title: 94/166/EZ: Odluka Vijeća od 10. ožujka 1994. o prihvaćanju Rezolucije br. 47 o uvođenju dodatnog karneta TIR s višim jamstvom, koju je 2. srpnja 1993. donijela Radna skupina Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) nadležna za carinska pitanja u području prometa

text:
               02/Sv. 022

               HR

               Službeni list Europske unije

               69

         31994D0166

               L 076/25

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               10.03.1994.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 10. ožujka 1994.
   o prihvaćanju Rezolucije br. 47 o uvođenju dodatnog karneta TIR s višim jamstvom, koju je 2. srpnja 1993. donijela Radna skupina Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) nadležna za carinska pitanja u području prometa
   (94/166/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 113.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da se Rezolucijom br. 47 predviđaju mjere kojima se osigurava pravilna primjena Konvencije TIR iz 1975. te osigurava više jamstvo za prijevoz određenih vrsta robe kod kojih postoji veći rizik od prijevara na osnovi izbjegavanja plaćanja carinskih i drugih pristojbi;
   budući da je spomenuta Rezolucija s obzirom na njen sadržaj od primarnog značaja za Zajednicu i da ju treba prihvatiti s trenutnim učinkom,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Rezolucija br. 47 o uvođenju dodatnog karneta TIR s višim jamstvom, koju je 2. srpnja 1993. donijela Radna skupina Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) nadležna za carinska pitanja u području prometa, prihvaća se s trenutnim učinkom u ime Zajednice.
   Tekst Rezolucije priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovlašćuje se za imenovanje osobe opunomoćene za obavješćivanje izvršnog tajnika Gospodarske komisije za Europu o prihvaćanju Rezolucije iz članka 1. s trenutnim učinkom od strane Zajednice.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. ožujka 1994.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Y. PAPANTONIOU

   UVOĐENJE DODATNOG KARNETA TIR S VIŠIM JAMSTVOM
   Rezolucija br. 47
   koju je 2. srpnja 1993. donijela Radna skupina UN/ECE za carinska pitanja u području prometa
   RADNA SKUPINA ZA CARINSKA PITANJA U PODRUČJU PROMETA,
   ISTIČUĆI važnost neometanog funkcioniranja Carinske konvencije o međunarodnom prijevozu robe uz primjenu karneta TIR (Konvencija TIR iz 1975.) kako bi se olakšao međunarodni prijevoz robe cestovnim vozilima,
   ZABRINUTA zbog nedavnog porasta broja prijevara, koje bi mogle ugroziti mjere olakšanja prijevoza robe predviđene Konvencijom TIR iz 1975.,
   SVJESNA poteškoća s kojima se suočavaju međunarodne jamstvene udruge prilikom pružanja primjerenih jamstava za robu koja je sa stajališta carine visokorizična,
   SMATRAJUĆI da bi uvođenje karneta TIR s visokim jamstvom za duhan i alkohol u što kraćem roku moglo biti korak ka rješenju tih problema,
   IMAJUĆI U VIDU odredbe Priloga 1. i Priloga 6. napomenu s objašnjenjem 0.8.3. Konvencije TIR iz 1975.,
   ODLUČILA JE jednoglasno o sljedećim privremenim mjerama koje stupaju na snagu prije nego što stupe na snagu odgovarajuće izmjene Konvencije TIR iz 1975., a po mogućnosti u 1994.:

               U slučaju prijevoza alkohola i duhana, čije su pojedinosti dolje navedene, carinskim tijelima se preporuča da povise maksimalni iznos koji mogu potraživati od jamstvene udruge na 200 000 USD;

                           1.

                           nedenaturirani etilni alkohol s volumnim udjelom alkohola 80 % vol ili većim (oznaka HS: 220710);

                           2.

                           nedenaturirani etilni alkohol s volumnim udjelom alkohola manjim od 80 % vol, alkohol, likeri i ostala alkoholna pića; alkoholne mješavine, vrsta koje se rabi za proizvodnju pića (oznaka HS: 2208);

                           3.

                           cigare, kratke cigare i cigarilosi, koji sadrže duhan (oznaka HS: 240210);

                           4.

                           cigarete koje sadrže duhan (oznaka HS: 240220);

                           5.

                           duhan za pušenje, bez obzira sadrži li djelomično ili u cijelosti nadomjeske duhana (HS oznaka: 240310).

               Za gore navedeni prijevoz navedenog alkohola i duhana carinska tijela zahtijevaju podnošenje karneta TIR na čijem su omotu i svim kuponima otisnute riječi „TOBACCO/ALCOHOL” i „TABAC/ALCOOL”. Karneti uz to moraju sadržavati dodatni omot s podacima o kategorijama duhana i alkohola za koje je izdano gore navedeno jamstvo.

               Postojeći karneti TIR „TABAC” koje je potpisao A. Westerink više nisu valjani,

         ZAHTIJEVA od Međunarodne unije za cestovni prijevoz (IRU), od nacionalnih jamstvenih udruga i carinskih tijela da poduzmu sve potrebne korake kako bi se od 1. rujna 1993. uveo karnet TIR „TOBACCO/ALCOHOL”,
   ZAHTIJEVA od ugovornih stranaka Konvencije TIR iz 1975. da do 1. rujna 1993. obavijeste izvršnog tajnika Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) o tome prihvaćaju li karnet TIR „TOBACCO/ALCOHOL”,
   ZAHTIJEVA od izvršnog tajnika Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) da obavijesti sve ugovorne stranke Konvencije TIR iz 1975. o prihvaćanju karneta TIR „TOBACCO/ALCOHOL”.


title: Odluka Vijeća 2004/803/ZVSP od 25. studenog 2004. o početku vojne operacije Europske unije u Bosni i Hercegovini

text:
               18/Sv. 008

               HR

               Službeni list Europske unije

               57

         32004D0803(01)

               L 353/21

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.11.2004.

      ODLUKA VIJEĆA 2004/803/ZVSP
   od 25. studenog 2004.
   o početku vojne operacije Europske unije u Bosni i Hercegovini
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 17.,
   uzimajući u obzir Zajedničku akciju Vijeća 2004/570/ZVSP od 12. srpnja 2004. o vojnoj operaciji Europske unije u Bosni i Hercegovini (1), a posebno njezin članak 5.,
   budući da:

               (1)

               Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda je 9. srpnja 2004. jednoglasno usvojilo Rezoluciju 1551 (2004.) i pozdravilo namjeru Europske unije da od prosinca 2004. pokrene misiju EU-a u Bosni i Hercegovini koja uključuje i vojnu komponentu, u skladu s uvjetima iz pisma ministra vanjskih poslova Irske i predsjednika Vijeća Europske unije Predsjedništvu Vijeća sigurnosti od 29. lipnja 2004. Nadalje, Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda odlučilo je da se sporazumi o statusu snaga iz Dodatka B Prilogu 1.A Mirovnom sporazumu privremeno primjenjuju na predloženu misiju EU-a i njezine snage, uključujući od trenutka njihovog razmještanja u Bosni i Hercegovini, te očekuje suglasnost stranaka tih sporazuma u tom smislu.

               (2)

               Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda jednoglasno je 22. studenog 2004. usvojilo Rezoluciju 1575 (2004.), kojom se, inter alia, ovlašćuju države članice da djelujući preko EU-a ili u suradnji s EU-om uspostave višenacionalne stabilizacijske snage, (EUFOR), za početno planirano razdoblje od 12 mjeseci koje bi bile pravni sljednik SFOR-a te bi pod jedinstvenim zapovjedništvom i nadzorom ispunjavale svoje zadaće u vezi s provedbom Priloga 1.-A i Priloga 2. Mirovnom sporazumu surađujući s prisutnim sjedištem NATO-a, a u skladu s dogovorima NATO-a i EU-a, kako su priopćeni Vijeću sigurnosti, pri čemu se priznaje da će EUFOR u okviru vojnih aspekata Mirovnog sporazuma imati središnju ulogu u stabiliziranju mira, te potvrđuje da se Mirovni sporazum i odredbe njegovih prethodnih odgovarajućih rezolucija u vezi s prisutnošću EUFOR-a i NATO-a primjenjuju na isti način i u istom pogledu kao što su se primjenjivale i na SFOR te da stoga upućivanja u Mirovnom sporazumu, posebno u Prilogu 1.-A i njegovim dodacima, te odgovarajućim rezolucijama koje se odnose na IFOR i/ili SFOR, NATO i NAC odsad vrijede za i prema potrebi se primjenjuju na prisutnost NATO-a, na EUFOR, Europsku uniju te Politički i sigurnosni odbor, odnosno na Vijeće Europske unije.

               (3)

               U skladu s člankom 6. Protokola o stajalištu Danske koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u izradi i provedbi odluka i mjera Europske unije koje imaju implikacije u području obrane. Danska ne sudjeluje ni u financiranju operacije.

               (4)

               Europsko vijeće je 12. i 13. prosinca 2002. u Kopenhagenu usvojilo Izjavu prema kojoj će se dogovori „Berlin plus” i njihova provedba primjenjivati samo na države članice EU-a koje su članice NATO saveza ili „Partnerstva za mir” te koje su slijedom toga sklopile bilateralne sigurnosne sporazume s NATO savezom,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Vojna operacija EU-a u Bosni i Hercegovini, Althea, počinje 2. prosinca 2004.
   Članak 2.
   Zapovjednik operacije EU-a ovlašćuje se da s neposrednim učinkom izda zapovijed o aktiviranju, (Actord), kako bi se izvršio razmještaj snaga prije prijenosa ovlasti, a nakon njihovog dolaska na operativno područje, te za početak misije 2. prosinca 2004.
   Članak 3.
   Ne dovodeći u pitanje članak 17. Zajedničke akcije 2004/570/ZVSP, ova Odluka ostaje na snazi sve dok Vijeće ne odluči okončati vojnu operaciju EU-a u Bosni i Hercegovini.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Članak 5.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. studenoga 2004.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         L. J. BRINKHORST

      (1)  SL L 252, 28.7.2004., str. 10.


title: Odluka Vijeća (EU) 2015/1893 od 5. listopada 2015. o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Republike Madagaskara i Europske zajednice

text:
               22.10.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 277/1

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/1893
   od 5. listopada 2015.
   o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Republike Madagaskara i Europske zajednice
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) i člankom 218. stavkom 7.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 15. studenoga 2007. donijelo Uredbu (EZ) br. 31/2008 o sklapanju Sporazuma o partnerstvu u sektoru ribarstva između Europske zajednice i Republike Madagaskara (1) (dalje u tekstu: „Sporazum”). Postojeći protokol uz Sporazum prestao je važiti 31. prosinca 2014.

               (2)

               Europska unija u pregovorima s Republikom Madagaskarom dogovorila je novi protokol uz Sporazum (dalje u tekstu: „Protokol”) kojim se plovilima Unije dodjeljuju ribolovne mogućnosti u ribolovnoj zoni pod jurisdikcijom Republike Madagaskara.

               (3)

               Protokol je potpisan u skladu s Odlukom Vijeća 2014/929/EU (2) te se privremeno primjenjuje od 1. siječnja 2015.

               (4)

               Člankom 9. Sporazuma osnovan je Zajednički odbor koji je odgovoran za praćenje primjene Sporazuma. Nadalje, u skladu s Protokolom, Zajednički odbor može odobriti određene izmjene Protokola. Radi olakšavanja odobravanja tih izmjena, primjereno je ovlastiti Komisiju, podložno posebnim uvjetima, za njihovo odobravanje na temelju pojednostavnjenog postupka.

               (5)

               Protokol bi trebalo odobriti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Protokol o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Republike Madagaskara i Europske zajednice odobrava se u ime Unije.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća u ime Unije šalje obavijest predviđenu člankom 16. Protokola.
   Članak 3.
   Podložno odredbama i uvjetima navedenima u Prilogu, Komisija je ovlaštena odobriti, u ime Unije, izmjene Protokola u okviru Zajedničkog odbora.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 5. listopada 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         N. SCHMIT

      (1)  SL L 15, 18.1.2008., str. 1.

      (2)  SL L 365, 19.12.2014., str. 6.

      PRILOG

         Opseg ovlaštenja i postupak za utvrđivanje stajališta Unije u okviru Zajedničkog odbora

                  1.

                  Komisija je ovlaštena pregovarati s Republikom Madagaskarom i, prema potrebi te podložno poštovanju točke 3. ovog Priloga, odobriti izmjene Protokola u odnosu na sljedeća pitanja:

                              (a)

                              revidiranje ribolovnih mogućnosti, kao i revidiranje financijskog doprinosa te s tim povezane izmjene Protokola i njegova Priloga, u skladu s člankom 8. stavcima 1. i 2. Protokola;

                              (b)

                              utvrđivanje ribolovnih mogućnosti u skladu s člankom 9. stavkom 6. Protokola;

                              (c)

                              odluku o načinima sektorske potpore u skladu s člankom 6. Protokola;

                              (d)

                              usvajanje mjera u svrhu održivoga gospodarenja ribolovnim resursima obuhvaćenima Protokolom te u pogledu aktivnosti ribarskih plovila Unije, u skladu s člankom 7. stavkom 4. Protokola;

                              (e)

                              prilagodbu odredaba koje se odnose na uvjete za obavljanje ribolova i pravila za primjenu Protokola i njegovih priloga, u skladu s člankom 8. stavkom 3. Protokola.

                  2.

                  U okviru Zajedničkog odbora Unija:

                              (a)

                              djeluje u skladu s ciljevima koje Unija želi postići u okviru zajedničke ribarstvene politike;

                              (b)

                              poštuje zaključke Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike;

                              (c)

                              promiče stajališta usklađena s mjerodavnim pravilima koja su donijele regionalne organizacije za upravljanje ribarstvom.

                  3.

                  Kada se na sastanku Zajedničkog odbora predviđa donošenje odluke o izmjenama Protokola kako je navedeno u točki 1., poduzimaju se mjere potrebne kako bi se osiguralo da stajalište koje će se izraziti u ime Unije uzima u obzir najnovije statističke, biološke i druge relevantne informacije dostavljene Komisiji.
                  U tu svrhu i na temelju tih informacija službe Komisije Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima, dovoljno vremena prije relevantnog sastanka Zajedničkog odbora, šalju na razmatranje i odobrenje dokument koji sadržava pojedinosti o prijedlogu stajališta Unije.
                  U odnosu na pitanja iz točke 1. podtočaka (a) i (b), za odobravanje predviđenog stajališta Unije od strane Vijeća zahtijeva se kvalificirana većina glasova. U ostalim slučajevima stajalište Unije predviđeno u pripremnom dokumentu smatra se odobrenim, osim ako se tomu protivi određeni broj država članica koji predstavlja blokirajuću manjinu tijekom sastanka pripremnog tijela Vijeća ili u roku od dvadeset dana od primitka pripremnog dokumenta, ovisno o tome što nastupi ranije. U slučaju protivljenja, pitanje se upućuje Vijeću.
                  Ako tijekom daljnjih sastanaka, uključujući sastanke na licu mjesta, nije moguće postići dogovor kako bi stajalište Unije uzelo u obzir nove elemente, pitanje se upućuje Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima.

                  4.

                  Komisiju se poziva da pravovremeno poduzme sve mjere potrebne kako bi se osiguralo daljnje postupanje u vezi s odlukom Zajedničkog odbora, uključujući, prema potrebi, objavu relevantne odluke u Službenom listu Europske unije i podnošenje svih prijedloga potrebnih za provedbu te odluke.


title: Odluka Vijeća (EU) 2015/2357 od 10. prosinca 2015. o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Maroka Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
               17.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 331/20

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/2357
   od 10. prosinca 2015.
   o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Maroka Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Europska unija postavila je za jedan od svojih ciljeva promicanje zaštite prava djeteta, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

               (2)

               Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčio njihov što hitniji povratak u državu njihovog mjesta stalnog boravka, kao i osigurati zaštitu prava na viđenje i prava na brigu.

               (3)

               Uredbom (EZ) br. 2201/2003 dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija od 25. listopada 1980. o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece („Konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitniji povratak nezakonito odvedene ili zadržane djece.

               (4)

               Sve države članice Unije stranke su Haške konvencije iz 1980.

               (5)

               Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

               (6)

               Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje između država članica Unije i trećih država mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

               (7)

               Haškom konvencijom iz 1980. određuje se da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izrazile prihvat tog pristupa.

               (8)

               Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti Konvenciji, niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

               (9)

               Na temelju mišljenja 1/13 Suda Europske unije, izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

               (10)

               Maroko je položio svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. 9. ožujka 2010. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Maroko 1. lipnja 2010.

               (11)

               Nekoliko država članica već je prihvatilo pristup Maroka Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Maroku dovela je do zaključka da one države članice koje još nisu prihvatile pristup Maroka mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Maroka prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (12)

               Države članice koje još nisu prihvatile pristup Maroka stoga bi trebale biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Maroka u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom. Kraljevina Belgija, Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Mađarska, Malta, Kraljevina Nizozemska, Rumunjska, Slovačka Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska koje su već prihvatile pristup Maroka Haškoj konvenciji iz 1980. ne bi trebale položiti nove izjave o prihvatu jer postojeće izjave ostaju valjane u skladu s međunarodnim javnim pravom.

               (13)

               Ujedinjena Kraljevina i Irska obvezane su Uredbom (EZ) br. 2201/2003 i sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (14)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice koje to još nisu učinile ovlašćuju se da prihvate pristup Maroka Haškoj konvenciji od 25. listopada 1980. o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece („Haška konvencija iz 1980.”) u interesu Unije.
   2.   Države članice iz stavka 1. najkasnije do 11. prosinca 2016. polažu izjavu o prihvatu pristupa Maroka Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

      „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Maroka Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2015/2357”.

   3.   Svaka država članica obavješćuje Vijeće i Komisiju o polaganju svoje izjave o prihvatu pristupa Maroka te priopćuje Komisiji tekst izjave u roku od dva mjeseca od njezinog polaganja.
   Članak 2.
   One države članice koje su položile svoje izjave o prihvatu pristupa Maroka Haškoj konvenciji iz 1980. prije datuma donošenja ove Odluke ne polažu nove izjave.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena svim državama članicama osim Kraljevini Belgiji, Češkoj Republici, Kraljevini Danskoj, Saveznoj Republici Njemačkoj, Republici Estoniji, Irskoj, Helenskoj Republici, Kraljevini Španjolskoj, Francuskoj Republici, Talijanskoj Republici, Republici Cipru, Republici Latviji, Republici Litvi, Mađarskoj, Malti, Kraljevini Nizozemskoj, Rumunjskoj, Slovačkoj Republici, Republici Finskoj i Kraljevini Švedskoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. prosinca 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         F. BAUSCH

      (1)  Mišljenje od 11. veljače 2015. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003., str. 1.).


title: Odluka br. 568/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o izmjeni Odluke Vijeća 2001/470/EZ o uspostavi Europske pravosudne mreže u građanskim i trgovačkim stvarima

text:
                  19/Sv. 9

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  320

            32009D0568

                  L 168/35

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            ODLUKA br. 568/2009/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
      od 18. lipnja 2009.
      o izmjeni Odluke Vijeća 2001/470/EZ o uspostavi Europske pravosudne mreže u građanskim i trgovačkim stvarima
      EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 61. točke (c) i (d), članak 66. i drugu alineju članka 67. stavka 5.,
      uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
      uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
      u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
      budući da:

                  (1)

                  Europska pravosudna mreža u građanskim i trgovačkim stvarima između država članica (Mreža) uspostavljena je Odlukom Vijeća 2001/47/EZ (3) jer se smatralo da je uspostavljanje područja slobode, sigurnosti i pravde podrazumijevalo potrebu za poboljšanjem, pojednostavljenjem i ubrzanjem učinkovite pravosudne suradnje između država članica te učinkovitog pristupa pravosuđu za osobe koje sudjeluju u prekograničnim sporovima. Datum primjene te Odluke bio je 1. prosinca 2002.

                  (2)

                  Haškim programom o jačanju slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji, koji je Europsko vijeće usvojilo 4. i 5. studenoga 2004. (4), poziva se na jačanje napora s ciljem olakšavanja pristupa pravosuđu i pravosudnoj suradnji u građanskim stvarima. U njemu se poseban naglasak stavlja na učinkovitu provedbu instrumenata koji se odnose na građansko pravosuđe, a koje su usvojili Europski parlament i Vijeće, te promicanje suradnje između pravosudnih djelatnika s ciljem uspostavljanja najbolje prakse.

                  (3)

                  U skladu s člankom 19. Odluke 2001/470/EZ, Komisija je 16. svibnja 2006. predstavila izvješće o radu Mreže. Zaključak izvješća je da je Mreža, iako je općenito ispunila ciljeve određene 2001. godine, još daleko od razvijanja svog punog potencijala.

                  (4)

                  Kako bi se ispunili ciljevi Haškog programa u pogledu poboljšanja pravosudne suradnje i pristupa pravosuđu te kako bi se ostvarilo očekivano povećanje zadaća Mreže u godinama koje slijede, pravni okvir Mreže bi trebao biti prilagođeniji povećanju njezinih načina djelovanja.

                  (5)

                  Od ključne je važnosti ostvariti bolje operativne uvjete za Mrežu u državama članicama putem nacionalnih kontaktnih točaka i time učvrstiti ulogu kontaktnih točaka kako unutar Mreže tako i u odnosu na suce i pravna zanimanja.

                  (6)

                  Države članice s tim bi ciljem trebale ocijeniti koja sredstva trebaju staviti na raspolaganje kontaktnim točkama kako bi one mogle u potpunosti izvršavati svoje dužnosti. Ova odluka ne bi trebala imati utjecaja na unutarnju raspodjelu nadležnosti u državama članicama koja se tiče financiranja aktivnosti nacionalnih članova mreže.

                  (7)

                  S istim ciljem u svakoj državi članici treba/ju postojati kontaktna točka/kontaktne točke koja je/koje su sposobna/sposobne provoditi funkcije koje su joj/im dodijeljene. Ako postoji više kontaktnih točaka, država članica trebala bi osigurati učinkovitu usklađenost između njih.

                  (8)

                  U budućnosti, kada je na temelju instrumenta Zajednice ili međunarodnog instrumenta određena uporaba prava druge države članice, kontaktne točke Mreže bi trebale sudjelovati u obavješćivanju pravosudnih i izvansudskih tijela u državama članicama o sadržaju tog stranog prava.

                  (9)

                  Kontaktne točke trebale bi obrađivati zahtjeve za pravosudnu suradnju brzinom koja je u skladu s općim ciljevima Odluke.

                  (10)

                  Za potrebe računanja rokova kako je predviđeno ovom Odlukom, trebalo bi primjenjivati Uredbu (EEZ, Euratom) br. 1182/71 Vijeća od 3. lipnja 1971. o određivanju pravila koja se primjenjuju na razdoblja, datume i rokove (5).

                  (11)

                  Svrha elektroničkog registra je pružati informacije s ciljem ocjenjivanja rada Mreže i praktične primjene instrumenata Zajednice. On stoga ne bi trebao uključivati sve informacije razmijenjene između kontaktnih točaka.

                  (12)

                  Strukovne udruge koje zastupaju pravosudne djelatnike, posebno odvjetnike, javne bilježnike i sudske ovršitelje koji su izravno uključeni u primjenu instrumenata Zajednice i međunarodnih instrumenata u vezi s građanskim pravosuđem mogu postati članovi Mreže putem njihovih nacionalnih organizacija kako bi doprinijele, s kontaktnim točkama, nekima od posebnih zadaća i aktivnosti Mreže.

                  (13)

                  Kako bi se dalje razvile funkcije Mreže u pogledu pristupa pravosuđu, kontaktne bi točke u državama članicama trebale doprinijeti pružanju javnosti općih informacija, koristeći najprikladnija tehnološka sredstva i na internetskoj stranici ministarstava pravosuđa država članica barem objavljujući poveznicu na internetsku stranicu Mreže i tijela odgovornih za stvarnu primjenu tih instrumenata. Ova se Odluka ne bi smjela tumačiti kao da državama članicama nameće obvezu da javnosti dopuste izravan pristup kontaktnim točkama.

                  (14)

                  Pri provođenju ove Odluke trebalo bi voditi računa o postupnom uvođenju europskog sustava e-pravosuđa, čiji je cilj posebno olakšati pravosudnu suradnju i pristup pravosuđu.

                  (15)

                  Kako bi se poboljšalo uzajamno povjerenje između sudaca u Europskoj uniji i sinergija između uključenih europskih mreža, Mreža bi trebala održavati postojeće odnose s drugim europskim mrežama koje dijele njezine ciljeve, posebno s mrežama pravosudnih institucija i sudaca.

                  (16)

                  Kako bi doprinijela promicanju međunarodne pravosudne suradnje, Mreža bi trebala razviti kontakte s drugim mrežama pravosudne suradnje u svijetu i s međunarodnim organizacijama koje promiču međunarodnu pravosudnu suradnju.

                  (17)

                  Kako bi dopustila redovito praćenje napretka u pogledu ostvarivanja ciljeva iz Odluke Vijeća 2001/470/EZ kako je izmijenjena ovom Odlukom, Komisija bi trebala Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru podnositi izvješća o aktivnostima Mreže.

                  (18)

                  Odluku Vijeća 2001/470/EZ trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način.

                  (19)

                  Budući da ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se zbog opsega ili učinaka ove Odluke može na bolji način ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

                  (20)

                  Ujedinjena Kraljevina i Irska, u skladu s člankom 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, su izrazile želju za sudjelovanjem u donošenju i primjeni ove Odluke.

                  (21)

                  U s skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, nije njome vezana niti podliježe njezinoj primjeni,

            DONIJELI SU OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Odluka 2001/470/ZVSP mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  članak 2. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              stavak 1. mijenja se kako slijedi:

                                          i.

                                          točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

                                                      „(c)

                                                      sudaca za vezu na koje se primjenjuje Zajednička akcija 96/277/PUP od 22. travnja 1996. u pogledu okvira za razmjenu sudaca za vezu, za poboljšanje pravosudne suradnje između država članica Europske unije (*), ako su zaduženi za pravosudnu suradnju u građanskim i trgovačkim stvarima;

                                             (*)  SL L 105, 27.4.1996., str. 1.”;"

                                          ii.

                                          dodaje se sljedeća točka:

                                                      „(e)

                                                      strukovnih udruga koje zastupaju, na nacionalnoj razini u državama članicama, pravosudne djelatnike koji su izravno uključeni u primjenu instrumenata Zajednice i međunarodnih instrumenata u pogledu pravosudne suradnje u građanskim i trgovačkim stvarima.”;

                              (b)

                              u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
                              „Ako kontaktna točka određena na temelju ovog stavka nije sudac, dotične države članice predviđaju učinkovitu vezu s nacionalnim pravosuđem. Kako bi se to omogućilo, država članica može odrediti suca za potporu toj funkciji. Taj sudac je član Mreže.”;

                              (c)

                              umeće se sljedeći stavak:
                              „2a.   Države članice osiguravaju da kontaktne točke imaju dostatna i odgovarajuća sredstva u pogledu osoblja, sredstava i modernih načina komunikacije kako bi na odgovarajući način ispunili svoje zadaće tijela za kontakt.”;

                              (d)

                              umeće se sljedeći stavak:
                              „4a.   Države članice određuju strukovne udruge iz stavka 1. točke (e). One s tim ciljem ishođuju suglasnost dotičnih strukovnih udruga o njihovom sudjelovanju u Mreži.
                              Ako postoji više od jedne udruge koje zastupaju pravnu struku u državi članici, država članica odgovorna je za osiguravanje odgovarajućeg zastupanja te struke u Mreži.”;

                              (e)

                              stavak 5. mijenja se kako slijedi:

                                          i.

                                          uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
                                          „5.   Države članice obavješćuju Komisiju, u skladu s člankom 20., o nazivima i potpunim adresama tijela iz stavaka 1. i 2. ovog članka, navodeći:”;

                                          ii.

                                          točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

                                                      „(c)

                                                      ako je potrebno, njihove posebne funkcije u Mreži, uključujući, u slučaju više od jedne kontaktne točke, njihove posebne odgovornosti.”;

                  2.

                  članak 3. mijenja se kako slijedi:

                              (a)

                              u stavku 1. točka (b) zamjenjuje se sljedećim:

                                          „(b)

                                          olakšavanje učinkovitog pristupa pravosuđu putem mjera kojima se osiguravaju informacije o radu Zajednice i o međunarodnim instrumentima o pravosudnoj suradnji u građanskim i trgovačkim stvarima.”;

                              (b)

                              u stavku 2. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim:

                                          „(b)

                                          učinkovitu i praktičnu primjenu instrumenata Zajednice ili konvencija na snazi između dvaju ili više država članica.
                                          Posebno ako je mjerodavno pravo druge države članice, sudovi tijela odgovornih za dotičnu stvar mogu od Mreže zatražiti informacije o sadržaju tog prava;

                                          (c)

                                          uspostavu, održavanje i promicanje informacijskog sustava za javnost o pravosudnoj suradnji u građanskim i trgovačkim stvarima u Europskoj uniji, o odgovarajućim instrumentima Zajednice i međunarodnim instrumentima te o domaćem pravu država članica, a posebno o pristupu pravosuđu.
                                          Glavni izvor informacija su internetske stranice Mreže koje sadržavaju ažurirane informacije na svim službenim jezicima institucija Unije.”;

                  3.

                  članak 5. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                  „2.   Kontaktne točke posebno:

                              (a)

                              osiguravaju da lokalna pravosudna tijela dobivaju opće informacije o instrumentima Zajednice i međunarodnim instrumentima koji se odnose na pravosudnu suradnju u građanskim i trgovačkim stvarima. One posebno osiguravaju da su lokalna pravosudna tijela bolje upoznata s Mrežom, uključujući internetsku stranicu Mreže;

                              (b)

                              dostavljaju drugim kontaktnim točkama, tijelima iz članka 2. stavka 1. točaka (b) do (d) i lokalnim pravosudnim tijelima u svojim državama članicama sve informacije potrebne za ispravno odvijanje pravosudne suradnje između država članica u skladu s člankom 3., kako bi im pomogla da učinkovito pripreme zahtjeve za pravosudnu suradnju i uspostave najprikladnije izravne kontakte;

                              (c)

                              dostavljaju sve informacije kako bi se olakšala primjena prava druge države članice koje je mjerodavno na temelju instrumenta Zajednice ili međunarodnog instrumenta. S tim ciljem, kontaktna točka kojoj je upućen takav zahtjev može se osloniti na potporu bilo kojeg drugog tijela u svojoj državi članici iz članka 2. radi dostavljanja zatraženih informacija. Informacije sadržane u odgovoru nisu obvezujuće za kontaktnu točku, konzultirana tijela ili tijelo koje je podnijelo zahtjev;

                              (d)

                              traže rješenja za poteškoće koje se javljaju u vezi sa zahtjevima za pravosudnu suradnju, ne dovodeći u pitanje stavak 4. ovog članka niti članak 6.;

                              (e)

                              olakšavaju koordinaciju obrade zahtjeva za pravosudnu suradnju u odgovarajućoj državi članici, posebno ako se veći broj zahtjeva pravosudnih tijela te države članice mora izvršiti u drugoj državi članici;

                              (f)

                              putem internetske stranice Mreže doprinose općem informiranju javnosti o pravosudnoj suradnji u građanskim i trgovačkim stvarima u Europskoj uniji, o odgovarajućim instrumentima Zajednice i međunarodnim instrumentima te o domaćem pravu država članica, a posebno o pristupu pravosuđu;

                              (g)

                              surađuju pri organizaciji sastanaka iz članka 9. i sudjeluju na njima;

                              (h)

                              pomažu kod pripreme i ažuriranja informacija iz glave III., a posebno u vezi s informacijskim sustavom za javnost, u skladu s propisima iz te glave;

                              (i)

                              osiguravaju koordinaciju između članova Mreže na nacionalnoj razini;

                              (j)

                              izrađuju dvogodišnje izvješće o njihovim aktivnostima, uključujući, prema potrebi, najbolje prakse u Mreži, podnose ga na sastanku članova Mreže i posebnu pažnju posvećuju mogućim poboljšanjima u Mreži.”;

                  4.

                  umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 5.a
                  Strukovne udruge
                  1.   Kako bi doprinijele ostvarivanju zadaća predviđenih člankom 3., kontaktne točke imaju odgovarajuće kontakte sa strukovnim udrugama iz članka 2. stavka 1. točke (e), u skladu s pravilima koja treba odrediti svaka država članica.
                  2.   Kontakti iz stavka 1. posebno mogu uključivati sljedeće aktivnosti:

                              (a)

                              razmjenu iskustava i informacija u pogledu učinkovite i praktične primjene instrumenata Zajednice i međunarodnih instrumenata;

                              (b)

                              suradnju u pripremi i ažuriranju obavijesti iz članka 15.;

                              (c)

                              sudjelovanje strukovnih udruga na odgovarajućim sastancima.

                        3.   Strukovne udruge od kontaktnih točaka ne traže informacije koje se odnose na pojedinačne slučajeve.”;

                  5.

                  u članku 6. stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
                  „U skladu s postupcima koje treba odrediti, svaka država članica s tim ciljem osigurava da kontaktna točka/kontaktne točke i nadležna tijela imaju sredstva za održavanje redovitih sastanaka.”;

                  6.

                  članak 7. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Za olakšavanje praktičnog djelovanja Mreže, svaka država članica osigurava da kontaktne točke imaju odgovarajuće poznavanje službenog jezika institucija Unije, osim vlastitoga, budući da moraju biti sposobna za komuniciranje s kontaktnim točkama u drugim državama članicama.”;

                  7.

                  Članak 8. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 8.
                  Obrada zahtjevâ za pravosudnu suradnju
                  1.   Kontaktne točke bez odgađanja odgovaraju na sve zahtjeve koji su im podneseni, a najkasnije u roku od petnaest dana od zaprimanja zahtjeva. Ako kontaktna točka ne može odgovoriti na zahtjev u tom roku, ona o tome kratko obavješćuje podnositelja zahtjeva, navodeći koliko vremena smatra potrebnim za odgovor, pri čemu to razdoblje, u pravilu, ne prelazi trideset dana.
                  2.   Kako bi što učinkovitije i što brže odgovorile na zahtjeve iz stavka 1., kontaktne točke koriste najprikladnija tehnološka sredstva koja im na raspolaganje stave države članice.
                  3.   Komisija vodi siguran sigurni elektronički registar s ograničenim pristupom, zahtjeva za pravosudnu suradnju i odgovora iz članka 5. stavka 2. točaka (b), (c), (d) i (e). Kontaktne točke osiguravaju da se informacije potrebne za uspostavu i rad tog registra redovito dostavljaju Komisiji.
                  4.   Komisija najmanje jednom u svakih šest mjeseci dostavlja kontaktnim točkama statističke podatke o zahtjevima za pravosudnu suradnju i odgovorima iz stavka 3.”;

                  8.

                  Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 9.
                  Sastanci kontaktnih točaka
                  1.   Kontaktne točke Mreže sastaju se najmanje jednom svakih šest mjeseci, u skladu s člankom 12.
                  2.   Svaku državu članicu na tim sastancima predstavlja jedna ili više kontaktnih točki, u čijoj pratnji mogu biti drugi članovi Mreže ali ne više od šest predstavnika po državi članici.”;

                  9.

                  umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 11.a
                  Sudjelovanje promatračâ na sastancima Mreže
                  1.   Ne dovodeći u pitanje članak 1. stavak 2., Danska može biti zastupana na sastancima iz članaka 9. i 11.
                  2.   Zemlje pristupnice i zemlje kandidatkinje mogu biti pozvane nazočiti tim sastancima kao promatrači. Treće zemlje koje su stranke međunarodnih sporazuma o pravosudnoj suradnji u građanskim i trgovačkim stvarima koje je sklopila Zajednica mogu također biti pozvane nazočiti određenim sastancima Mreže kao promatrači.
                  3.   Svaku državu promatrača na sastancima mogu zastupati jedna ili više osoba ali ni u kojem slučaju ne može biti više od tri predstavnika po državi.”;

                  10.

                  umeće se sljedeći članak na kraju glave II.:
                  „Članak 12.a
                  Odnosi s drugim mrežama i međunarodnim organizacijama
                  1.   Mreža održava odnose i dijeli iskustva i najbolje prakse s drugim europskim mrežama koje dijele njezine ciljeve, kao što je Europska pravosudna mreža u kaznenim stvarima. Mreža također održava odnose s Europskom mrežom pravosudnih škola s ciljem promicanja, prema potrebi i ne dovodeći u pitanje nacionalne prakse, osposobljavanja u pogledu pravosudne suradnje u građanskim i trgovačkim stvarima za potrebe lokalnih pravosudnih tijela država članica.
                  2.   Mreža održava odnose s Europskom mrežom centara za zaštitu potrošača (mreža EMP). Posebno, kako bi dostavila sve opće informacije o djelovanju instrumenata Zajednice i međunarodnih instrumenata za olakšavanje pristupa potrošača pravosuđu, kontaktne točke Mreže na raspolaganju su članovima mreže EMP.
                  3.   Kako bi ispunila svoje odgovornosti na temelju članka 3. u pogledu međunarodnih instrumenata koji se odnose na pravosudnu suradnju u građanskim i trgovačkim stvarima, Mreža održava kontakt i razmjenjuje iskustva s drugim mrežama pravosudne suradnje koje su uspostavile treće zemlje i s međunarodnim organizacijama koje promiču međunarodnu pravosudnu suradnju.
                  4.   Komisija, u bliskoj suradnji s Predsjedništvom Vijeća, i države članice odgovorne su za provedbu odredaba ovog članka.”;

                  11.

                  naslov glave III. zamjenjuje se sljedećim:

                  12.

                  u članku 13. stavku 1. dodaje se sljedeća točka:

                              „(c)

                              informacije iz članka 8.”;

                  13.

                  umeće se sljedeći članak:
                  „Članak 13.a
                  Pružanje općih informacija javnosti
                  Mreža doprinosi pružanju javnosti općih informacija, koristeći najprikladnija tehnološka sredstva kako bi javnost izvijestila o sadržaju i djelovanju instrumenata Zajednice ili međunarodnih instrumenata o pravosudnoj suradnji u građanskim i trgovačkim stvarima.
                  S tim ciljem i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 18., kontaktne točke upoznaju javnost s informacijskim sustavom iz članka 14.”;

                  14.

                  u članku 17. stavku 4. točka (b) zamjenjuje se sljedećim:

                              „(b)

                              organizira prijevode na službene jezike institucija Unije informacija o odgovarajućim aspektima prava i postupaka Zajednice, uključujući o sudskoj praksi Zajednice, i općih stranica informacijskog sustava i obavijesti iz članka 15. te ih postavlja na internetsku stranicu posvećenu Mreži.”;

                  15.

                  u članku 18. točki 4. riječ „postupno” briše se;

                  16.

                  članak 19. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 19.
                  Izvješćivanje
                  Najkasnije 1. siječnja 2014. i svake tri godine nakon tog datuma, Komisija Europskome parlamentu, Vijeću te Europskom gospodarskom i socijalnom odboru podnosi izvješće o aktivnostima Mreže. Ako je potrebno, uz to izvješće se prilažu prijedlozi o prilagodbama ove Odluke i ono uključuje informacije o aktivnostima Mreže s ciljem napretka pri oblikovanju, razvoju i provedbi europskog e-pravosuđa, posebno sa stajališta olakšavanja pristupa pravosuđu.”;

                  17.

                  članak 20. zamjenjuje se sljedećim:
                  „Članak 20.
                  Obavješćivanje
                  Najkasnije do 1. srpnja 2010. države članice obavješćuju Komisiju o informacijama iz članka 2. stavka 5.”.

            Članak 2.
      Stupanje na snagu
      Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
      Primjenjuje se od 1. siječnja 2011., osim članka 1. točaka (1) (e) i (17.), koji se primjenjuju od datuma obavješćivanja o ovoj Odluci država članica kojima je ona upućena.
      Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2009.

               Za Europski parlament

               Predsjednik

            H.-G. PÖTTERING

               Za Vijeće

               Predsjednik

            Š. FÜLE

         (1)  Mišljenje od 3. listopada 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu).

         (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 16. prosinca 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 4. lipnja 2009.

         (3)  SL L 174, 27.6.2001., str. 25.

         (4)  SL C 53, 3.3.2005., str. 1.

         (5)  SL L 124, 8.6.1971., str. 1.


title: 2009/574/EZ: Odluka Vijeća od 28. studenoga 2008. o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Barbadosa, Belizea, Republike Côte d’Ivoire, Republike Fidži, Republike Gvajane, Jamajke, Republike Kenije, Republike Konga, Republike Madagaskara, Republike Malavija, Republike Mauricijusa, Republike Mozambika, Republike Surinama, Kraljevine Svazija, Svetog Kristofora i Nevisa, Ujedinjene Republike Tanzanije, Republike Trinidada i Tobagoa, Republike Ugande, Republike Zambije i Republike Zimbabvea o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za razdoblja isporuke 2006./2007., 2007./2008., 2008./2009. i od 1. srpnja 2009. do 30. rujna 2009. i o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Republike Indije o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za ista razdoblja isporuke

text:
               11/Sv. 062

               HR

               Službeni list Europske unije

               185

         32009D0574

               L 198/39

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               28.11.2008.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 28. studenoga 2008.
   o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Barbadosa, Belizea, Republike Côte d’Ivoire, Republike Fidži, Republike Gvajane, Jamajke, Republike Kenije, Republike Konga, Republike Madagaskara, Republike Malavija, Republike Mauricijusa, Republike Mozambika, Republike Surinama, Kraljevine Svazija, Svetog Kristofora i Nevisa, Ujedinjene Republike Tanzanije, Republike Trinidada i Tobagoa, Republike Ugande, Republike Zambije i Republike Zimbabvea o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za razdoblja isporuke 2006./2007., 2007./2008., 2008./2009. i od 1. srpnja 2009. do 30. rujna 2009. i o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Republike Indije o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za ista razdoblja isporuke
   (2009/574/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 133., u vezi s prvom rečenicom prvoga podstavka članka 300. stavka 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Provedba Protokola 3. o šećeru iz AKP-a koji je priložen Prilogu V. Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ (1) i Sporazuma između Europske ekonomske zajednice i Republike Indije o šećeru (2) od šećerne trske provodi se u skladu s člankom 1. stavkom 2. svakog od ovih sporazuma, u okviru upravljanja zajedničkom organizacijom tržišta šećera.

               (2)

               Primjereno je odobriti sporazume u obliku razmjene pisama između Zajednice i, s jedne strane, država koje se navode u Protokolu i, s druge strane, Republike Indije o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za razdoblja isporuke 2006./2007., 2007./2008., 2008./2009. i od 1. srpnja 2009. do 30. rujna 2009.,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovim se u ime Zajednice odobravaju Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Barbadosa, Belizea, Republike Côte d’Ivoire, Republike Fidži, Republike Gvajane, Jamajke, Republike Kenije, Republike Konga, Republike Madagaskara, Republike Malavija, Republike Mauricijusa, Republike Mozambika, Republike Surinama, Kraljevine Svazija, Svetog Kristofora i Nevisa, Ujedinjene Republike Tanzanije, Republike Trinidada i Tobagoa, Republike Ugande, Republike Zambije i Republike Zimbabvea o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za razdoblja isporuke 2006./2007., 2007./2008., 2008./2009. i od 1. srpnja 2009. do 30. rujna 2009. i Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske zajednice i Republike Indije o zajamčenim cijenama šećera od šećerne trske za razdoblja isporuke 2006./2007., 2007./2008., 2008./2009. i od 1. srpnja 2009. do 30. rujna 2009.
   Tekst ovih sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ovim se predsjednik Vijeća ovlašćuje odrediti osobu(-e) ovlaštenu(-e) potpisati sporazume kako bi oni obvezivali Zajednicu.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. studenoga 2008.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. BARNIER

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (2)  SL L 190, 23.7.1975., str. 36.


title: Odluka Političkog i sigurnosnog odbora (ZVSP) 2017/1780 od 18. rujna 2017. o imenovanju voditelja misije ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/1/2017)

text:
               30.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 253/37

         ODLUKA POLITIČKOG I SIGURNOSNOG ODBORA (ZVSP) 2017/1780
   od 18. rujna 2017.
   o imenovanju voditelja misije ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/1/2017)
   POLITIČKI I SIGURNOSNI ODBOR,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 38. treći stavak,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/219/ZVSP od 15. travnja 2014. o misiji ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) (1), a posebno njezin članak 7. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Na temelju Odluke 2014/219/ZVSP Politički i sigurnosni odbor (PSO) ovlašten je, u skladu s člankom 38. trećim stavkom Ugovora, donositi odgovarajuće odluke u svrhu izvršavanja političkog nadzora nad misijom EUCAP Sahel Mali i njezina strateškog usmjeravanja, uključujući odluku o imenovanju voditelja misije.

               (2)

               PSO je 26. svibnja 2014. donio Odluku EUCAP Sahel Mali/1/2014 (2) kojom je g. Albrecht CONZE imenovan voditeljem misije EUCAP Sahel Mali od 26. svibnja 2014. do 14. siječnja 2015.

               (3)

               Mandat g. Albrechta CONZEA kao voditelja misije EUCAP Sahel Mali produljen je nekoliko puta, posljednji put Odlukom PSO-a EUCAP Sahel Mali/2/2016 (3), kojom je njegov mandat kao voditelja misije EUCAP Sahel Mali produljen do 14. srpnja 2017.

               (4)

               Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku predložio je 15. rujna 2017. imenovanje g. Philippea RIA voditeljem misije EUCAP Sahel Mali od 1. listopada 2017. do 14. siječnja 2018.,

         DONIO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   G. Philippe RIO imenuje se voditeljem misije ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) od 1. listopada 2017. do 14. siječnja 2018.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. rujna 2017.

            Za Politički i sigurnosni odbor

            Predsjednik

         W. STEVENS

      (1)  SL L 113, 16.4.2014., str. 21.

      (2)  Odluka Političkog i sigurnosnog odbora 2014/310/ZVSP od 26. svibnja 2014. o imenovanju voditelja misije ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/1/2014) (SL L 164, 3.6.2014., str. 43.).

      (3)  Odluka Političkog i sigurnosnog odbora (ZVSP) 2016/2381 od 14. prosinca 2016. o produljenju mandata voditelja misije ZSOP-a Europske unije u Maliju (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/2/2016) (SL L 352, 23.12.2016., str. 59.).


title: 2014/415/EU: Odluka Vijeća od 24. lipnja 2014. o aranžmanima Unije za provedbu klauzule solidarnosti

text:
               1.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 192/53

         ODLUKA VIJEĆA
   od 24. lipnja 2014.
   o aranžmanima Unije za provedbu klauzule solidarnosti

      (2014/415/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 222. stavak 3. prvu rečenicu,
   uzimajući u obzir zajednički prijedlog Europske komisije i Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Ova se Odluka odnosi na provedbu od strane Unije članka 222. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) („klauzula solidarnosti”). Ona se ne odnosi na provedbu klauzule solidarnosti od strane država članica u skladu s člankom 222. stavkom 2. UFEU-a. U skladu s Izjavom (br. 37.) o članku 222. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, država članica može odabrati najprimjerenije sredstvo za ispunjenje svoje obveze solidarnosti prema drugoj državi članici.

               (2)

               Prema članku 222. stavku 1. UFEU-a Unija i države članice zajednički djeluju u duhu solidarnosti ako je neka država članica meta terorističkog napada, žrtva prirodne nepogode ili nesreće izazvane ljudskim djelovanjem. Trebalo bi težiti usklađenosti i komplementarnosti djelovanja Unije i djelovanja država članica u korist bilo koje države članice koja se poziva na klauzulu solidarnosti te kako bi se izbjeglo udvostručavanje napora. S obzirom na to da se države članice trebaju međusobno koordinirati u Vijeću kako bi ispunile vlastite obveze solidarnosti u skladu s člankom 222. stavkom 2. UFEU-a, prikladno je imati aranžmane za koordinaciju u Vijeću u odnosu na provedbu klauzule solidarnosti od strane Unije.

               (3)

               Aranžmani za koordinaciju u Vijeću trebali bi se oslanjati na integrirane aranžmane EU-a za politički odgovor na krize (IPCR) koje je odobrilo Vijeće 25. lipnja 2013., a koji navode da IPCR također treba poduprijeti aranžmane za provedbu klauzule solidarnosti. Primjereno je da Vijeće prilagodi aranžmane za IPCR, posebno u slučaju preispitivanja.

               (4)

               Provedba klauzule solidarnosti od strane Unije trebala bi se oslanjati na postojeće instrumente u mjeri u kojoj je to moguće, trebala bi povećati učinkovitost jačanjem koordinacije i izbjegavanjem udvostručavanja, funkcionirati bez dodatnih resursa, osiguravati jednostavne i jasne dodirne točke za države članice na razini Unije te poštovati nadležnosti dodijeljene svakoj instituciji i službi Unije.

               (5)

               Klauzula solidarnosti poziva Uniju da pokrene sve instrumente kojima raspolaže. Relevantni instrumenti uključuju Strategiju unutarnje sigurnosti Europske unije, Mehanizam Europske unije za civilnu zaštitu uspostavljen Odlukom br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (1) („Mehanizam Unije”), Odluku br. 1082/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća (2) i strukture razvijene u okviru zajedničke sigurnosne i obrambene politike (ZSOP).

               (6)

               Područje primjene aranžmana Unije za provedbu klauzule solidarnosti trebalo bi jasno definirati.

               (7)

               Što se tiče borbe protiv terorizma, strateški okvir djelovanja Unije je Strategija Europske unije za borbu protiv terorizma. Uspostavljeni su razni instrumenti, poput instrumenata koji jačaju zaštitu kritične infrastrukture u energetici i transportu (3). Također su poduzeta djelovanja nakon Komunikacije Komisije pod nazivom „Protuteroristička politika EU-a: glavna postignuća i budući izazovi”, primjerice djelovanja kojima se poboljšava suradnja između tijela kaznenog progona, jača sprečavanje radikalizacije, posebno uspostavom Mreže za osvješćivanje o radikalizaciji, i teroristima ograničuje pristup sredstvima kao i eksplozivima (4) te kemijskim, biološkim, radiološkim i nuklearnim materijalima, kao i djelovanja kojima se poboljšava sigurnost eksploziva.

               (8)

               Trebalo bi definirati mehanizam pozivanja i mehanizam postupnog ukidanja za aranžmane u okviru ove Odluke na razini Unije, na temelju političkog zahtjeva na visokoj razini dotične države članice i uz potporu jedinstvene ulazne točke na razini Unije.

               (9)

               Aranžmanima odgovora na razini Unije trebala bi se poboljšati učinkovitost pojačanom koordinacijom na temelju postojećih instrumenata.

               (10)

               Cilj je Mehanizma Unije jačanje suradnje između država članica i Unije te olakšavanje koordinacije u području civilne zaštite. Odlukom br. 1313/2013/EU uspostavljen je Koordinacijski centar za odgovor na hitne situacije („ERCC”) koji osigurava operativni kapacitet 24 sata dnevno 7 dana u tjednu te je na raspolaganju državama članicama i Komisiji za ostvarivanje ciljeva Mehanizma Unije.

               (11)

               Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) ima na raspolaganju strukture s obavještajnim i vojnim stručnim znanjem, kao i mrežu delegacija koje također mogu doprinijeti odgovoru na prijetnje ili katastrofe na državnom području država članica ili na krize koje imaju vanjsku dimenziju. Ovisno o krizi, ostale strukture i agencije Unije u području zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP) uključujući ZSOP trebale bi osigurati, prema potrebi, doprinose u skladu s relevantnim odredbama prava Unije.

               (12)

               Kada je to potrebno i izvedivo s obzirom na žurnost, aranžmani odgovora na razini Unije trebali bi se nadopuniti donošenjem pravnih akata ili izmjenom postojećih akata u skladu s relevantnim odredbama Ugovorâ.

               (13)

               Ova odluka neće imati obrambene implikacije. U slučaju da kriza zahtijeva djelovanje ZVSP-a i ZSOP-a, odluku bi trebalo donijeti Vijeće u skladu s relevantnim odredbama Ugovorâ.

               (14)

               Ovom Odlukom ne dovodi se u pitanje članak 42. stavak 7. Ugovora o Europskoj uniji.

               (15)

               Komunikacijom Komisije pod nazivom „Strategija unutarnje sigurnosti EU-a na djelu: pet koraka prema sigurnijoj Europi” za cilj je postavljeno jačanje otpornosti Unije na krize i katastrofe nizom djelovanja, uključujući potpunim iskorištavanjem klauzule solidarnosti. Kako podsjeća Vijeće u svojim zaključcima od 24. i 25. veljače 2011., jačanje otpornosti Europe na krize i katastrofe od ključne je važnosti za daljnje jačanje slobode, sigurnosti i pravde u Uniji.

               (16)

               Europsko vijeće treba redovito procjenjivati prijetnje s kojima se suočava Unija kako bi se Uniji i njezinim državama članicama omogućilo učinkovito djelovanje. Na zahtjev Europskog vijeća trebalo bi izraditi izvješća o određenim prijetnjama.

               (17)

               U skladu s člankom 346. stavkom 1. točkom (a) UFEU-a nijedna država članica nije obvezna davati informacije ako smatra da bi njihovo otkrivanje bilo suprotno osnovnim interesima njezine sigurnosti.

               (18)

               Europski parlament 22. studenoga 2012. usvojio je rezoluciju 2012/2223 pod nazivom „Klauzule o uzajamnoj obrani i solidarnosti EU-a: političke i operativne dimenzije”.

               (19)

               Ovom Odlukom poštuju se temeljna prava i načela priznata u Povelji Europske unije o temeljnim pravima i trebala bi se primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.

               (20)

               S obzirom na to da cilj ove Odluke, to jest provedbu klauzule solidarnosti od strane Unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Opći cilj i predmet
   1.   Ovom se Odlukom utvrđuju pravila i postupci za provedbu od strane Unije članka 222. UFEU-a („klauzula solidarnosti”).
   2.   Kako bi se osigurala usklađenost i komplementarnost djelovanja Unije i država članica, Vijeće na političkoj razini provodi koordinaciju odgovora na pozivanje na klauzulu, koristeći aranžmane za IPCR. Potporu djelovanju aranžmana za IPCR pružaju Glavno tajništvo Vijeća, Komisija i ESVD.
   3.   Aranžmani na razini Unije temelje se na postojećim mehanizmima u Vijeću, Komisiji, ESVD-u i agencijama Unije za pružanje informacija i potpore. Gdje je relevantno, Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (VP) i ESVD doprinose poduzimanjem inicijativa i pružanjem relevantnih informacija i potpore u području nadležnosti VP-a.
   4.   Relevantni instrumenti Unije i aranžmani za IPCR slijede vlastite postupke i mogu biti aktivni prije pozivanja i nakon postupnog ukidanja odgovora u okviru ove Odluke.
   5.   Aranžmani iz ove Odluke poboljšavaju učinkovitost pojačanom koordinacijom između odgovora Unije i država članica.
   Članak 2.
   Područje primjene
   1.   U slučaju terorističkog napada ili prirodne nepogode ili nesreće izazvane ljudskim djelovanjem, bez obzira na to jesu li nastali na državnom području država članica ili izvan njega, ova se Odluka primjenjuje:

               (a)

               na državnom području država članica na koje se primjenjuju Ugovori, to jest kopnu, unutarnjim vodama, teritorijalnom moru i zračnom prostoru;

               (b)

               kada zahvaća infrastrukturu (poput priobalnih naftnih i plinskih postrojenja) koja se nalazi u teritorijalnom moru, isključivom gospodarskom pojasu ili epikontinentalnom pojasu države članice.

         Pri korištenju aranžmana u okviru ove Odluke, a posebno pri mobiliziranju instrumenata s kojima raspolaže, Unija je obvezana međunarodnim pravom i ne zadire u prava država koje nisu države članice.
   2.   Ova Odluka nema obrambene implikacije.
   Članak 3.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „katastrofa” znači svaka situacija koja ima ili može imati ozbiljne učinke na ljude, okoliš ili imovinu, uključujući kulturnu baštinu;

               (b)

               „teroristički napad” znači kazneno djelo terorizma prema definiciji iz Okvirne odluke Vijeća 2002/475/PUP (5);

               (c)

               „kriza” znači katastrofa ili teroristički napad tako širokog učinka ili političkog značaja da zahtijeva pravodobno usklađivanje politike i odgovor na političkoj razini Unije;

               (d)

               „odgovor” znači svako djelovanje poduzeto u slučaju katastrofe ili terorističkog napada radi uklanjanja njegovih neposrednih štetnih posljedica.

         Članak 4.
   Pozivanje na klauzulu solidarnosti
   1.   U slučaju katastrofe ili terorističkog napada pogođena država članica može se pozvati na klauzulu solidarnosti ako, nakon što je iskoristila mogućnosti koje joj nude postojeća sredstva i alati na nacionalnoj razini i na razini Unije, smatra da kriza jasno nadilazi kapacitete za odgovor koji su joj na raspolaganju.
   2.   Politička tijela pogođene države članice upućuju svoje pozivanje predsjedništvu Vijeća. Pozivanje se upućuje i predsjedniku Europske komisije putem ERCC-a.
   Članak 5.
   Aranžmani odgovora na razini Unije
   1.   Nakon pozivanja na klauzulu solidarnosti Vijeće osigurava političko i strateško usmjeravanje odgovora Unije na pozivanje na klauzulu solidarnosti, u potpunosti vodeći računa o nadležnosti Komisije i VP-a. U tu svrhu predsjedništvo Vijeća odmah aktivira aranžmane za IPCR, ako već nisu u uporabi, te na taj način obavješćuje sve države članice o pozivanju na klauzulu solidarnosti.
   2.   Istodobno, te u skladu s člankom 1. stavkom 3., Komisija i VP:

               (a)

               utvrđuju sve relevantne instrumente Unije koji na najbolji način mogu doprinijeti odgovoru na krizu, uključujući sektorske, operativne, političke ili financijske instrumente i strukture te poduzimaju sve potrebne mjere predviđene tim instrumentima;

               (b)

               utvrđuju vojne kapacitete koji na najbolji način mogu doprinijeti odgovoru na krizu uz potporu Vojnog stožera EU-a;

               (c)

               utvrđuju i predlažu upotrebu instrumenata i resursa koji su pod nadležnošću agencija Unije i koji na najbolji način mogu doprinijeti odgovoru na krizu;

               (d)

               savjetuju Vijeće o tome jesu li postojeći instrumenti dovoljni za pomoć pogođenoj državi članici nakon pozivanja na klauzulu solidarnosti;

               (e)

               izrađuju redovna integrirana izvješća o svijesti o situaciji i analizi radi obavješćivanja i potpore koordinaciji i donošenju odluka na političkoj razini u Vijeću, u skladu s člankom 6. ove Odluke.

         3.   Prema potrebi, te u skladu s člankom 1. stavkom 3., Komisija i VP podnose prijedloge Vijeću, a posebno u pogledu:

               (a)

               odluka o izvanrednim mjerama koje nisu predviđene postojećim instrumentima;

               (b)

               zahtjeva za vojne kapacitete koji nadilaze postojeće aranžmane o civilnoj zaštiti; ili

               (c)

               mjera koje podupiru brzi odgovor država članica.

         4.   Koristeći aranžmane za IPCR, predsjedništvo Vijeća osigurava usklađenost postupanja u Vijeću i sveukupnog odgovora na političkoj razini Unije, uključujući u pogledu izrade i ažuriranja prijedlogâ za djelovanje, pritom poštujući pravo inicijative Komisije i VP-a u okviru njihovih područja nadležnosti. Pri tome predsjedništvo podupiru i savjetuju Glavno tajništvo Vijeća, Komisija i ESVD te, u slučaju terorističkih napada, koordinator EU-a za borbu protiv terorizma. Ovisno o krizi, strukture i agencije Unije u području ZVSP-a/ZSOP-a osiguravaju, prema potrebi, doprinose u skladu s relevantnim odredbama prava Unije.
   5.   Predsjedništvo Vijeća obavješćuje predsjednika Europskog vijeća i predsjednika Europskog parlamenta o pozivanju na klauzulu solidarnosti i o svim glavnim događajima.
   6.   Nakon pozivanja na klauzulu solidarnosti ERCC djeluje kao neprekidna središnja kontaktna točka na razini Unije s nadležnim tijelima država članica i drugim dionicima, ne dovodeći u pitanje postojeće odgovornosti unutar Komisije i VP-a te postojeće informacijske mreže. ERCC olakšava izradu integriranih izvješća o svijesti o situaciji i analizi (ISAA), u suradnji sa Situacijskom sobom EU-a i drugim kriznim centrima Unije, u skladu s člankom 6. ove Odluke.
   Članak 6.
   Integrirana izvješća o svijesti o situaciji i analizi
   Izvješća ISAA prilagođena su potrebama političke razine Unije koju određuje predsjedništvo Vijeća i omogućuju, unutar Vijeća, strateški pregled stanja, u skladu s aranžmanima za IPCR. Takva izvješća objedinjuju potvrđene doprinose koje su dobrovoljno stavile na raspolaganje države članice, Komisija, ESVD i relevantne agencije Unije, kao i relevantne međunarodne organizacije. U slučaju pozivanja u pogledu terorističkih napada, obavještajne analize i kratka izvješća obrađuju se zasebno kroz postojeće kanale.
   Članak 7.
   Postupno ukidanje
   Postupno ukidanje odgovora u okviru ove Odluke slijedi isti postupak kako je predviđeno u članku 4. stavku 2. Kada država članica koja se pozvala na klauzulu solidarnosti smatra da više nema potrebe da pozivanje ostane aktivno, ona to naznačuje bez odgode.
   Članak 8.
   Procjena prijetnje na razini Unije
   1.   Radi redovne procjene prijetnji s kojima se suočava Unija Europsko vijeće može zatražiti od Komisije i VP-a te agencija Unije, prema potrebi, da izrade izvješća o određenim prijetnjama.
   2.   Osim ako Europsko vijeće drukčije odredi, sva takva izvješća temelje se samo na raspoloživim procjenama prijetnji koje su sastavile relevantne institucije, tijela i agencije Unije prema postojećim aranžmanima te na informacijama koje su dobrovoljno osigurale države članice, uz izbjegavanje udvostručavanja napora. Koordinator EU-a za borbu protiv terorizma prema potrebi se povezuje s pripremom takvih izvješća. U skladu s člankom 346. stavkom 1. točkom (a) UFEU-a nijedna država članica nije obvezna davati informacije ako smatra da bi njihovo otkrivanje bilo suprotno osnovnim interesima njezine sigurnosti.
   Članak 9.
   Preispitivanje
   1.   Aranžmani u okviru ove Odluke periodički se preispituju u skladu s utvrđenim potrebama, a u svakom slučaju u roku od 12 mjeseci od prestanka pozivanja kako bi se osiguralo da se izvuku relevantne pouke i da ih se sagleda. To se preispitivanje provodi u Vijeću na temelju zajedničkog izvješća koje pripremaju Komisija i VP.
   2.   Prema potrebi, ova se Odluka može izmijeniti. U takvim slučajevima i u skladu s člankom 222. stavkom 3 UFEU-a, Vijeću pomažu Politički i sigurnosni odbor i Stalni odbor za operativnu suradnju u području unutarnje sigurnosti.
   3.   Prema potrebi, Vijeće može prilagoditi aranžmane za IPCR, posebno kao odgovor na potrebe koje je utvrdilo Vijeće u kontekstu preispitivanja ili nakon izmjene ove Odluke.
   Članak 10.
   Financijske implikacije
   Svi financijski resursi potrebni za provedbu ove Odluke mobiliziraju se u okviru dogovorenih ograničenja godišnjih izdataka i u skladu s područjem primjene postojećih instrumenata Unije, istodobno poštujući godišnje gornje granice višegodišnjeg financijskog okvira.
   Članak 11.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 24. lipnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. VENIZELOS

      (1)  Odluka br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu (SL L 347, 20.12.2013., str. 924.).

      (2)  Odluka br. 1082/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju i o stavljanju izvan snage Odluke br. 2119/98/EZ (SL L 293, 5.11.2013., str. 1.).

      (3)  Kako je utvrđeno u Direktivi Vijeća 2008/114/EZ od 8. prosinca 2008. o utvrđivanju i označivanju europske kritične infrastrukture i procjeni potrebe poboljšanja njezine zaštite (SL L 345, 23.12.2008., str. 75.).

      (4)  Uredba (EU) br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva (SL L 39, 9.2.2013., str. 1.).

      (5)  Okvirna odluka Vijeća 2002/475/PUP od 13. lipnja 2002. o suzbijanju terorizma (SL L 164, 22.6.2002., str. 3.).


title: 85/385/EEZ: Odluka Vijeća od 10. lipnja 1985. o osnivanju Savjetodavnog odbora za obrazovanje i osposobljavanje u području arhitekture

text:
18                     HR                               Službeni list Europske unije                                             01/Sv. 17
31985D0385
L 223/26                                        SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA                                               21.8.1985.
                                                            ODLUKA VIJEĆA
                                                            od 10. lipnja 1985.
                   o osnivanju Savjetodavnog odbora za obrazovanje i osposobljavanje u području arhitekture
                                                               (85/385/EEZ)
VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,                                               — praćenjem prilagodbe obrazovanja i osposobljavanja arhite
                                                                               kata u odnosu na razvoje nastavnih metoda i novih
                                                                               problema koji nastaju za arhitekte kao rezultat društvenih,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske
                                                                               znanstvenih i tehničkih kretanja i u odnosu na zaštitu
zajednice,
                                                                               okoliša.
uzimajući u obzir nacrt odluke koju je podnijela Komisija,
                                                                          3.     Odbor će obavljati savjetodavne zadaće povjerene Direk
                                                                          tivom Vijeća 85/384/EEZ od 10. lipnja 1985. o uzajamnom
budući da se Vijeće u Rezoluciji od 6. lipnja 1974. o                     priznavanju diploma, svjedodžbi i ostalih dokaza o formalnim
uzajamnom priznavanju diploma, svjedodžbi i ostalih dokaza                kvalifikacijama u arhitekturi, uključujući mjere za olakšavanje
o formalnim kvalifikacijama (1) izjasnilo u korist osnivanja savje       učinkovite provedbe prava poslovnog nastana i slobode
todavnih odbora;                                                          pružanja usluga (2).
budući da je u kontekstu uzajamnog priznavanja diploma, sv
                                                                          4.     Odbor daje mišljenja i preporuke Komisiji i državama
jedodžbi i ostalih dokaza o formalnoj osposobljenosti u arhi
                                                                          članicama uključujući, kada to smatra prikladnim, prijedloge
tekturi važno osigurati usporedivo visok standard obrazovanja i
                                                                          izmjena članaka koji se odnose na obrazovanje i osposoblja
osposobljavanja;
                                                                          vanje arhitekata u Direktivi 85/384/EEZ.
budući da bi radi doprinosa ostvarivanju tog ovog cilja trebalo
osnovati Savjetodavni odbor za savjetovanje Komisije,                     5.     Odbor Komisiju savjetuje o bilo kojem pitanju koje mu
                                                                          dostavi Komisija u vezi s obrazovanjem i osposobljavanjem
                                                                          arhitekata.
ODLUČILO JE:
                                                                                Članak 3.
                               Članak 1.
                                                                          1.     Odbor čine tri stručnjaka iz svake države članice kako
Pri Komisiji se osniva Savjetodavni odbor za obrazovanje i                slijedi:
osposobljavanje u području arhitekture, dalje u tekstu „Odbor”.
                               Članak 2.                                  — jedan stručnjak iz prakse,
1.     Zadaća je Odbora pružanje pomoći u osiguravanju uspo              — jedan stručnjak sa sveučilišta ili ekvivalentne obrazovne
redivo visokih standarda obrazovanja i osposobljavanje arhite                 institucije u području arhitekture,
kata u cijeloj Zajednici.
2.     Odbor ovu zadaću obavlja posebno na sljedeći način:                — jedan stručnjak iz nadležnih vlasti država članica.
— razmjenom sveobuhvatnih informacija vezanih uz obrazo                  2.     Svaki član Odbora ima zamjenika. Zamjenici mogu prisu
     vanje i metode osposobljavanja te sadržaj, razinu i strukturu        stvovati sastancima Odbora.
     teoretske i praktične nastave koja se održava u državama
     članicama,
                                                                          3.     Članove i zamjenike navedene u stavcima 1. i 2. predlažu
                                                                          države članice. Članovi navedeni u stavku 1. prvoj i drugoj
— raspravom i savjetovanjem s ciljem razvoja zajedničkih                  alineji i njihovi zamjenici imenuju se na prijedlog osoba iz
     pristupa standardu koji je potrebno ostvariti u obrazovanju          struke ili sa sveučilišta ili ekvivalentnih obrazovnih institucija
     i osposobljavanju arhitekata i, prema potrebi, strukturi i           u području arhitekture, ili nakon odgovarajućeg savjetovanja s
     sadržaju takvog obrazovanja i osposobljavanja uključujući            tim osobama ili institucijama. Vijeće imenuje na taj način pred
     kriterije vezane uz praktično iskustvo,                              ložene članove i zamjenike.
(1) SL C 98, 28.8.1974., str. 1.                                          (2) SL L 223, 21.8.1985., str. 15.
 ---pagebreak--- 01/Sv. 17          HR                                Službeni list Europske unije                                           19
                           Članak 4.                                                               Članak 6.
1.    Mandat članova Odbora traje tri godine. Po isteku tog            Odbor može osnivati radne skupine, pozvati promatrače ili
razdoblja članovi Odbora ostaju na dužnosti sve dok ne                 stručnjake i omogućiti im da mu pomognu u vezi sa svim
zamjene novi članovi ili se njihov mandat ne obnovi.                   aspektima njegova rada.
2.    Mandat člana može završiti i prije isteka razdoblja od tri                                   Članak 7.
godine u slučaju ostavke ili smrti člana ili njegove zamjene           Poslove tajništva osigurava Komisija.
drugom osobom u skladu s postupkom utvrđenim u člankom
3. Takvo imenovanje traje preostali dio mandata.
                                                                       Sastavljeno u Luxembourgu 10. lipnja 1985.
                           Članak 5.
Odbor bira predsjednika i dva zamjenika predsjednika između                                                  Za Vijeće
svojih članova. Odbor usvaja svoj poslovnik. Predsjednik
Odbora sastavlja dnevni red sastanaka uz savjetovanje s Komi                                                Predsjednik
sijom.                                                                                M. FIORET


title: 2003/246/EZ, Euratom: Odluka Komisije od 26. ožujka 2003. o izmjeni njezinog Poslovnika (priopćeno pod brojem dokumenta C(2003) 972)

text:
01/Sv. 17          HR                               Službeni list Europske unije                                           63
32003D0246
L 92/14                                         SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE                                         9.4.2003.
                                                      ODLUKA KOMISIJE
                                                       od 26. ožujka 2003.
                                                 o izmjeni njezinog Poslovnika
                                         (priopćeno pod brojem dokumenta C(2003) 972)
                                                     (2003/246/EZ, Euratom)
           KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
           uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 218. stavak 2.,
           uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov
           članak 131.,
           uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 28. stavak 1. i članak 41. stavak 1.,
           ODLUČILA JE:
                                                             Članak 1.
           Pravilnik Komisije o operativnim postupcima za upravljanje kriznim situacijama, koje su priložene ovoj
           Uredbi, dodaju se Poslovniku Komisije kao prilog.
                                                             Članak 2.
           Ova Odluka zamjenjuje odluku s istim naslovom donesenu 5. ožujka 2003.
                                                             Članak 3.
           Ova Odluka stupa na snagu i primjenjuje se od 26. ožujka 2003.
           Sastavljeno u Bruxellesu 26. ožujka 2003.
                                                                                Za Komisiju
                                                                                Neil KINNOCK
                                                                                Potpredsjednik
 ---pagebreak--- 64           HR                                    Službeni list Europske unije                                                 01/Sv. 17
                                                               PRILOG
         PRAVILNIK KOMISIJE O OPERATIVNIM POSTUPCIMA ZA UPRAVLJANJE KRIZNIM SITUACIJAMA
   Budući da:
   (1) Primjereno je da Komisija utvrdi postupke koji omogućavaju upravljanje kriznim situacijama, a posebno da osigura što
        učinkovitije i brže donošenje svih potrebnih odluka, brinući se pri tom da one ostanu pod političkim nadzorom.
   (2) Komisija treba uspostaviti operativnu strukturu za upravljanje kriznim situacijama.
   (3) Pravilnik Komisije o sigurnosti (1), izrađene kao Prilog Unutarnjem poslovniku Komisije, predviđaju odgovornost člana
        Komisije za sigurnosna pitanja i provedbu sigurnosne politike Komisije.
   (4) Opća načela, utvrđena u odjeljku 2. Priloga Pravilniku o sigurnosti, utvrđuju opća načela o zakonitosti, transparent
        nosti, odgovornosti i supsidijarnosti (proporcionalnosti) koja se primjenjuju na upravljanje kriznim situacijama.
                                                              Članak 1.
   Ured za sigurnost uključuje se u Opću upravu za kadrovske i administrativne poslove te djeluje pod nadzorom direktora
   Ureda Komisije za sigurnost, koji je odgovoran članu Komisije nadležnom za sigurnosna pitanja.
                                                              Članak 2.
   1.     Krizni sustav sastoji se od skupine za upravljanje, operativne skupine i nadzorne skupine.
   2.     Skupina za upravljanje sastaje se pod predsjedavanjem zamjenika glavnoga tajnika. Sačinjavaju je član Kabineta
   predsjednika i član Komisije odgovoran za sigurnosna pitanja, direktor Ureda Komisije za sigurnost, glavni direktori
   pravne službe, službe za tisak i uprave za kadrovske i administrativne poslove te druge osobe koje zamjenik glavnoga
   tajnika smatra primjerenima u danim okolnostima.
   Skupina za upravljanje odgovorna je za savjetovanje Komisije, a posebno člana Komisije odgovornog za sigurnosna
   pitanja o odgovarajućim mjerama koje treba poduzeti u svrhu zaštite osoblja i imovine Komisije i osiguranja njene
   operativne učinkovitosti u slučaju krize.
   3.     Predsjednik skupine za upravljanje izvješćuje predsjednika, člana Komisije odgovornog za sigurnosna pitanja i
   svakoga člana Komisije uključenog u krizu o razvoju iste.
   4.     Stalna nazočnost najmanje dvaju dužnosnika omogućava djelovanje 24-satne službe, kako bi Ured za sigurnost
   mogao izvršavati svoje zadaće.
                                                              Članak 3.
   1.     Član Komisije nadležan za sigurnosna pitanja može u svako doba uputiti direktora Ureda Komisije za sigurnost na
   pokretanje sustava za upravljanje kriznim situacijama.
   2.     Na temelju raspoloživih podataka direktor Ureda Komisije za sigurnost može, na vlastitu inicijativu, odlučiti kako je
   primjereno pokrenuti sustav za upravljanje kriznim situacijama.
                                                              Članak 4.
   S ciljem omogućavanja dovoljno žurnog donošenja odluka za osiguranje zaštite osoblja, podataka, građevina i ostale
   imovine Komisije od svake prijetnje te osiguranja njene operativne sposobnosti u situacijama u kojima je zbog žurnosti
   onemogućena provedba uobičajenih postupaka donošenja odluka:
   1. član Komisije odgovoran za sigurnosna pitanja može donijeti svaku odluku koju smatra potrebnom za zaštitu osoblja i
       imovine Zajednice od takve prijetnje;
   2. u slučajevima izuzetne žurnosti direktor Ureda Komisije za sigurnost može donijeti odluke slične onima iz stavka 1.,
       po mogućnosti u dogovoru sa Skupinom za upravljanje. O svakoj upotrebi tih ovlasti odmah se izvješćuje član
       Komisije odgovoran za sigurnost radi preispitivanja i, kada je to primjereno, potvrđivanja, izmjene ili stavljanja
       izvan snage;
   (1) SL L 317, 3.12.2001., str. 1.
 ---pagebreak--- 01/Sv. 17         HR                                    Službeni list Europske unije                                                     65
          3. u slučajevima izuzetne žurnosti voditelj misije ili delegacije Komisije ili predstavništva ili regionalnog predstavništva u
             državama članicama može donijeti odluke slične onima iz stavka 1. O svakoj upotrebi ovih ovlasti odmah se izvješćuje
             član Komisije odgovoran za sigurnost radi preispitivanja i, kada je to primjereno, potvrđivanja, izmjene ili stavljanja
             izvan snage;
          4. svaka odluka donesena na temelju stavka 1. do 3. iznosi se na sljedećem sastanku kolegija radi preispitivanja i, kada je
             to primjereno, potvrđivanja, izmjene ili stavljanja izvan snage.
                                                                    Članak 5.
          Članak 5. Odluke Komisije C(94) 2129. stavlja se izvan snage.


title: 80/565/Euratom: Odluka Vijeća od 9. lipnja 1980. kojom odobrava sklapanje Međunarodne konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala od strane Komisije

text:
               11/Sv. 122

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31980D0565

               L 149/41

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 9. lipnja 1980.
   kojom odobrava sklapanje Međunarodne konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala od strane Komisije
   (80/565/Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101. stavak 2.,
   uzimajući u obzir nacrt Komisije,
   budući da je Komisija, u skladu sa smjernicama Vijeća, u pregovorima dogovorila Međunarodnu konvenciju o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala;
   budući da bi stoga trebalo odobriti sklapanje navedene Konvencije od strane Komisije,
   ODLUČILO JE:
   Jedini članak
   Odobrava se sklapanje Međunarodne konvencije o fizičkoj zaštiti nuklearnog materijala od strane Komisije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 9. lipnja 1980.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         F. PANDOLFI