu je zajamčena ujednačena zaštita i koji proizvodi učinke na čitavom području Zajednice.

               (2)

               Slijedom priprema koje je pokrenula i provela Svjetska organizacija za intelektualno vlasništvo (WIPO) uz sudjelovanje država članica koje su članice Haške unije, države članice koje nisu članice Haške unije i Europske zajednice, 2. srpnja 1999. Diplomatska konferencija sazvana s tim ciljem u Ženevi usvojila je Ženevski akt Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna (dalje u tekstu „Ženevski akt”).

               (3)

               Ženevski akt usvojen je zbog uvođenja određenih inovacija u sustav međunarodne pohrane industrijskog dizajna, kako je predviđeno Londonskim aktom koji je usvojen 2. lipnja 1934., i Haškim aktom koji je usvojen 28. studenoga 1960.

               (4)

               Ciljevi Ženevskog akta jesu proširiti Haški sustav međunarodne registracije na nove članice i učiniti ga privlačnijim podnositeljima prijava. Jedna od glavnih inovacija Ženevskog akta u usporedbi s Londonskim i Haškim aktom je da međuvladina organizacija koja vodi ured za priznavanje zaštite dizajna s učinkom na području organizacije, može postati ugovorna stranka Ženevskog akta.

               (5)

               Pogodnost na temelju koje međuvladina organizacija koja ima regionalni ured za registraciju dizajna može postati ugovorna stranka Ženevskog akta uvedena je da bi se Zajednici dopustilo pristupanje navedenom aktu, te stoga i Haškog uniji.

               (6)

               Ženevski akt stupio je na snagu 23. prosinca 2003., te se počeo primjenjivati 1. travnja 2004. Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) je 1. siječnja 2003. počeo zaprimati prijave za registraciju dizajna Zajednice, a prva je prijava zaprimljena 1. travnja 2003.

               (7)

               Sustav dizajna Zajednice i sustav međunarodne registracije kako je utvrđen Ženevskim aktom, međusobno se nadopunjuju. Sustav dizajna Zajednice predviđa sveobuhvatan i ujedinjen sustav za regionalnu registraciju dizajna koji obuhvaća čitavo područje Zajednice. Haški sporazum je ugovor koji centralizira postupke za dobivanje zaštite dizajna na području designiranih ugovornih stranaka.

               (8)

               Povezivanje sustava dizajna Zajednice i sustava međunarodne registracije u skladu sa Ženevskim aktom omogućilo bi dizajnerima da putem podnošenja samo jedne međunarodne prijave zaštite svoje dizajne u Zajednici u okviru sustava dizajna Zajednice i na područjima Ženevskog akta u Zajednici i izvan nje.

               (9)

               Pored toga, povezivanje sustava dizajna Zajednice i sustava međunarodne registracije u skladu sa Ženevskim aktom poticat će skladan razvoj gospodarskih djelatnosti, otkloniti narušavanje tržišnog natjecanja, bit će ekonomično i povećat će razinu integracije i djelovanja unutarnjeg tržišta. Stoga Zajednica treba pristupiti Ženevskom aktu kako bi sustav dizajna Zajednice učinila privlačnijim.

               (10)

               Komisiju bi trebalo ovlastiti da nakon pristupanja Zajednice Ženevskom aktu zastupa Zajednicu na skupštini Haške unije.

               (11)

               Ova Odluka ne utječe na pravo država članica da sudjeluju na skupštini Haške unije u vezi s njihovim nacionalnim dizajnima,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ženevski akt Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna, usvojen u Ženevi 2. srpnja 1999. (dalje u tekstu „Ženevski akt”) ovime se odobrava u ime Zajednice u odnosu na predmete u njezinoj nadležnosti.
   Tekst Ženevskog akta priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   1.   Predsjednik Vijeća se ovime ovlašćuje za polaganje isprave o pristupanju kod glavnog direktora Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo od datuma na koji su Vijeće i Komisija usvojili mjere potrebne za utvrđivanje veze između propisa Zajednice o dizajnu i Ženevskog akta.
   2.   Izjave koje su priložene ovoj Odluci sadržane su u ispravi o pristupanju.
   Članak 3.
   1.   Komisija se ovime ovlašćuje za zastupanje Europske zajednice na sjednicama skupštine Haške unije, koje se održavaju pod pokroviteljstvom Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo.
   2.   O svim predmetima koje su u nadležnosti Zajednice, a u vezi s industrijskim dizajnom Zajednice, Komisija pregovara na skupštini Haške unije u ime Zajednice i u skladu sa sljedećim odredbama:

               (a)

               stajalište koje Zajednica može usvojiti na Skupštini priprema relevantna radna skupina Vijeća, a ako to nije moguće, priprema se na ad hoc sastancima sazvanima u toku rada u okviru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo;

               (b)

               u vezi s odlukama koje uključuju izmjene Uredbe (EZ) br. 6/2002 ili bilo kojeg drugog akta Vijeća za koji je potrebna jednoglasnost, Vijeće na prijedlog Komisije jednoglasno usvaja stajalište Zajednice;

               (c)

               u vezi s drugim odlukama koje utječu na propise Zajednice o dizajnu, Vijeće na prijedlog Komisije kvalificiranom većinom usvaja stajalište Zajednice.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J.-E. ENESTAM

      (1)  SL L 3, 5.1.2002., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.


title: Odluka Vijeća (EU) 2017/470 od 28. veljače 2017. o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Švicarske Konfederacije o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

text:
               18.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 73/1

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2017/470
   od 28. veljače 2017.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Švicarske Konfederacije o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 41. točkom (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 (1) proizvodi koji su dobiveni u Norveškoj, Švicarskoj ili Turskoj i sadržavaju materijale koji nisu ondje dobiveni u cijelosti trebaju se smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje korisnice, pod uvjetom da su takvi materijali podvrgnuti dostatnoj obradi ili preradi u smislu članka 45. te delegirane uredbe.

               (2)

               U skladu s člankom 54. Delegirane uredbe (EU) 2015/2446 sustav kumulacije primjenjuje se pod uvjetom da Švicarska na temelju reciprociteta odobri jednako postupanje za proizvode podrijetlom iz zemalja korisnica koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Unije.

               (3)

               Kada je riječ o Švicarskoj, sustav kumulacije prvotno je uspostavljen Sporazumom u obliku razmjene pisama između Unije i Švicarske. Do te razmjena pisama došlo je 14. prosinca 2000., nakon što je Vijeće dalo svoje odobrenje Odlukom 2001/101/EZ (2).

               (4)

               Radi osiguravanja primjene pojma „podrijetlo” koji odgovara tom pojmu utvrđenom u pravilima o podrijetlu u okviru općeg sustava povlastica („GSP”) Unije, Švicarska je izmijenila svoja pravila o podrijetlu u okviru GSP-a. Stoga je potrebno revidirati sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Švicarske.

               (5)

               Sustav uzajamnog prihvaćanja zamjenskih potvrda o podrijetlu obrazac „Form A” od strane Unije, Norveške i Švicarske trebao bi se nastaviti primjenjivati na temelju revidirane razmjene pisama, a Turska bi ga trebala uvjetno primjenjivati radi olakšavanja trgovine između Unije, Norveške, Švicarske i Turske.

               (6)

               Nadalje, Unijinim pravilima o podrijetlu u okviru GSP-a kako su reformirana u 2010. predviđa se provedba novog sustava za utvrđivanje dokazâ o podrijetlu od strane registriranih izvoznika koji se treba primjenjivati od 1. siječnja 2017. Razmjenu pisama potrebno je izmijeniti i u tom pogledu.

               (7)

               Radi pripreme primjene tog novog sustava i pravila povezanih s njime, Vijeće je 8. ožujka 2012. ovlastilo Komisiju da u pregovorima dogovori sporazum sa Švicarskom u obliku razmjene pisama o uzajamnom prihvaćanju zamjenskih potvrda o podrijetlu obrazac „Form A” ili zamjenskih izjava o podrijetlu, kojim se predviđa da se s proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Norveške, Švicarske ili Turske po dolasku na carinsko područje Unije treba postupati kao s proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Unije. Pregovori su uspješno završeni parafiranjem Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Švicarske Konfederacije o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije („Sporazum”).

               (8)

               Sporazum bi trebalo potpisati,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odobrava se potpisivanje u ime Unije Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Švicarske Konfederacije o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije, podložno sklapanju navedenog Sporazuma (3).
   Članak 2.
   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi jednu ili više osoba ovlaštenih za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu 18. ožujka 2017.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. veljače 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. HERRERA

      (1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).

      (2)  Odluka Vijeća 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000. o odobrenju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice (uzajamni sporazum) (SL L 38, 8.2.2001., str. 24.).

      (3)  Tekst Sporazuma objavit će se zajedno s odlukom o njegovu sklapanju.


title: 95/319/EZ: Odluka Komisije od 12. srpnja 1995. o osnivanju Odbora viših inspektora rada

text:
               01/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               55

         31995D0319

               L 188/11

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.07.1995.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 12. srpnja 1995.
   o osnivanju Odbora viših inspektora rada
   (95/319/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   budući da „Grupa viših inspektora rada” neformalno djeluje od 1982.;
   budući da je priopćenjem Komisije (1) o njezinom programu koji se odnosi na sigurnost, higijenu i zdravlje na radu predviđena formalizacija redovnih sastanaka te Grupe;
   budući da su zaključcima Vijeća od 21. prosinca 1992. o učinkovitoj primjeni i provedbi zakonodavstva Zajednice u području socijalnih pitanja (2) pozvane države članice i Vijeće da ohrabre i podrže postojeću blisku suradnju između članova Grupe, uz uvažavanje načela supsidijarnosti;
   budući da je priopćenjem Komisije (3) o njezinom programu koji se odnosi na sigurnost, higijenu i zdravlje na radu predviđeno da se „Grupa viših inspektora rada” formalizira u Odbor;
   budući da je Rezolucijom Vijeća od 16. lipnja 1994. o razvoju administrativne suradnje u primjeni i provedbi zakonodavstva Zajednice na unutarnjem tržištu (4) razvijen pristup administrativnoj suradnji između država članica i država članica i Komisije, temeljem obveze međusobne pomoći i transparentnosti te na načelima proporcionalnosti i povjerljivosti;
   budući da bi takav pristup također trebalo usvojiti u primjeni i provedbi socijalnog zakonodavstva Zajednice u području zdravlja i sigurnosti na radu, kao što je posebno navedeno u Bijeloj knjizi Komisije o europskoj socijalnoj politici (članak 10.B) i srednjoročnom programu socijalnih mjera;
   budući da je utvrđivanje, analiza i rješenje praktičnih problema koji se odnose na primjenu i praćenje provedbe sekundarnog zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti na radu uglavnom u nadležnosti nacionalnih službi inspekcije rada i zahtijeva blisku suradnju između tih službi i Komisije;
   budući da „Odbor viših inspektora rada” zbog svog dugogodišnjeg iskustva predstavlja odgovarajući okvir za praćenje, na temelju bliske suradnje između njegovih članova i Komisije, učinkovite i ujednačene provedbe sekundarnog zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti i za strogu analizu praktičnih pitanja uključenih u praćenje provedbe zakonodavstva u ovom području;
   budući da ova Odluka nije proturječna obvezama država članica koje proizlaze iz Konvencije o inspekciji rada ILO-a od 11. srpnja 1947. (br. 81),
   ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   1.   Komisiji pomaže „Odbor viših inspektora rada”, u daljnjem tekstu „Odbor”.
   2.   Odbor se sastoji od predstavnika službi inspekcije rada država članica.
   Članak 2.
   1.   Odbor daje svoje mišljenje Komisiji, bilo na njezin zahtjev ili na vlastitu inicijativu, o svim problemima koji se odnose na provedbu zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti na radu od strane država članica.
   2.   Zbog raznovrsnosti odgovornosti nacionalnih službi inspekcije rada, koje mogu nadilaziti područje zdravlja i sigurnosti na radu, Odbor na zahtjev Komisije ili na vlastitu inicijativu također daje svoje mišljenje o pitanjima koja pokrivaju druga područja socijalnog zakonodavstva Zajednice, a koja imaju utjecaj na zdravlje i sigurnost na radu.
   3.   Odbor predlaže Komisiji inicijative koje smatra primjerenima za poticanje učinkovite provedbe zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti na radu, osobito putem tješnje suradnje sustava nacionalnih inspekcija rada.
   Članak 3.
   Odbor, pomažući Komisiji, djeluje u pravcu ostvarivanja sljedećih ciljeva:

               1.

               definiranja zajedničkih načela inspekcije rada u području zdravlja i sigurnosti na radu i razvoj metoda procjene nacionalnih sustava inspekcija u odnosu na ta načela;

               2.

               promoviranja unaprijeđenog znanja i međusobnog razumijevanja različitih nacionalnih sustava i prakse inspekcije rada te metoda i pravnog okvira za djelovanje;

               3.

               razvijanja razmjene iskustva u praćenju provedbe sekundarnog zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti na radu između nacionalnih službi inspekcije rada, u svrhu osiguranja njegove dosljedne provedbe u cijeloj Zajednici;

               4.

               promoviranja razmjena inspektorâ rada među nacionalnim upravama i postavljanje programa obuke inspektora;

               5.

               izrade i objavljivanja dokumenata kojima se olakšava rad inspektorima rada;

               6.

               razvijanja pouzdanog i učinkovitog sustava brze razmjene informacija između inspektoratâ rada o svim problemima na koje se naišlo prilikom praćenja provedbe zakonodavstva Zajednice u području zdravlja i sigurnosti na radu;

               7.

               uspostavljanja aktivne suradnje s inspektorima rada iz trećih zemalja s ciljem promoviranja dosadašnjeg rada koji je ostvarila Zajednica u području zdravlja i sigurnosti na radu te radi pomaganja u rješavanju prekograničnih problema;

               8.

               proučavanja mogućih učinaka drugih politika Zajednice o djelatnostima inspekcije rada u odnosu na zdravlje, sigurnost na radu i uvjete rada.

         Članak 4.
   Odbor uspostavlja trogodišnji program u kojem se za svaku godinu navode pojedinačne aktivnosti koje treba poduzeti, uzimajući u obzir procjenu aktivnosti poduzetih prethodne godine.
   Članak 5.
   1.   Odbor se sastoji od po dva predstavnika iz svake države članice.
   2.   Komisija, na prijedlog država članica, imenuje članove Odbora.
   3.   Mandat članova Odbora traje tri godine. Članovi odbora mogu biti ponovno imenovani.
   4.   Mandat člana Odbora prestaje prije isteka razdoblja od tri godine njegovom ostavkom ili smrću ili nakon što dotična država članica obavijesti Komisiju da se prekida mandat člana Odbora.
   5.   Članovi nisu plaćeni za svoj posao.
   Članak 6.
   Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje popis članova u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 7.
   1.   Odborom predsjedava predstavnik Komisije.
   2.   Predsjedniku pomažu dva potpredsjednika izabrana iz redova članova iz dvije države članice koje predsjedaju Vijećem te godine.
   3.   Predsjedništvo je sastavljeno od Predsjednika i dva potpredsjednika.
   4.   Predsjedništvo priprema i organizira rad Odbora zajedno sa službama Komisije koje djeluju kao tajništvo Odbora, Ureda i radnih grupa iz članka 9.
   Članak 8.
   1.   Odbor može, uz suglasnost predstavnika Komisije, pozvati bilo koju osobu, koja ima određeno stručno znanje u odnosu na pojedini predmet o kojem se raspravlja, da kao stručnjak sudjeluje u radu.
   2.   Stručnjaci sudjeluju u odlučivanju samo o onoj temi o kojoj su bili pozvani prisustvovati.
   Članak 9.
   1.   Odbor može, u dogovoru s predstavnicima Komisije, formirati radne grupe.
   2.   Radnim grupama predsjeda član Odbora, a sastavljene su od članova Odbora i/ili stručnjaka ukoliko je to potrebno. Radne grupe podnose izvješća na plenarnoj sjednici Odbora.
   Članak 10.
   1.   Odbor i predsjedništvo saziva predsjednik Odbora na vlastitu inicijativu ili na zahtjev jedne trećine članova Odbora. Odbor se sastaje najmanje dva puta godišnje.
   2.   Predstavnici Komisije prisustvuju sastancima Odbora i radnih grupa.
   Članak 11.
   1.   Komisija može prilikom traženja mišljenja Odbora odrediti vremensko razdoblje unutar kojeg se mišljenje mora dati.
   2.   Nakon rasprava Odbora ne slijedi glasovanje.
   3.   Zaključci Odbora sastavljaju se u pisanom obliku. U slučaju različitih mišljenja članova Odbora, Komisiji se podnose pisane izjave o izraženim stajalištima.
   Članak 12.
   1.   Odbor podnosi Komisiji godišnja izvješća o svojim djelatnostima, posebno o problemima koji se odnose na provedbu ili praćenje provedbe sekundarnog zakonodavstva Zajednice o zdravlju i sigurnosti na radu.
   2.   Komisija izvješća prosljeđuje Vijeću, Europskom parlamentu, Gospodarskom i socijalnom odboru i Savjetodavnom odboru za sigurnost, higijenu i zaštitu na radu.
   Članak 13.
   Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 214. Ugovora, kada ih Komisija ili član Odbora obavijesti da je zahtijevano mišljenje predmet povjerljive prirode, članovi Odbora ne smiju obznaniti informacije koje saznaju tijekom rada Odbora ili njegovih radnih grupa.
   U takvim slučajevima na sastancima prisustvuju samo članovi Odbora i predstavnici Komisije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 1995.

            Za Komisiju

         Pádraig FLYNN

            Član Komisije

      (1)  SL C 28, 3.2.1988., str. 3.

      (2)  SL C 49, 19.2.1993., str. 6.

      (3)  Završna verzija COM(95) 282.

      (4)  SL C 179, 1.7.1994., str. 1.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/883 od 8. lipnja 2015. o izmjeni i produljenju Odluke 2010/565/ZVSP o misiji Europske unije za pružanje savjetovanja i pomoći pri reformi sigurnosnog sektora u Demokratskoj Republici Kongu (EUSEC RD Congo)

text:
               9.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 143/14

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2015/883
   od 8. lipnja 2015.
   o izmjeni i produljenju Odluke 2010/565/ZVSP o misiji Europske unije za pružanje savjetovanja i pomoći pri reformi sigurnosnog sektora u Demokratskoj Republici Kongu (EUSEC RD Congo)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 28., članak 42. stavak 4. i članak 43. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 21. rujna 2010. donijelo Odluku 2010/565/ZVSP (1), koja je zadnje izmijenjena Odlukom 2014/674/ZVSP (2). Odluka 2010/565/ZVSP prestaje važiti 30. lipnja 2015.

               (2)

               Vijeće je 20. travnja 2015. odobrilo koncept upravljanja krizama o izmjeni i produljenju misije EUSEC RD Congo u Demokratskoj Republici Kongu.

               (3)

               Misija EUSEC RD Congo provodit će se u kontekstu situacije koja se može pogoršati i koja bi mogla ugroziti ostvarenje ciljeva vanjskog djelovanja Unije kako su određeni u članku 21. Ugovora,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 2010/565/ZVSP mijenja se kako slijedi:

               1.

               Članak 2. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 2.
               Zadaće misije
               Kako bi se učvrstila ostvarenja misije EUSEC RD Congo i pripremila tranzicija FARDC-u po okončanju angažmana zajedničke sigurnosne i obrambene politike, misija EUSEC RD Congo:

                           —

                           nastavit će s provedbom reforme FARDC-a i nadzorom nad njom, daljnjim pružanjem strateškog savjetovanja, uključujući u Glavnom inspektoratu, uzimajući u obzir ljudska prava i promicanje ravnopravnosti spolova, uz osiguravanje bliske koordinacije s relevantnim akterima u postupku tranzicije i primopredaji zadaća,

                           —

                           radit će s vojnim tijelima na postizanju održivosti vojnog obrazovnog sustava s naglaskom na školama za časnike i dočasnike te se istodobno pripremati za postupak tranzicije i primopredaju zadaća.

                     Radi ostvarivanja svojih ciljeve misija EUSEC RD Congo djeluje u skladu s parametrima određenima u konceptu za upravljanje krizama i navedenima u planu misije.”.

               2.

               U članku 9. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
               „1.   Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. iznosi 12 600 000 EUR.
               Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. listopada 2011. do 30. rujna 2012. iznosi 13 600 000 EUR.
               Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. iznosi 11 000 000 EUR.
               Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. listopada 2013. do 30. rujna 2014. iznosi 8 455 000 EUR.
               Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. listopada 2014. do 30. lipnja 2015. iznosi 4 600 000 EUR.
               Financijski referentni iznos namijenjen pokrivanju rashoda povezanih s misijom za razdoblje od 1. srpnja 2015. do 30. lipnja 2016. iznosi 2 700 000 EUR.”.

               3.

               Članak 9.a briše se.

               4.

               U članku 17. drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Primjenjuje se do 30. lipnja 2016.”.
         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Primjenjuje se od 1. srpnja 2015.

      Sastavljeno u Luxembourgu 8. lipnja 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  Odluka Vijeća 2010/565/ZVSP od 21. rujna 2010. o misiji Europske unije za pružanje savjetovanja i pomoći pri reformi sigurnosnog sektora u Demokratskoj Republici Kongu (EUSEC RD Congo) (SL L 248, 22.9.2010., str. 59.).

      (2)  Odluka Vijeća 2014/674/ZVSP od 25. rujna 2014. o izmjeni i produljenju Odluke 2010/565/ZVSP o misiji Europske unije za pružanje savjetovanja i pomoći pri reformi sigurnosnog sektora u Demokratskoj Republici Kongu (EUSEC RD Congo) (SL L 282, 26.9.2014., str. 24.).


title: 2011/226/EU: Odluka Komisije od 7. travnja 2011. o produljenju prijelaznog razdoblja za stjecanje poljoprivrednog zemljišta u Latviji  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 66

               HR

               Službeni list Europske unije

               126

         32011D0226

               L 094/31

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 7. travnja 2011.
   o produljenju prijelaznog razdoblja za stjecanje poljoprivrednog zemljišta u Latviji
   (Tekst značajan za EGP)
   (2011/226/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Mađarske, Malte, Poljske, Slovenije i Slovačke,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju Češke, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Mađarske, Malte, Poljske, Slovenije i Slovačke, a posebno poglavlje 3. Priloga VIII.,
   uzimajući u obzir zahtjev Latvije,
   budući da:

               (1)

               U skladu s Aktom o pristupanju iz 2003. Latvija može zadržati na snazi pod uvjetima iz Akta još sedam godina nakon pristupanja tj. do 30. travnja 2011. zabrane u vezi stjecanja poljoprivrednog zemljišta za fizičke i pravne osobe iz drugih države članica EU koje nemaju sjedište, ili nisu registrirane ili nemaju podružnice ni agencije u Latviji. To je privremeni izuzetak od slobodnog kretanja kapitala koji je osiguran člancima 63. do 66. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. To prijelazno razdoblje se može produljiti samo jednom na razdoblje od najviše tri godine.

               (2)

               6. prosinca 2010. Latvija je zatražila produljenje prijelaznog razdoblja u vezi s stjecanjem poljoprivrednog zemljišta za tri godine.

               (3)

               Glavni razlog za prijelazno razdoblje je potreba da se zaštite društveno gospodarski uvjeti za poljoprivredne aktivnosti slijedom uvođenja jedinstvenog tržišta i prijelaza na zajedničku poljoprivrednu politiku u Latviji. Namjena prijelaznog razdoblja je odgovoriti na zabrinutost nastalu zbog mogućeg utjecaja na poljoprivredni sektor kojeg bi liberalizacija stjecanja poljoprivrednog zemljišta mogla imati zbog početnih velikih razlika u cijeni zemljišta i prihoda u usporedbi s Belgijom, Danskom, Njemačkom, Irskom, Grčkom, Španjolskom, Francuskom, Italijom, Luksemburgom, Nizozemskom, Austrijom, Portugalom, Finskom, Švedskom i Ujedinjenom Kraljevinom (dalje u tekstu EU-15). Pored toga svrha prijelaznog razdoblja bila je olakšati postupak vraćanja i privatizacije poljoprivrednog zemljišta poljoprivrednicima. Komisija je već naglasila u svom izvješću od 16. srpnja 2008. o Reviziji prijelaznih mjera za stjecanje poljoprivrednih nekretnina određenih u Aktu o pristupanju iz 2003. (dalje u tekstu Srednjoročna revizija iz 2008.) značaj završetka gore spomenute poljoprivredne reforme do kraja predviđenog prijelaznog razdoblja (1).

               (4)

               Prema podacima Eurostata, cijene poljoprivrednog zemljišta u Latviji su niže od cijena poljoprivrednog zemljišta u EU. Potpuna konvergencija prodajnih cijena poljoprivrednog zemljišta nije bila niti očekivana niti se smatra preduvjetom za okončanje prijelaznog razdoblja. Ipak uočljive razlike u cijenama poljoprivrednog zemljišta između Latvije i EU-15 su takve da mogu ometati neometan napredak prema konvergenciji cijena.

               (5)

               Slično kao u slučaju razina cijena poljoprivrednog zemljišta, podaci Eurostata pokazuju da još postoji raskorak u pogledu BDP-a po glavi stanovnika izmjeren prema standardu kupovne moći u Latviji u odnosu na EU-15. Stoga su postojeće cijene poljoprivrednog zemljišta u Latviji visoke za stanovnike Latvije u odnosu na njihovu kupovnu moć.

               (6)

               Također postoji niska konkurentnost latvijskog poljoprivrednog sektora u usporedbi s poljoprivrednim sektorom u EU-15 i problem je otežan teškoćama u pristupu financijskim sredstvima i visokim kamatnim stopama koje se primjenjuju na komercijalne kreditne linije za stjecanje poljoprivrednog zemljišta (15 % godišnje u 2009. prema podacima koje su dostavila latvijska tijela).

               (7)

               Nadalje prema podacima koje su dostavila latvijska tijela, a temelje se na latvijskoj državnoj geodetskoj službi, od 1. siječnja 2010. poljoprivredna zemljišta predstavljaju 37,7 % ukupnog područja države, a šume pokrivaju 45,8 % područja. U 2007. 62 % poljoprivrednog zemljišta je bilo u vlasništvu poljoprivrednika, a 26, 6 % istog je bilo u najmu. Iako je poljoprivredno zemljište u Latviji već većinom u privatnim rukama, postupak povratka vlasničkih prava i zemljišna reforma na poljoprivrednim područjima još nisu dovršeni.

               (8)

               Nedostatak jasnoće u pogledu vlasničkih prava neizbježno otežava zemljišne transakcije i konsolidaciju poljoprivrednih posjeda. Cijepanje zemljišta na svoj način nadalje doprinosi niskoj konkurentnosti i dovodi do manje tržišno orijentiranih poljoprivrednih gospodarstava. U tom kontekstu podaci Eurostata pokazuju da je u Latviji prosječna površina iskorištenog poljoprivrednog zemljišta po poljoprivrednom gospodarstvu, usprkos postepenoj konsolidaciji zemljišta u tijeku i povećanju od 10 ha na 16 ha po poljoprivrednom gospodarstvu između 2001. i 2007., još uvijek manja nego u drugim državama članicama EU u kojima je prosjek 2007. iznosio na primjer 60 ha u Danskoj, 46 ha u Njemačkoj i 43 ha u Švedskoj.

               (9)

               Nedavna globalna financijska i gospodarska kriza je također negativno utjecala na gospodarstvo Latvije. Manjak potražnje nakon kojeg je slijedio snažan pad prodajnih cijena poljoprivrednih proizvoda u trenutku kad su cijene sirovina ostale na jednakoj visokoj razini kakve su bile u 2008. još su dodatno otežale ionako slabi položaj latvijskih poljoprivrednika u usporedbi s poljoprivrednicima iz EU-15.

               (10)

               U ovom kontekstu može se očekivati, kako predviđaju latvijska tijela, da bi ukidanje ograničenja 1. svibnja 2011. značilo pritisak na cijene zemljišta u Latviji. Stoga postoji prijetnja ozbiljnih smetnji na tržištu poljoprivrednog zemljišta u Latviji nakon završetka prijelaznog razdoblja.

               (11)

               Stoga je potrebno dozvoliti produljenje prijelaznog razdoblja iz poglavlja 3. Priloga VIII. Akta o pristupanju iz 2003. za 3 godine.

               (12)

               Kako bi se tržište u cijelosti pripremilo za liberalizaciju i dalje je od najveće važnosti čak i u teškim gospodarskim okolnostima poticati poboljšanje faktora kao što su kreditne pogodnosti i pogodnosti osiguranja za poljoprivrednike te dovršetak strukturne reforme poljoprivrede tijekom prijelaznog razdoblja, kako je već naglašeno u Srednjoročnoj reviziji iz 2008.

               (13)

               S obzirom da je jedinstveno otvoreno tržište uvijek bilo ključ europskog prosperiteta, povećan dotok stranog kapitala donio bi sa sobom potencijalnu korist također i za poljoprivredno tržište u Latviji. Kako je naglašeno u Srednjoročnoj reviziji iz 2008. strana ulaganja u sektor poljoprivrede bi također imala važne dugoročne učinke na dostupnost kapitala i znanja, na funkcioniranje tržišta zemljištem i na poljoprivrednu produktivnost. Postupno slabljenje ograničenja u pogledu stranog vlasništva tijekom prijelaznog razdoblja bi također doprinijelo pripremi tržišta za potpunu liberalizaciju.

               (14)

               Zbog pravne sigurnosti i kako bi se izbjegle pravne praznine u nacionalnom pravnom sustavu Latvije nakon isteka trenutačnog prijelaznog razdoblja, ova Odluka treba stupiti na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prijelazno razdoblje u vezi stjecanja poljoprivrednog zemljišta u Latviji iz poglavlja 3. Priloga VIII. Aktu o pristupanju iz 2003. produljuje se do 30. travnja 2014.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. travnja 2011.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  COM(2008) 461 final, 16. srpnja 2008.