title: Odluka br. 624/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o uspostavljanju akcijskog programa za carinu u Zajednici (Carina 2013.)

text:
               19/Sv. 9

               HR

               Službeni list Europske unije

               227

         32007D0624

               L 154/25

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA br. 624/2007/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 23. svibnja 2007.
   o uspostavljanju akcijskog programa za carinu u Zajednici (Carina 2013.)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),
   budući da:

               (1)

               Glavni cilj Zajednice u nadolazećim godinama je osiguranje rasta i zapošljavanja, sukladno ponovnom pokretanju Lisabonske strategije. Prijašnji programi u području carine, posebno Odluka br. 253/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2003. o usvajanju akcijskog programa za carinu u Zajednici (Carina 2007.) (3) (dalje u tekstu Carina 2007.), znatno su doprinijeli postizanju navedenoga cilja i općih ciljeva carinske politike. Stoga je primjereno nastaviti aktivnosti započete u okviru navedenih programa. Novi program (dalje u tekstu: Program) trebalo bi uspostaviti za razdoblje od šest godina kako bi se njegovo trajanje uskladilo s trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira sadržanog u Međuinstitucionalnom sporazumu od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (4).

               (2)

               Carinske uprave imaju ključnu ulogu u zaštiti interesa Zajednice, posebno njezinih financijskih interesa. Također osiguravaju jednakovrijednu razinu zaštite građanima i gospodarskim subjektima Zajednice na bilo kojoj točki carinskog područja Zajednice na kojoj se provode postupci carinjenja. U tome kontekstu, cilj strateške politike koju je odredila Skupina za carinsku politiku bio je osigurati da nacionalne carinske uprave djeluju tako uspješno i učinkovito i odazovu se na svaki zahtjev koji se pojavi zbog promjene carinskog okružja, kao što bi to učinila jedna zasebna uprava. Stoga je važno da je Program dosljedan i da podržava opću carinsku politiku, te da podržava Skupinu za carinsku politiku, koju čini Komisija i ravnatelji carinskih uprava država članica ili njihovi predstavnici. Provedbu Programa trebale bi uskladiti i organizirati Komisija i države članice u okviru zajedničke politike koju oblikuje Skupina za carinsku politiku.

               (3)

               Postoji potreba za djelovanjem u području carine kako bi se dala prednost poboljšanju kontrola i borbi protiv prijevara, smanji trošak gospodarskih subjekata za usklađivanje s carinskim zakonodavstvom, osigura učinkovito upravljanje kontrolom robe na vanjskim granicama, te da se zaštite građani Europske unije kad je riječ o sigurnosti i zaštiti međunarodnog lanca nabave. Zajednica bi stoga trebala moći, u okviru svojih ovlasti, poduprijeti djelovanje carinskih uprava država članica i trebala bi se u potpunosti iskoristiti svaka mogućnost upravne suradnje i zajednička upravna pomoć predviđena propisima Zajednice.

               (4)

               Kako bi se dala potpora procesu pristupanja država kandidatkinja, carinskim upravama navedenih država trebalo bi dati potrebnu podršku kako bi mogle poduzeti čitav niz zadaća koje zahtijeva zakonodavstvo Zajednice od dana njihovoga pristupanja, uključujući upravljanje budućim vanjskim granicama. Stoga bi Program trebao biti otvoren državama kandidatkinjama i potencijalnim državama kandidatkinjama.

               (5)

               Kako bi se dala potpora carinskim reformama u zemljama koje sudjeluju u Europskoj politici susjedstva primjereno je predvidjeti mogućnost, pod određenim uvjetima, njihova sudjelovanja u odabranim aktivnostima Programa.

               (6)

               Povećana globalizacija trgovine, razvoj novih tržišta, i promjene načina i brzine kretanja robe, od carinskih uprava zahtijeva jačanje međusobnih veza, kao i veza s poslovnim, pravnim i znanstvenim krugovima ili drugim subjektima u vanjskoj trgovini. Program bi osobama koje predstavljaju navedene krugove ili subjekte trebao pružiti mogućnost sudjelovanja u aktivnostima Programa, po potrebi.

               (7)

               Transeuropski sustavi za sigurnu računalnu komunikaciju i razmjenu informacija, financirani u okviru Carine 2007., ključni su za rad carine unutar Zajednice i za razmjenu informacija između carinskih uprava i trebalo bi ih i dalje podupirati u okviru s Programa.

               (8)

               Iskustvo koje je Zajednica stekla iz prijašnjih carinskih programa pokazalo je da povezivanje službenika iz različitih nacionalnih uprava u profesionalnim aktivnostima koristeći alate kao što su usporedne analize, projektne skupine, seminari, radionice, radni posjeti, osposobljavanje i praćenje, u velikoj mjeri doprinosi postizanju ciljeva navedenih programa. Stoga bi trebalo nastaviti s navedenim aktivnostima, a ujedno bi se trebalo omogućiti razvoj novih alata ako se zahtijeva još učinkovitiji odgovor na potrebe koje se mogu pojaviti.

               (9)

               Carinski službenici moraju imati dostatan standard jezičnog znanja kako bi mogli surađivati i sudjelovati u Programu. Odgovornost je država sudionica osigurati potrebno jezično osposobljavanje njihovih službenika.

               (10)

               Srednjoročno ocjenjivanje Carine 2007. potvrdilo je potrebu za organiziranjem zajedničkog korištenja informacija i razmjene znanja između uprava i između uprava i Komisije na više strukturirani način, kao i konsolidaciju znanja stečenoga tijekom događaja u okviru programa. Stoga bi se u Programu posebna pažnja trebala posvetiti zajedničkom korištenju informacija i upravljanju znanjem.

               (11)

               Iako glavnu odgovornost za postizanje ciljeva Programa imaju države sudionice, djelovanje Zajednica potrebno je za usklađivanje aktivnosti koje se provode u okviru Programa, kao i za osiguranje infrastrukture i potrebnih poticaja.

               (12)

               Kako ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, te se stoga zbog dosega ili učinka djelovanja mogu bolje ostvariti na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti određenom u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenom u tome članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (13)

               Ovom se Odlukom utvrđuje financijska omotnica za čitavo razdoblje trajanja Programa, što čini glavni referentni iznos za proračunsko tijelo, u smislu Točke 37. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006.

               (14)

               Mjere potrebne za provedbu ove Odluke trebalo bi donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti danih Komisiji (5),

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   POGLAVLJE I.

      OPĆE ODREDBE

   Članak 1.
   Uspostavljanje Programa
   1.   Ovim se uspostavlja višegodišnji akcijski program za carinu u Zajednici (Carina 2013.) (dalje u tekstu: Program) za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. za potporu i dopunjavanje mjera koje su poduzele države članice kako bi osigurale učinkovito funkcioniranje unutarnjeg tržišta u carinskom području.
   2.   Program se sastoji od sljedećih djelatnosti:

               (a)

               komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija;

               (b)

               usporednih analiza;

               (c)

               seminara i radionica;

               (d)

               projektnih skupina i skupina za usmjeravanje;

               (e)

               radnih posjeta;

               (f)

               osposobljavanja;

               (g)

               praćenja;

               (h)

               svih ostalih aktivnosti potrebnih za ostvarenje ciljeva Programa.

         Članak 2.
   Definicije
   U smislu ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „uprava” znači javna tijela i druga tijela u državama sudionicama koja su odgovorna za upravljanje carinom i aktivnostima povezanima s carinom;

               2.

               „službenik” znači član uprave.

         Članak 3.
   Sudjelovanje u Programu
   1.   Zemlje sudionice su države članice i zemlje navedene u stavku 2.
   2.   Program je otvoren za sudjelovanje svima od sljedećih:

               (a)

               državama kandidatkinjama koje uživaju pogodnosti pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima za sudjelovanje navedenih država u programima Zajednice utvrđenim u odgovarajućem Okvirnom sporazumu i Odlukama Vijeća za pridruživanje;

               (b)

               potencijalnim državama kandidatkinjama, u skladu s odredbama koje treba utvrditi s navedenim državama nakon uspostave Okvirnoga sporazuma o njihovom sudjelovanju u programima Zajednice.

         3.   Program može također biti otvoren za sudjelovanje određenih država partnera Europske politike susjedstva, ako su navedene države dosegle dostatnu razinu usklađivanja odgovarajućeg zakonodavstva i upravnih metoda s onima Zajednice, i u skladu s odredbama koje je potrebno utvrditi s navedenim državama nakon uspostave Okvirnih sporazuma o njihovom sudjelovanju u programima Zajednice.
   4.   Države sudionice predstavljaju službenici iz odgovarajuće uprave.
   Članak 4.
   Opći ciljevi
   1.   Program je oblikovan tako da osigurava ostvarenje sljedećih općih ciljeva:

               (a)

               osiguranje da carinske djelatnosti odgovaraju potrebama unutarnjeg tržišta, uključujući zaštitu lanca nabave i olakšavanje trgovine, te podupiranje strategije za rast i radna mjesta;

               (b)

               uzajamno djelovanje i ispunjavanje zadataka carinskih uprava država članica tako učinkovito kao da su jedna uprava, osiguranje kontrola s jednakovrijednim rezultatima na svakoj točki carinskog područja Zajednice i potpore zakonitih poslovnih aktivnosti;

               (c)

               potrebnu zaštita financijskih interesa Zajednice;

               (d)

               jačanje zaštite i sigurnosti;

               (e)

               pripremu država iz članka 3. stavka 2. za pristupanje, uključujući razmjenom iskustava i znanja s carinskim upravama navedenih država.

         2.   Zajednički pristup u vezi s carinskom politikom neprestano se prilagođava novim razvojima partnerstva između Komisije i država članica u Skupini za carinsku politiku, koju čini Komisija i ravnatelji carinskih uprava država članica ili njihovi predstavnici. Komisija Skupinu za carinsku politiku redovno izvješćuje o mjerama koje se odnose na provedbu Programa.
   Članak 5.
   Posebni ciljevi
   Posebni ciljevi Programa su sljedeći:

               (a)

               smanjiti upravni teret i trošak usklađenosti za gospodarske subjekte poboljšanjem standardizacije i pojednostavljenjem carinskih sustava i kontrola, te zadržati otvorenu i transparentnu suradnju s poslovnim subjektima;

               (b)

               prepoznati, razviti i primijeniti najbolje radne prakse, posebno u područjima prethodnog i naknadnog inspekcijskog nadzora, analize rizika, carinskih kontrola i pojednostavljenih postupaka;

               (c)

               održati sustav mjerenja učinkovitosti carinskih uprava država članica kako bi se poboljšala njihova uspješnost i učinkovitost;

               (d)

               poduprijeti mjere za sprečavanje nepravilnosti, posebno hitnim pružanjem informacija o rizicima graničnim carinskim ispostavama;

               (e)

               osigurati jedinstveno i nedvosmisleno razvrstavanje u carinsku tarifu u Zajednici, posebno poboljšanjem usklađenosti i suradnje između laboratorija;

               (f)

               poduprijeti stvaranje europskog prekograničnog elektroničkog carinskog okružja putem razvoja interoperabilnih komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija zajedno s potrebnom zakonskim i administrativnim promjenama;

               (g)

               održati postojeće komunikacijske sustave i sustave razmjene informacija i, prema potrebi, razviti nove sustave;

               (h)

               poduzeti mjere koje osiguravaju potporu carinskim upravama država koje se pripremaju za pristupanje;

               (i)

               doprinijeti razvoju visokokvalitetnih carinskih uprava u trećim zemljama;

               (j)

               poboljšati suradnju između carinskih uprava država članica i trećih zemalja, posebno suradnju zemalja partnera Europske politike susjedstva;

               (k)

               razviti i učvrstiti zajedničko osposobljavanje.

         Članak 6.
   Radni program
   Komisija godišnje uspostavlja radni program, u skladu s postupkom iz članka 20. stavka 2.
   POGLAVLJE II.

      AKTIVNOSTI PROGRAMA

   Članak 7.
   Komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija
   1.   Komisija i države sudionice osiguravaju operativnost komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija iz stavka 2.
   2.   Komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija su sljedeći:

               (a)

               zajednička komunikacijska mreža/zajedničko sučelje sustava (CCN/CSI);

               (b)

               kompjutorizirani tranzitni sustav (CTS);

               (c)

               tarifni sustavi, posebno sustav širenja podataka (DDS), kombinirana nomenklatura (KN), informacijski sustav integrirane tarife Zajednice (TARIC), sustav europskih obvezujućih tarifnih informacija (EBTI), sustav tarifnih kvota i nadzora (TQS), informacijski sustav suspenzija (Suspenzije), sustav upravljanja primjercima (SMS), informacijski sustav postupaka obrade (ISPP), europski carinski popis kemijskih tvari (ECICS) i sustav registriranih izvoznika (REX);

               (d)

               sustavi za povećanje sigurnosti iz Uredbe (EZ) br. 648/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. travnja 2005. o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (6), uključujući sustav Zajednice za upravljanje rizikom, sustav kontrole izvoza (ECS), sustav kontrole uvoza (ICS) i sustav ovlaštenih gospodarskih subjekata (AEO);

               (e)

               svi novi komunikacijski sustavi i sustavi razmjene informacija vezani uz carinu, uključujući elektroničke carinske sustave, uspostavljeni u skladu sa zakonodavstvom Zajednice i predviđeni radnim programom iz članka 6.

         3.   Sastavnice Zajednice komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija su hardware, software i mrežne veze koje su zajedničke svim državama sudionicama. Komisija, u ime Zajednice, sklapa potrebne ugovore kako bi osigurala operativnu prirodu navedenih sastavnica.
   4.   Sastavnice koje ne pripadaju Zajednici komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija obuhvaćaju nacionalne baze podataka koje čine sastavni dio tih sustava, mrežne veze između sastavnica Zajednice i sastavnica koje ne pripadaju Zajednici i ona strojna oprema i programska oprema koju svaka država sudionica smatra primjerenom za potpuno djelovanje navedenih sustava diljem njezine uprave. Države sudionice osiguravaju da sastavnice koje ne pripadaju Zajednici i dalje budu operativne, te osiguravaju interoperabilnost tih sastavnica sa sastavnicama Zajednice.
   5.   Komisija, u suradnji s državama sudionicama, usklađuje one aspekte uspostavljanja i funkcioniranja sastavnica Zajednica i sastavnica koje ne pripadaju Zajednici sustava i infrastrukture iz stavka 2. koje su neophodne da bi se osigurala njihova operabilnost, međusobna povezanost i neprestano poboljšanje. Komisija i države sudionice čine sve što je u njihovoj moći kako bi ispunile vremenski plan i rokove utvrđene u tu svrhu.
   6.   Komisija može omogućiti pristup CCN/CSI-u i ostalim upravama u carinske ili necarinske svrhe. Može se zatražiti financijski doprinos da se pokriju s time povezani troškovi.
   Članak 8.
   Usporedna analiza
   Aktivnosti uspoređivanja s najboljim u obliku uspoređivanja metoda rada, postupaka ili procesa, uključujući dogovorene pokazatelje za prepoznavanje najbolje prakse, mogu se organizirati između dvije ili više država sudionica.
   Članak 9.
   Seminari i radionice
   Komisija i države sudionice zajedno organiziraju seminare i radionice i osiguravaju širenje ishoda takvih seminara i radionica.
   Članak 10.
   Projektne skupine i skupine za usmjeravanje
   Komisija u suradnji s državama sudionicama može osnovati projektne skupine odgovorne za provođenje posebnih zadaća koje se moraju obaviti u određenom vremenskom roku, te skupine za usmjeravanje koje obavljaju poslove usklađivanja.
   Članak 11.
   Radni posjeti
   1.   Države sudionice organiziraju radne posjete službenika. Radni posjeti ne smiju biti dulji od jednog mjeseca. Svaki radni posjet usmjeren je na određenu profesionalnu djelatnost i mora biti dostatno pripremljen i naknadno procijenjen od strane službenika i predmetnih uprava. Radni posjeti mogu biti operativni ili usmjereni na posebne primarne djelatnosti.
   2.   Države sudionice gostujućim službenicima omogućuju učinkovito sudjelovanje u djelatnostima uprave koja ih je ugostila. U tu svrhu, gostujući službenici ovlašteni su za obavljanje zadataka koji su im ovjereni. Ako to okolnosti zahtijevaju i, posebno, kako bi se uzeli u obzir posebni zahtjevi pravnoga sustava svake države sudionice, nadležna tijela država sudionica mogu ograničiti navedeno ovlaštenje.
   3.   Tijekom radnog posjeta, građanska odgovornost gostujućeg službenika za obavljanje njegovih/njezinih tretira se jednako kao građanska odgovornost službenika uprave koja ga je ugostila. Gostujuće službenike obvezuju jednaka pravila profesionalne povjerljivosti kao i službenike uprave koja ih je ugostila.
   Članak 12.
   Osposobljavanje
   1.   Države sudionice u suradnji s Komisijom olakšavaju suradnju između nacionalnih ustanova za osposobljavanje, posebno putem:

               (a)

               određivanja standarda za osposobljavanje, razvojem postojećih programa za osposobljavanje i, ako je potrebno, razvojem postojećih modula za osposobljavanje i novih modula koji koriste e-učenje zbog oblikovanja zajedničke jezgre osposobljavanja službenika vezano uz čitavi spektar carinskih pravila i postupaka kako bi ih osposobili za stjecanje potrebnih profesionalnih vještina i znanja;

               (b)

               prema potrebi, promicanja i pristupa tečajevima za osposobljavanje u području carine za službenike svih država sudionica, ako navedene tečajeve organizira država sudionica za svoje vlastite službenike;

               (c)

               prema potrebi, osiguravanja potrebne infrastrukture i alata za zajedničko e-učenje u području carine i upravljanja carinskog osposobljavanja.

         2.   Prema potrebi, države sudionice integriraju zajednički razvijene module e-učenja navedene u stavku 1. točki (a) u svojim nacionalnim programima za osposobljavanje.
   Države sudionice osiguravaju da njihovi službenici dobiju početno i daljnje osposobljavanje potrebno za stjecanje zajedničkih profesionalnih vještina i znanja u skladu s programima za osposobljavanje. Države sudionice promiču jezično osposobljavanje potrebno da službenici steknu dostatnu razinu jezičnog znanja za sudjelovanje u Programu.
   Članak 13.
   Praćenje
   1.   Komisija u suradnji s državama članicama odlučuje koji posebni sektori carinskog zakonodavstva Zajednice mogu podlijegati praćenju.
   2.   Takvo praćenje provode zajedničke skupine koje se sastoje od carinskih službenika iz država članica i službenika Komisije. Te skupine, na temelju pristupa tema-po-tema ili regionalnog pristupa, posjećuju različite točke u carinskom području Zajednice na kojima carinske uprave obavljaju svoje dužnosti. Skupine analiziraju carinske prakse na državnoj razini, utvrđuju sve poteškoće u provedbi pravila i, ako je potrebno, predlažu prilagodbu pravila Zajednice i radnih metoda kako bi se poboljšala učinkovitost carinskih djelatnosti kao cjeline. Izvješća skupina dostavljaju se državama članicama i Komisiji.
   Članak 14.
   Sudjelovanje u djelatnostima u okviru Programa
   Predstavnici međunarodnih organizacija, uprava i trećih zemalja te gospodarskih subjekata i njihovih organizacija mogu sudjelovati u aktivnostima organiziranima u okviru Programa gdjegod je to korisno za postizanje ciljeva iz članaka 4. i 5.
   Članak 15.
   Zajednička uporaba informacija
   Komisija, u suradnji s državama sudionicama, razvija zajedničku uporabu informacija koje proizlaze iz djelatnosti Programa.
   POGLAVLJE III.

      FINANCIJSKE ODREDBE

   Članak 16.
   Financijski okvir
   1.   Financijska omotnica za provedbu Programa za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. iznosi 323 800 000 eura.
   2.   Godišnja odobrena sredstva odobrava proračunsko tijelo u granicama višegodišnjeg financijskog okvira, u skladu s točkom 37. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju.
   Članak 17.
   Izdaci
   1.   Izdatke potrebne za provedbu Programa snose Zajednica i države sudionice u skladu sa stavcima 2. do 5.
   2.   Zajednica snosi sljedeće izdatke:

               (a)

               trošak nabave, razvoja, ugradnje, održavanja i svakodnevnog rada sastavnica Zajednice komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija iz članka 7. stavka 3.;

               (b)

               putne i životne troškove koje su napravili službenici iz država sudionica u vezi s aktivnostima usporednih analiza, radnim posjetima, seminarima i radionicama, projektnim skupinama i skupinama za usmjeravanje, te osposobljavanjem i praćenjem;

               (c)

               organizacijske troškove seminara i radionica;

               (d)

               putne i životne troškove koji su nastali sudjelovanjem vanjskih stručnjaka i sudionika iz članka 14.;

               (e)

               trošak nabave, razvoja, ugradnje i održavanja sustava za osposobljavanje i modula osposobljavanja u onoj mjeri u kojoj su zajednički svim državama sudionicama;

               (f)

               troškove svih ostalih djelatnosti iz članka 1. stavka 2. točke (h), u visini do najviše 5 % ukupnih troškova Programa.

         3.   Države sudionice snose sljedeće izdatke:

               (a)

               trošak nabave, razvoja, ugradnje, održavanja i svakodnevnog rada sastavnica koje ne pripadaju Zajednici komunikacijskih sustava i sustava razmjene informacija iz članka 7. stavka 4.;

               (b)

               troškove koji se odnose na početno i daljnje osposobljavanje njihovih službenika, a posebno njihovo jezično osposobljavanje.

         4.   Države sudionice surađuju s Komisijom kako bi osigurale da se proračunska sredstva koriste u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja.
   Komisija u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (7) (dalje u tekstu: Financijska uredba), određuje pravila koja se odnose na plaćanje troškova i dostavlja ih državama sudionicama.
   5.   S dodijeljenim financijskim sredstvima za Program mogu se pokriti troškovi koji se odnose na aktivnosti pripreme, praćenja, nadzora, revizije i ocjenjivanja, koje se neposredno potrebne za upravljanje Programom i postizanje njegovih ciljeva, a posebno studija, sastanaka, aktivnosti informiranja i objave, troškova povezanih s IT mrežama koje su usredotočene na razmjenu informacija, zajedno sa svim ostalim troškovima tehničke i upravne pomoći na koje Komisija može naići pri upravljanju Programom.
   Članak 18.
   Primjenjivost Financijske uredbe
   Financijska uredba primjenjuje se na sve subvencije odobrene u skladu s ovom Odlukom u smislu glave VI. Financijske uredbe. Posebno, subvencije podliježu prethodnom pisanom sporazumu s korisnikom kako je propisano u članku 108. Financijske uredbe i na temelju provedbenih pravila donesenih u skladu s njom, u kojemu korisnik prihvaća reviziju od strane Revizorskog suda u vezi s uporabom dodijeljenih sredstava.
   Članak 19.
   Financijski nadzor
   Odluke o financiranju i svi sporazumi ili ugovori koji proizlaze iz ove Odluke podliježu financijskom nadzoru, i ako je potrebno, revizijama na licu mjesta od strane Komisije, uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF), i Revizorski sud. Takve se revizije mogu provesti bez prethodne najave.
   POGLAVLJE IV.

      OSTALE ODREDBE

   Članak 20.
   Odbor
   1.   Komisiji pomaže „Odbor Carina 2013.” (dalje u tekstu: Odbor).
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njegovoga članka 8.
   Razdoblje utvrđeno u članku 4. stavku 3. Odluke 1999/468/EZ određuje se na tri mjeseca.
   Članak 21.
   Daljnje aktivnosti
   Program podliježe stalnom zajedničkom praćenju od strane država sudionica i Komisije.
   Članak 22.
   Srednjoročne i konačne ocjene
   1.   Srednjoročne i konačne ocjene Programa provode se u okviru odgovornosti Komisije na temelju izvješća iz stavka 2. i svih ostalih odgovarajućih informacija. Program se ocjenjuje u smislu ciljeva navedenih u člancima 4. i 5.
   Srednjoročnom ocjenom pregledavaju se rezultati dobiveni na pola puta trajanja Programa u smislu uspješnosti i učinkovitosti, kao i daljnja važnost početnih ciljeva Programa. Također ocjenjuje uporabu financiranja i napredak pri praćenju i provedbi.
   Posljednja ocjena usmjerena je na uspješnost i učinkovitost aktivnosti Programa.
   2.   Države sudionice Komisiji predaju sljedeća izvješća o ocjenjivanju:

               (a)

               prije 1. travnja 2011., srednjoročno izvješće o ocjenjivanju o važnosti, uspješnosti i učinkovitosti Programa;

               (b)

               prije 1. travnja 2014., konačno izvješće o ocjenjivanju koje je, inter alia, usmjereno na uspješnost i učinkovitost Programa.

         3.   Na temelju izvješća iz stavka 2. i svih ostalih odgovarajućih informacija, Komisija Europskome parlamentu i Vijeću predaje sljedeća izvješća o ocjenjivanju:

               (a)

               prije 1. kolovoza 2011., srednjoročno izvješće o ocjenjivanju, i priopćenje o poželjnosti nastavljanja Programa;

               (b)

               prije 1. kolovoza 2014., konačno izvješće o ocjenjivanju.

         Ta se izvješća šalju Europskome gospodarskome i socijalnome odboru i Odboru regija radi informacije.
   Članak 23.
   Stavljanje izvan snage
   Odluka br. 253/2003/EZ stavlja se izvan snage počevši od 1. siječnja 2008.
   Međutim, financijske obveze koje se odnose na mjere poduzete u skladu s tom Odlukom i dalje se uređuju prema toj Odluci do njihovog okončanja.
   Članak 24.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. siječnja 2008.
   Članak 25.
   Adresati
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. svibnja 2007.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. GLOSER

      (1)  SL C 324, 30.12.2006., str. 78.

      (2)  Mišljenje Europskog parlamenta od 12. prosinca 2006. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 16. travnja 2007.

      (3)  SL L 36, 12.2.2003., str. 1. Odluka kako je izmijenjena Odlukom br. 787/2004/EZ (SL L 138, 30.4.2004., str. 12).

      (4)  SL C 139, 14.6.2006., str. 1.

      (5)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

      (6)  SL L 117, 4.5.2005., str. 13.

      (7)  SL L 248, 16.9.2002., str. 1.


title: 2013/756/EU: Odluka Vijeća od 2. prosinca 2013. o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za javnu nabavu u vezi s odlukama o provedbi određenih odredaba Protokola o izmjeni Sporazuma o javnoj nabavi

text:
               14.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 335/32

         ODLUKA VIJEĆA
   od 2. prosinca 2013.
   o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za javnu nabavu u vezi s odlukama o provedbi određenih odredaba Protokola o izmjeni Sporazuma o javnoj nabavi
   (2013/756/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Pregovori o reviziji Sporazuma WTO-a o javnoj nabavi (GPA iz 1994.) započeli su u siječnju 1999. u skladu s člankom XXIV. stavkom 7. točkama (b) i (c) GPA-a iz 1994.

               (2)

               Pregovore je vodila Komisija uz savjetovanje s posebnim odborom osnovanim na temelju članka 207. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (3)

               U kontekstu tih pregovora, pregovarači su 30. ožujka 2012. postigli dogovor o Protokolu o izmjeni Sporazuma o javnoj nabavi („Protokol”), kao i o sedam odluka koje treba donijeti Odbor za javnu nabavu kojima bi započela provedba određenih odredaba Protokola odmah nakon njegovog stupanja na snagu. Te su odluke sljedeće: i. Odluka Odbora za javnu nabavu o zahtjevima u vezi s obavješćivanjem iz članaka XIX. i XXII. Sporazuma; ii. Odluka Odbora za javnu nabavu o donošenju programâ rada; iii. Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za MSP-ove; iv. Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima; v. Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za održivu nabavu; vi. Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka; vii. Odluka o programu rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi; (dalje u tekstu zajednički „Odluke”).

               (4)

               Postupak za provedbu dogovora postignutog 30. ožujka 2012. zahtijeva da Odbor za javnu nabavu, na svojem prvom sastanku nakon stupanja Protokola na snagu, donese odluku o potvrđivanju Odluka i njihovog stupanja na snagu na dan stupanja Protokola na snagu.

               (5)

               U mjeri u kojoj Odluke olakšavaju provedbu načela GPA-a iz 1994., kako je revidiran, te doprinose ukidanju diskriminacijske prakse, donošenje Odluka olakšat će daljnje otvaranje javne nabave.

               (6)

               Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Odboru za javnu nabavu u vezi s Odlukama o provedbi određenih odredaba Protokola,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za javnu nabavu jest potvrditi donošenje sljedećih odluka:

               i.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o zahtjevima u vezi s obavješćivanjem iz članaka XIX. i XXII. Sporazuma;

               ii.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o donošenju programâ rada;

               iii.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za MSP-ove;

               iv.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima;

               v.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za održivu nabavu;

               vi.

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka;

               vii.

               Odluka o programu rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi;

         i suglasiti se sa stupanjem tih odluka na snagu na dan stupanja na snagu Protokola o izmjeni GPA-a iz 1994.
   Ovo stajalište izražava Komisija.
   Tekst odluka priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 2. prosinca 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. GUSTAS

      PRILOG

                  Prilog A

               Odluka Odbora za javnu nabavu o zahtjevima u vezi s obavješćivanjem iz članaka XIX. i XXII. Sporazuma …

                  Prilog B

               Odluka Odbora za javnu nabavu o donošenju programâ rada …

                  Prilog C

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za MSP-ove …

                  Prilog D

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima …

                  Prilog E

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za održivu nabavu …

                  Prilog F

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka …

                  Prilog G

               Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi …

         PRILOG A.

            Odluka Odbora za javnu nabavu o zahtjevima u vezi s obavješćivanjem iz članaka XIX. i XXII. Sporazuma
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            UZIMAJUĆI U OBZIR važnost transparentnosti zakona i drugih popisa koji su relevantni za ovaj Sporazum, uključujući njihove promjene kako je propisano u članku XXII. stavku 5. Sporazuma;
            UZIMAJUĆI U OBZIR i važnost održavanja točnog popisa subjekata koji su obuhvaćeni prilozima stranaka Dodatku I. Sporazumu, u skladu s člankom XIX. Sporazuma;
            PRIZNAJUĆI izazove stranaka u dostavljanju Odboru pravovremenih obavijesti o izmjenama svojih zakona i drugih propisa relevantnih za Sporazum, kako je propisano u članku XXII. stavku 5. Sporazuma, i o predloženim ispravcima njegovih priloga Dodatku I., kako je propisano u članku XIX. stavku I. Sporazuma;
            UZIMAJUĆI U OBZIR da se odredbama članka XIX. Sporazuma pravi razlika između obavijesti o predloženim ispravcima kojima se ne mijenja zajednički dogovoren obuhvat predviđen u Sporazumu i drugih vrsta predloženih izmjena njegovih priloga Dodatku I.;
            PREPOZNAJUĆI da su tehnološke promjene omogućile mnogim strankama korištenje elektroničkih sredstava za dostavljanje podataka o sustavima njihove javne nabave i za obavješćivanje stranaka o promjenama tih sustava;
            ODLUČUJE KAKO SLIJEDI:

               Godišnje obavijesti o izmjenama zakona i drugih propisa

                        1.

                        Ako stranka održava službeno određene elektroničke medije s poveznicama na njezine važeće zakone i druge propise relevantne za ovaj Sporazum te su njeni zakoni i drugi propisi dostupni na jednom od službenih jezika WTO-a, i takvi mediji su popisani u Dodatku II., stranka može ispuniti zahtjev iz članka XXII. stavka 5. tako da krajem svake godine obavijesti Odbor o svim promjenama osim ako su takve promjene materijalnopravne, to jest da mogu utjecati na obveze stranke iz Sporazuma; u takvim se slučajevima obavijest dostavlja odmah.

                        2.

                        Stranke mogu raspravljati o godišnjim obavijestima neke stranke tijekom prvog neformalnog sastanka Odbora sljedeće godine.

               Predloženi ispravci prilogâ neke stranke Dodatku I.

                        3.

                        Sljedeće izmjene prilogâ neke stranke Dodatku I. smatraju se ispravkom iz članka XIX. Sporazuma:

                                    (a)

                                    promjena naziva nekog subjekta;

                                    (b)

                                    spajanje dvaju ili više subjekata s popisa u Prilogu; i

                                    (c)

                                    razdvajanje subjekta s popisa u Prilogu u dva ili više subjekata koji se pridružuju subjektima s popisa u istom Prilogu.

                        4.

                        U slučaju predloženih ispravaka prilogâ stranaka Dodatku I. obuhvaćenih stavkom 3., stranka obavješćuje Odbor svake dvije godine, počevši od stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994).

                        5.

                        Stranka može obavijestiti Odbor o prigovoru na predloženi ispravak u roku od 45 dana od dostavljanja obavijesti strankama. U skladu s člankom XIX. stavkom 2., kada stranka podnosi prigovor, dužna je navesti razloge za prigovor, uključujući razloge zašto smatra da će predloženi ispravak utjecati na zajednički dogovoren obuhvat prema Sporazumu te da stoga predloženi ispravak nije podložan stavku 3. Ako nema pisanih prigovora, predloženi ispravci stupaju na snagu 45 dana od dostavljanja obavijesti, kako je predviđeno u članku XIX. stavku 5. točki (a).

                        6.

                        U roku od četiri godine od donošenja ove Odluke, stranke preispituju njezino funkcioniranje i učinkovitost te je po potrebi prilagođavaju.

         PRILOG B

            Odluka Odbora za javnu nabavu o donošenju programâ rada
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da, sukladno članku XXII. stavku 8. točki (b), Odbor može donijeti odluku s popisom dodatnih programa rada, što Odbor poduzima kako bi olakšao provedbu Sporazuma i pregovore iz članka XXII. stavka 7. Sporazuma;
            ODLUČUJE KAKO SLIJEDI:

                        1.

                        Na popis programâ rada prema kojem Odbor provodi svoje buduće aktivnosti dodaju se sljedeći programi rada:

                                    (a)

                                    pregled korištenja, transparentnosti i pravnih okvira javno-privatnih partnerstava i njihovog odnosa s obuhvaćenom nabavom;

                                    (b)

                                    prednosti i nedostaci razvoja zajedničke nomenklature za robu i usluge; i

                                    (c)

                                    prednosti i nedostaci razvoja standardiziranih obavijesti.

                        2.

                        Odbor naknadno razvija područje primjene i vremenski raspored za svaki program rada.

                        3.

                        Odbor povremeno preispituje taj popis programâ i prilagođava ga prema potrebi.

         PRILOG C

            Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za MSP-ove
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da se člankom XXII. stavkom 8. točkom (a) Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum) predviđa da stranke donose i povremeno preispituju program rada, uključujući program rada za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi);
            PREPOZNAJUĆI važnost olakšavanja sudjelovanja MSP-ova u javnoj nabavi; i
            PREPOZNAJUĆI da su se stranke, u članku XXII. stavku 6., dogovorile da izbjegavaju uvođenje ili nastavak diskriminacijskih mjera koje narušavaju otvorenu nabavu;
            DONOSI SLJEDEĆI PROGRAM RADA U ODNOSU NA MSP-ove:
            1.   Pokretanje programa rada za MSP-ove

            Na prvom sastanku Odbora nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor pokreće program rada za MSP-ove. Odbor preispituje mjere i politike za MSP-ove koje stranke koriste kako bi pomogle, promovirale, potaknule ili olakšale sudjelovanje MSP-ova u javnoj nabavi i priprema izvješće o rezultatima preispitivanja.
            2.   Izbjegavanje diskriminacijskih mjera za MSP-ove

            Stranke izbjegavaju uvođenje diskriminacijskih mjera koje favoriziraju samo domaće MSP-ove te destimuliraju uvođenje takvih mjera i politika od strane stranaka koje pristupaju.
            3.   Program za transparentnost i anketa o MSP-ovima

            3.1   Program za transparentnost

            Nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), stranke koje u svojem Dodatku I. imaju posebne odredbe o MSP-ovima, uključujući rezerve, obavješćuju Odbor o takvim mjerama i politikama. Obavijest uključuje puni opis mjera i politika, njihov relevantni pravni okvir zajedno s njihovim aktivnostima te vrijednost nabave koja je podložna takvim mjerama. Dodatno, te stranke obavješćuju Odbor o svim bitnim promjenama takvih mjera i politika, u skladu s člankom XXII. stavkom 5. Sporazuma.
            3.2   Anketa o MSP-ovima

                        (a)

                        Odbor anketira stranke korištenjem upitnika kojima se traže informacije o mjerama i politikama koje koriste kako bi pomogle, promovirale, potaknule ili olakšale sudjelovanje MSP-ova u javnoj nabavi. Upitnik bi trebao tražiti informacije od svake stranke u pogledu:

                                    i.

                                    opisa mjera i politika koje stranka koristi, uključujući gospodarske, društvene i druge ciljeve mjera i politika te kako se njima upravlja;

                                    ii.

                                    načina na koji stranka definira MSP-ove;

                                    iii.

                                    stupnja do kojeg stranka ima specijalizirane agencije ili institucije koje pomažu MSP-ovima, u odnosu na javnu nabavu;

                                    iv.

                                    razine sudjelovanja u javnoj nabavi u odnosu kako na vrijednost tako i na broj ugovora koji se sklapaju s MSP-ovima;

                                    v.

                                    opisa mjera i politika podugovaranja za MSP-ove, uključujući ciljeve podugovaranja, jamstva i poticaje;

                                    vi.

                                    olakšavanja sudjelovanja MSP-ova u zajedničkom podnošenju ponuda (s drugim velikim ili malim dobavljačima);

                                    vii.

                                    mjera i politika koje su usmjerene na pružanje prilika MSP-ovima za sudjelovanje u javnoj nabavi (kao što je veća transparentnost i dostupnost podataka o javnoj nabavi za MSP-ove; pojednostavljivanje kvalifikacija za sudjelovanje u nadmetanju; smanjenje veličine ugovora; i osiguranje pravovremenog plaćanja za isporuke robe i usluga); i

                                    viii.

                                    uporabe mjera i politika javne nabave za stimuliranje inovacija MSP-ova.

                        (b)

                        Sastavljanje ankete o MSP-ovima od strane tajništva WTO-a
                        Tajništvo WTO-a određuje rok za dostavu odgovora svih stranaka na upitnik u tajništvo WTO-a. Nakon zaprimanja odgovora, tajništvo pripremu kompilaciju odgovora te strankama dostavlja odgovore i kompilaciju. Tajništvo uključuje popis stranaka koje nisu dostavile odgovore.

                        (c)

                        Razmjena odgovora na upitnike o MSP-ovima između stranaka
                        Odbor određuje razdoblje za razmjenu pitanja, zahtjeve za dodatnim informacijama i komentare na odgovore drugih stranaka na temelju dokumenta koji je pripremilo tajništvo WTO-a.

                  4.   Procjena rezultata ankete o MSP-ovima i provedba njezinog ishoda

            4.1   Procjena rezultata ankete o MSP-ovima

            Odbor identificira mjere i politike koje smatra najboljom praksom za promoviranje i olakšavanje sudjelovanja MSP-ova stranaka u javnoj nabavi i priprema izvješće u koje su uključene najbolje prakse mjera i politika te popis drugih mjera.
            4.2   Provedba ishoda ankete o MSP-ovima

                        (a)

                        Stranke promiču usvajanje najbolje prakse koja je utvrđena u procjeni ankete kako bi se potaknulo i olakšalo sudjelovanje MSP-ova stranaka u javnoj nabavi.

                        (b)

                        U odnosu na druge mjere, Odbor potiče stranke koje imaju takve mjere da ih preispituju s ciljem njihova ukidanja ili primjene na MSP-ove ostalih stranaka. Te stranke obavješćuju Odbor o ishodu navedenog preispitivanja.

                        (c)

                        Stranke koje imaju druge mjere uključuju vrijednost nabave koja je podložna tim mjerama u statističke podatke koje dostavljaju Odboru sukladno članku XVI. stavku 4. Sporazuma.

                        (d)

                        Stranke mogu tražiti uključenje drugih takvih mjera u buduće pregovore sukladno članku XXII. stavku 7. Sporazuma, a stranka koja ima takve mjere dužna ih je blagonaklono razmotriti.

                  5.   Preispitivanje

            Dvije godine nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor preispituje učinak najbolje prakse na proširenje sudjelovanja MSP-ova stranaka u javnoj nabavi i razmatra bi li druga praksa dodatno poboljšala sudjelovanje MSP-ova. Odbor također može razmatrati učinak drugih mjera na sudjelovanje MSP-ova u javnoj nabavi stranaka koje imaju takve mjere.

         PRILOG D

            Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da se člankom XXII. stavkom 8. točkom (a) Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum) predviđa da stranke donose i povremeno preispituju program rada, uključujući program rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima;
            UZIMAJUĆI U OBZIR važnost prikupljanja i izvješćivanja o statističkim podacima, kako je propisano člankom XVI. stavkom 4. Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum), za transparentnost nabave koja je obuhvaćena Sporazumom;
            UZIMAJUĆI U OBZIR da bi statistički podaci koji prikazuju razinu do koje stranke nabavljaju robu i usluge obuhvaćene Sporazumom od drugih stranaka Sporazuma mogli biti važan alat za poticanje drugih članica WTO-a da pristupe Sporazumu;
            PREPOZNAJUĆI ukupne izazove stranaka Sporazuma u prikupljanju podataka u području javne nabave, a pogotovo u određivanju zemlje podrijetla robe i usluga koje se nabavljaju u skladu sa Sporazumom; i
            PREPOZNAJUĆI da stranke koriste različite metodologije u prikupljanju svoje statistike za ispunjenje zahtjevâ za izvješćivanje iz članka XVI. stavka 4. Sporazuma te mogu koristiti različite metodologije u prikupljanju podataka za tijela središnje vlasti i tijela ispod te razine;
            DONOSI SLJEDEĆI PROGRAM RADA U ODNOSU NA PRIKUPLJANJE I IZVJEŠĆIVANJE O STATISTIČKIM PODACIMA:
            1.   Pokretanje programa rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima

            Na prvom sastanku Odbora nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor pokreće program rada za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima. Odbor preispituje prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima koje provode stranke, razmatra potencijal za njihovo usklađivanje i priprema izvješće o rezultatima.
            2.   Dostava podataka od strane stranaka

            Odbor dogovara datum do kojeg svaka stranka mora Odboru dostaviti sljedeće informacije u pogledu statističkih podataka o nabavi koja je obuhvaćena Sporazumom:

                        (a)

                        opis metodologije koja se koristi za prikupljanje, ocjenu i izvješćivanje o statističkim podacima, iznad i ispod pragova Sporazuma i za nabavu opisanu u stavku 4.2 točki (c) programa rada za MSP-ove, uključujući informaciju o tome zasniva li stranka podatke o nabavi koja je obuhvaćena Sporazumom na punoj vrijednosti sklopljenih ugovora ili na ukupnim izdacima za nabavu u određenom razdoblju;

                        (b)

                        uključuju li statistički podaci koje prikuplja i podatak o zemlji podrijetla robe ili usluga koje se nabavljaju i, ako je tako, na koji način stranka određuje ili procjenjuje zemlju podrijetla te tehničke poteškoće u prikupljanju podataka o zemlji podrijetla;

                        (c)

                        objašnjenje klasifikacija koje se koriste u statističkim izvješćima; i

                        (d)

                        opis izvora podataka.

                  3.   Kompilacija podnesaka

            Tajništvo priprema kompilaciju podnesaka i dostavlja podneske i kompilaciju strankama. Tajništvo također uključuje popis stranaka koje nisu dostavile podneske.
            4.   Preporuke

            Odbor preispituje podneske stranaka i donosi preporuke o:

                        (a)

                        tome trebaju li stranke usvojiti zajedničku metodu za prikupljanje statistike;

                        (b)

                        tome mogu li stranke standardizirati klasifikaciju statističkih podataka o kojima se izvješćuje Odbor;

                        (c)

                        načinima olakšavanja prikupljanja podataka o zemlji podrijetla robe i usluga obuhvaćenih ovim Sporazumom; i

                        (d)

                        drugim tehničkim problemima u izvješćivanju o podacima javne nabave na koje je ukazala bilo koja stranka.

                  5.   Odbor, prema potrebi, razvija preporuke koje se odnose na:

                        (a)

                        potencijalno usklađivanje statističkog izvješćivanja s ciljem uključivanja statistike o javnoj nabavi u godišnje izvješćivanje WTO-a;

                        (b)

                        pružanje tehničke pomoći tajništva u vezi sa statističkim izvješćivanjem članicama WTO-a koje su u postupku pristupanja Sporazumu; i

                        (c)

                        načine osiguravanja da članice WTO-a koje pristupaju Sporazumu imaju odgovarajuće načine za zadovoljavanje zahtjeva za prikupljanje i izvješćivanje o statističkim podacima.

                  6.   Analiza podataka

            Odbor razmatra kako se statistički podaci koje stranke svake godine dostavljaju tajništvu mogu iskoristiti za daljnje analize s ciljem boljeg razumijevanja gospodarskog značaja Sporazuma, uključujući utjecaj pragova na izvršenje Sporazuma.

         PRILOG E

            Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za održivu nabavu
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da se člankom XXII. stavkom 8. točkom (a) Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum) predviđa da stranke donose i povremeno preispituju program rada, uključujući program rada za javnu nabavu;
            PREPOZNAJUĆI da je nekoliko stranaka razvilo politike održive nabave na nacionalnoj i nižoj razini:
            POTVRĐUJUĆI važnost osiguravanja da se svaka nabava provodi u skladu s principom nediskriminacije i transparentnosti kako je izraženo u Sporazumu;
            DONOSI SLJEDEĆI PROGRAM RADA U ODNOSU NA ODRŽIVU NABAVU:
            1.   Pokretanje programa rada za održivu nabavu

            Na prvom sastanku Odbora nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor pokreće program rada za održivu nabavu.
            2.   Radni program ispituje teme koje uključuju:

                        (a)

                        ciljeve održive nabave;

                        (b)

                        načine na koje se koncept održive nabave integrira u politike nabave na nacionalnoj i nižoj razini;

                        (c)

                        načine na koje se održiva nabava može provoditi u dosljednosti s načelom „najbolja vrijednost za novac”; i

                        (d)

                        načine na koje se održiva nabava može provoditi u dosljednosti s međunarodnim trgovinskim obvezama stranaka.

                  3.   Odbor identificira mjere i politike održive nabave za koje smatra da su u dosljednosti s načelom „najbolja vrijednost za novac” i s međunarodnim trgovinskim obvezama stranaka te priprema izvješće koje navodi najbolju praksu tih mjera i politika.

         PRILOG F

            Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da se člankom XXII. stavkom 8. točkom (a) Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum) predviđa da stranke donose i povremeno preispituju program rada, uključujući program rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka;
            PREPOZNAJUĆI da su stranke uključile izuzeća i ograničenja u svojim prilozima Dodatku I. Sporazumu (izuzeća i ograničenja);
            PREPOZNAJUĆI važnost transparentnih mjera u vezi s javnom nabavom; i
            UZIMAJUĆI U OBZIR važnost postupnog smanjenja i ukidanja izuzeća i ograničenja u budućim pregovorima koji su predviđeni u članku XXII. stavku 7. Sporazuma;
            DONOSI SLJEDEĆI PROGRAM RADA ZA IZUZEĆA I OGRANIČENJA U PRILOZIMA STRANAKA;
            1.   Pokretanje programa rada za izuzeća i ograničenja

            Na prvom sastanku Odbora nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor pokreće program rada za izuzeća i ograničenja u prilozima stranaka s ciljem:

                        (a)

                        povećanja transparentnosti u opsegu i utjecaju izuzeća i ograničenja navedenih u prilozima stranaka Dodatku I. Sporazumu; i

                        (b)

                        pružanja informacija o izuzećima i ograničenjima za olakšavanje pregovora koji su predviđeni u članku XXII. stavku 7. Sporazuma.

                  2.   Program za transparentnost

            Najkasnije šest mjeseci od pokretanja programa rada, svaka stranka podnosi Odboru popis u kojem se nalaze:

                        (a)

                        izuzeća specifična za svaku zemlju koja se nalaze u prilozima Dodatku I. Sporazumu; i

                        (b)

                        sva druga izuzeća i ograničenja koje je navela u prilozima Dodatku I. Sporazumu, a koja su obuhvaćena člankom II. stavkom 2. točkom (e) Sporazuma, osim za isključenja ili ograničenja koji se razmatraju u programu rada za MSP-ove ili ako stranka ima obvezu postupno ukinuti neko izuzeće ili ograničenje u prilogu Dodatku I. Sporazumu.

                  3.   Kompilacija podnesaka

            Tajništvo priprema kompilaciju podnesaka i dostavlja podneske i kompilaciju strankama. Tajništvo također uključuje popis stranaka koje nisu dostavile podnesak.
            4.   Zahtjevi za dodatnim informacijama

            Svaka stranka može povremeno zatražiti dodatne informacije u vezi s bilo kojim izuzećem ili ograničenjem obuhvaćenim stavkom 2. točkama (a) i (b), uključujući mjere koje su spadaju pod bilo koje izuzeće ili ograničenje, njihov pravni okvir, praksu i politike provedbe te vrijednost nabave koja je podložna takvim mjerama. Stranka koja zaprimi takav zahtjev odmah dostavlja zatražene informacije.
            5.   Kompilacija dodatnih informacija

            Tajništvo priprema kompilaciju dodatnih informacija u vezi sa svim strankama te je dostavlja strankama.
            6.   Razmatranje od strane Odbora

            Na svojem godišnjem sastanku predviđenom u članku XXI. stavku 3. točki (a) Sporazuma, Odbor razmatra informacije koje su dostavila stranke kako bi odredio pružaju li one:

                        (a)

                        najveću moguću razinu transparentnosti izuzeća i ograničenja navedenih u prilozima stranaka Dodatku I. Sporazumu; i

                        (b)

                        dovoljno informacija za olakšavanje pregovora predviđenih u članku XXII. stavku 7. Sporazuma.

                  7.   Nove stranke koje pristupaju Sporazumu

            Nova stranka koja pristupa Sporazumu dostavlja Odboru popis iz stavka 2. u roku od šest mjeseci od svojeg pristupanja.

         PRILOG G.

            Odluka Odbora za javnu nabavu o programu rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi
            Odluka od 30. ožujka 2012.
            ODBOR ZA JAVNU NABAVU,
            PRIMJEĆUJUĆI da se člankom XXII. stavkom 8. točkom (a) Sporazuma o javnoj nabavi (Sporazum) predviđa da stranke donose i povremeno preispituju program rada, uključujući program rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi;
            PRIMJEĆUJUĆI da članak X. stavak 1. Sporazuma predviđa da naručitelji „ne smiju pripremiti, donijeti ili primijeniti bilo koje tehničke specifikacije s namjerom ili posljedicom stvaranja nepotrebnih prepreka za međunarodnu trgovinu”;
            PRIMJEĆUJUĆI da članak III. stavak 2. točka (a) Sporazuma ne priječi strankama uvođenje ili provođenje mjera koje su potrebne za zaštitu javne sigurnosti, pod uvjetom da se takve mjere ne provode na način koji bi predstavljao proizvoljnu ili neopravdanu diskriminaciju ili prikriveno ograničavanje međunarodne trgovine;
            PREPOZNAJUĆI potrebu za uravnoteženim pristupom između javne sigurnosti i nepotrebnih prepreka međunarodnoj trgovini;
            PREPOZNAJUĆI da neujednačena praksa među strankama u pogledu javne sigurnosti može imati nepovoljan učinak na provedbu Sporazuma;
            DONOSI SLJEDEĆI PROGRAM RADA U ODNOSU NA STANDARDE SIGURNOSTI:

                        1.

                        Pokretanje programa rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi: Na prvom sastanku Odbora nakon stupanja na snagu protokola o izmjeni postojećeg sporazuma (1994.), Odbor pokreće program rada za standarde sigurnosti u međunarodnoj nabavi.

                        2.

                        Program rada ispituje teme u svrhu razmjene najbolje prakse za predmete koji uključuju:

                                    (a)

                                    način na koji se pitanje javne sigurnosti rješava u zakonodavstvu, propisima i praksi stranaka i smjernice u vezi s provedbom Sporazuma od strane naručitelja;

                                    (b)

                                    odnos između odredbi o tehničkim specifikacijama iz članka X. i zaštite javne sigurnosti iz članka III. Sporazuma i u prilozima stranaka Dodatku I.;

                                    (c)

                                    najbolju praksu koja se može usvojiti radi zaštite javne sigurnosti u svjetlu odredbi o tehničkim specifikacijama i dokumentaciji za nadmetanje iz članka X.

                        3.

                        Odbor razvija područje primjene i vremenski raspored za ispitivanje svake teme utvrđene u stavku 2. Odbor priprema izvješće s kratkim prikazom ishoda svojeg ispitivanja tih tema i popisom najbolje prakse utvrđene u stavku 2. točki (c).


title: Odluka Vijeća (EU) 2016/342 od 12. veljače 2016. o sklapanju u ime Unije Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, s jedne strane, i Kosova *, s druge strane

text:
                  16.3.2016

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 71/1

            ODLUKA VIJEĆA (EU) 2016/342
      od 12. veljače 2016.
      o sklapanju u ime Unije Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, s jedne strane, i Kosova (*), s druge strane
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 37. u vezi s člankom 31. stavkom 1.,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 217. u vezi s člankom 218. stavkom 7., člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom i. te člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2015/1988 (1), Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, i Kosova („Sporazum”), potpisan je u ime Unije 22. listopada 2015. podložno njegovu kasnijem sklapanju.

                  (2)

                  Unija i Kosovo imaju snažne veze te dijele iste vrijednosti i želju za daljnjim jačanjem tih veza i uspostavom bliskog i trajnog odnosa temeljenog na uzajamnosti i zajedničkom interesu, što bi Kosovu trebalo omogućiti da dodatno ojača i proširi svoje odnose s Unijom.

                  (3)

                  „Prvi sporazum o načelima kojima se uređuje normalizacija odnosa” postignut je 19. travnja 2013. u okviru dijaloga uz posredovanje EU-a.

                  (4)

                  Sporazumom se predviđa pridruživanje između Unije i Kosova koje uključuje uzajamna prava i obveze, zajednička djelovanja i posebni postupak. Ujedno sadrži i odredbe obuhvaćene područjem primjene glave V. poglavlja 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) o zajedničkoj vanjskoj i sigurnosnoj politici Unije. Odluka o sklapanju Sporazuma stoga bi se trebala temeljiti na pravnoj osnovi kojom se predviđa pridruživanje što će Uniji omogućiti preuzimanje obveza u svim područjima obuhvaćenima Ugovorima te na pravnoj osnovi za sporazume u područjima obuhvaćenima glavom V. poglavljem 2. UEU-a.

                  (5)

                  Riječ je o sporazumu koji sklapa samo EU. Obveze i suradnja koje Unija preuzima na temelju ovog Sporazuma odnose se samo na područja obuhvaćena pravnom stečevinom EU-a ili postojećim politikama Unije. Potpisivanjem i sklapanjem ovog Sporazuma kao sporazuma koji sklapa samo EU ne dovodi se u pitanje priroda i područje primjene sličnih sporazuma o kojima se treba pregovarati u budućnosti. Njime se u pitanje ne dovode ni ovlasti institucija EU-a koje su im dodijeljene Ugovorima ni stajališta institucija i država članica EU-a o nadležnostima. Sporazumom se predviđa široka suradnja u različitim područjima politike, među ostalim i pravosuđu i unutarnjim poslovima.

                  (6)

                  Sklapanjem Sporazuma ne dovodi se u pitanje stajalište država članica o statusu Kosova, o kojemu će odlučivati u skladu sa svojom nacionalnom praksom i međunarodnim pravom.

                  (7)

                  Nadalje, ni jedan pojam, formulacija ili definicija iz ove Odluke i priloženog teksta Sporazuma, kao ni pozivanje na potrebnu pravnu osnovu za sklapanje Sporazuma ne znači priznanje Kosova kao neovisne države od strane Unije ni priznanje neovisnosti Kosova od strane pojedinih država članica ako nisu prethodno donijele takvu odluku.

                  (8)

                  Sklapanje Sporazuma u pogledu pitanja iz nadležnosti Europske zajednice za atomsku energiju podliježe posebnom postupku.

                  (9)

                  Sporazum bi trebalo odobriti,

            DONIJELO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Odobrava se sklapanje u ime Unije Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, i Kosova u odnosu na dijelove obuhvaćene UEU-om i Ugovorom o funkcioniranju Europske unije.
      Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
      Članak 2.
      Predsjednik Vijeća u ime Unije daje obavijest predviđenu člankom 144. Sporazuma (2).
      Članak 3.
      1.   Vijećem za stabilizaciju i pridruživanje u ime Unije predsjeda visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku u skladu s njegovim odgovornostima temeljem Ugovora te u svojstvu predsjednika Vijeća za vanjske poslove.
      Odborom za stabilizaciju i pridruživanje predsjeda predstavnik Komisije.
      2.   Komisija je ovlaštena odobravati u ime Unije izmjene Sporazuma kada je predviđeno da ih donosi Odbor za stabilizaciju i pridruživanje.
      Članak 4.
      Ovom Odlukom ne dovodi se u pitanje stajalište država članica i Unije o statusu Kosova.
      Članak 5.
      Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

         Sastavljeno u Bruxellesu 12. veljače 2016.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

         (*)  Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244/1999 i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova.

         (1)  SL L 290, 6.11.2015., str. 4.

         (2)  Glavno tajništvo Vijeća objavit će dan stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.


title: Odluka br. 602/2012/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o izmjenama Sporazuma o osnivanju Europske banke za obnovu i razvoj (EBRD) kojom se zemljopisni opseg poslovanja EBRD-a širi na južni i istočni Mediteran

text:
               01/Sv. 9

               HR

               Službeni list Europske unije

               149

         32012D0602

               L 177/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA br. 602/2012/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 4. srpnja 2012.
   o izmjenama Sporazuma o osnivanju Europske banke za obnovu i razvoj (EBRD) kojom se zemljopisni opseg poslovanja EBRD-a širi na južni i istočni Mediteran
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (1),
   budući da:

               (1)

               Od svoga osnutka 1991. godine, Europska banka za obnovu i razvoj (EBRD) pomagala je zemljama središnje i istočne Europe u njihovoj tranziciji prema otvorenom tržišnom gospodarstvu i promicanju privatnih i poduzetničkih inicijativa. Zemljopisni opseg poslovanja EBRD-a trebalo bi proširiti na južni i istočni Mediteran radi promicanja sličnih ciljeva. Kao odgovor na gospodarsku i političku situaciju u zemljama južnog i istočnog Mediterana, EBRD se odlučio za postupno uvođenje svojih aktivnosti, vodeći računa o posebnostima predmetne regije.

               (2)

               Sukladno izvještaju Upravnog vijeća Vijeću guvernera o zemljopisnom širenju poslovanja Banke na područje južnog i istočnog Mediterana, južni i istočni Mediteran obuhvaća zemlje koje imaju obalu na Mediteranu te Jordan koji je potpuno integriran u ovo područje.

               (3)

               Kao odgovor na događaje na južnom i istočnom Mediteranu iz 2011. godine, Komisija i Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku izdali su, 8. ožujka 2011., zajedničku komunikaciju pod nazivom „Partnerstvo za demokraciju i zajednički napredak s južnim Mediteranom”, izrazivši snažnu političku i gospodarsku potporu Unije ovoj regiji. Zajednička komunikacija uključivala je mogućnost proširenja mandata EBRD-a na zemlje južnog susjedstva, oslanjajući se na iskustvo EBRD-a tijekom proteklih 20 godina. Europsko vijeće je 24. i 25. ožujka 2011. u potpunosti potvrdilo sadržaj spomenute zajedničke komunikacije. U svojoj Rezoluciji od 7. travnja 2011. o reviziji Europske politike susjedstva – južna dimenzija, Europski parlament pozvao je EBRD da izmijeni svoj statut kako bi sudjelovao u procesu financijske pomoći.

               (4)

               U svibnju 2011., čelnici zemalja skupine G8 zaključili su Partnerstvo iz Deauvillea, kako bi pomogli zemljama južnog i istočnog Mediterana u njihovoj tranziciji prema slobodnom, demokratskom i tolerantnom društvu i pozvali su EBRD da proširi zemljopisni opseg svojega poslovanja kako bi primijenio svoje iskustvo i pružio potporu navedenim zemljama u prihvaćanju načela višestranačke demokracije, pluralizma i tržišnoga gospodarstva.

               (5)

               Širenje poslovanja EBRD-a na južni i istočni Mediteran odražava potporu Unije i međunarodne zajednice nadi, koju je potaklo Arapsko proljeće, da će u toj regiji doći do tranzicije prema tržišnom gospodarstvu i pluralističkom demokratskom društvu.

               (6)

               Imajući na umu krhkost gospodarstava u novim zemljama u kojima EBRD započinje svoje poslovanje te društvene nejednakosti koje su bile jedan od ključnih razloga za previranja Arapskog proljeća, predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi potaknuti EBRD da proširi pozornost i na razvoj privatnog sektora, kako bi, putem svojeg financiranja, doprinio ostvarenju društveno i ekološki održivog društva, na način opisan u Milenijskim razvojnim ciljevima i u skladu s člankom 3. stavkom 5. i člankom 21. Ugovora o Europskoj uniji. Posebno, predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi poticati doprinos EBRD-a tranziciji prema energetski učinkovitom, društveno uključivom, otvorenom tržišnom gospodarstvu, vodeći računa o društvenom okruženju, siromaštvu te stanju građanskih i ljudskih prava.

               (7)

               Rezolucijama 137. i 138. koje su donesene 30. rujna 2011., Vijeće guvernera EBRD-a glasalo je u korist potrebnih izmjena Sporazuma o osnivanju EBRD-a („Sporazum”), omogućujući širenje zemljopisnog opsega poslovanja EBRD-a na južni i istočni Mediteran, istodobno zadržavajući preuzete obveze prema zemljama u kojima već posluje. Svi guverneri EBRD-a iz EU, uključujući guvernera koji predstavlja Uniju, glasali su za navedene izmjene.

               (8)

               Rezolucijom 134. koja je donesena 21. svibnja 2011., Vijeće guvernera EBRD-a naglasilo je da bi planirano proširenje mandata EBRD-a trebalo ostvariti a da se od dioničara ne zahtjeva ulaganje dodatnog kapitala.

               (9)

               U skladu s člankom 56. Sporazuma, Vijeće guvernera treba pitati sve članove da li prihvaćaju predložene izmjene.

               (10)

               Predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi uložiti svoja najbolja nastojanja da potaknu EBRD da pozorno prati svoje poslovanje, posebno u zemljama gdje postoji manjak političke odgovornosti, gdje se krše građanska i ljudska prava ili gdje postoji visoka razina korupcije. Nadalje, predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi uložiti svoja najbolja nastojanja da osiguraju da se u poslovnim aktivnostima EBRD-a u novim zemljama vodi računa o načelima stabilnog i sigurnog poslovanja, transparentnosti i borbe protiv prijevare, na koja se poziva Odluka br. 1219/2011/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o upisu dodatnih udjela u kapitalu Europske banke za obnovu i razvoj (EBRD) od strane Europske unije kao rezultat odluke o povećanju tog kapitala (2).

               (11)

               Predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi poticati EBRD da, pri obavljanju svojih poslovnih aktivnosti na južnom i istočnom Mediteranu, nastavi zajednički angažman s Unijom i suradnju s civilnim društvom, kao i da dodatno proširi svoju suradnju s Europskom investicijskom bankom i drugim europskim i međunarodnim javnim financijskim institucijama, kako bi u potpunosti iskoristio njihove komparativne prednosti. EBRD bi također trebao izbjegavati preklapanje poslovnih aktivnosti sa spomenutim drugim javnim financijskim institucijama.

               (12)

               Prije nego EBRD odobri potencijalno širenje poslovanja na neku novu zemlju, trebalo bi napraviti detaljnu tehničku procjenu gospodarskih i političkih uvjeta u dotičnoj zemlji, uključujući: ocjenu posvećenosti te zemlje načelima višestranačke demokracije, pluralizma i tržišnoga gospodarstva, koja su sadržana u članku 1. Sporazuma, ocjenu propusta u procesu tranzicije, pregled aktivnosti drugih međunarodnih financijskih institucija u toj zemlji te prioriteta u vezi s kojima EBRD može na najbolji način iskoristiti svoje jedinstveno znanje i vještine. Prilikom rasprave o navedenim ocjenama, predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi poticati EBRD da u cijelosti uzme u obzir stavove Unije.

               (13)

               U izvještaju koji će Komisija, u skladu s Odlukom 1219/2011/EU, predstaviti do isteka četvrtog Pregleda kapitala za razdoblje 2011.-15., Komisija bi trebala uzeti u obzir širenje poslovanja EBRD-a na južni i istočni Mediteran.

               (14)

               Vezano uz doprinos EBRD-a tranziciji zemalja južnog i istočnog Mediterana prema učinkovitom, održivom, modernom tržišnom gospodarstvu, predstavnici Unije u upravnim tijelima EBRD-a trebali bi naložiti EBRD-u podnošenje godišnjeg izvještaja o postignutim rezultatima i provedbu sveobuhvatne procjene vlastitog utjecaja na izgradnju takvoga gospodarstva prije izdavanja petogodišnjeg Pregleda kapitala.

               (15)

               Izmjene Sporazuma trebalo bi stoga odobriti u ime Unije,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ovim se u ime Unije odobravaju izmjene članaka 1. i 18. Sporazuma, kojima se širi zemljopisni opseg poslovanja EBRD-a.
   Tekst izmjena nalazi se u Prilogu u informativne svrhe.
   Članak 2.
   Guverner EBRD-a koji predstavlja Uniju u ime Unije dostavlja EBRD-u Izjavu o prihvaćanju izmjena.
   Članak 3.
   Kao dio godišnjeg izvješća Europskom parlamentu, guverner EBRD-a koji predstavlja Uniju izvješćuje i o aktivnostima i poslovanju EBRD-a na južnom i istočnom Mediteranu.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 4. srpnja 2012.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Stajalište Europskog parlamenta od 13. lipnja 2012. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 26. lipnja 2012.

      (2)  SL L 313, 26.11.2011., str. 1.
   PRILOG

      IZMJENE SPORAZUMA O OSNIVANJU EUROPSKE BANKE ZA OBNOVU I RAZVOJ

   Članak 1. Sporazuma o osnivanju Banke mijenja se kako slijedi (novi je tekst u kurzivu):

      „Članak 1.
      Cilj
      Doprinoseći gospodarskom napretku i obnovi, cilj je Banke poticanje tranzicije prema otvorenom tržišno-orijentiranom gospodarstvu i promicanje privatne i poduzetničke inicijative u zemljama središnje i istočne Europe koje primjenjuju i vjeruju u načela višestranačke demokracije, pluralizma i tržišnoga gospodarstva. Podložno istim uvjetima, cilj banke može se provoditi i u Mongoliji, kao i u zemljama članicama s područja južnog i istočnog Mediterana, kako to odredi Banka nakon što najmanje dvije trećine guvernera, koji predstavljaju najmanje tri četvrtine ukupne glasačke snage članica, glasuju potvrdno. U skladu s tim, svako upućivanje na ‚zemlje srednje i istočne Europe’, ‚zemlje s područja srednje i istočne Europe’‚zemlju primateljicu (ili zemlje primateljice)’ ili ‚državu članicu primateljicu (ili države članice primateljice)’ u ovom Sporazumu i njegovim prilozima odnosit će se i na Mongoliju, kao i na svaku takvu zemlju s područja južnog i istočnog Mediterana.”

   Članak 18. Sporazuma o osnivanju Banke mijenja se kako slijedi (novi je tekst u kurzivu):

      „Članak 18.
      Posebni fondovi

                  i.

                  Banka može prihvatiti upravljanje Posebnim fondovima čija je namjena da služe cilju i koji se nalaze u okviru funkcija Banke u zemljama primateljicama i potencijalnim zemljama primateljicama. Cjelokupan trošak upravljanja određenim Posebnim fondom ide na teret predmetnog Posebnog fonda.

                  ii.

                  Za potrebe podtočke i., Vijeće guvernera može, na zahtjev članice koja nije zemlja primateljica, odlučiti da navedena članica ispunjava uvjete da postane potencijalna zemlja primateljica tijekom određenog razdoblja i pod uvjetima koji se budu činili prikladnima. Takva odluka donosi se potvrdnim glasovanjem najmanje dvije trećine guvernera, koji predstavljaju najmanje tri četvrtine ukupne glasačke snage članica.

                  iii.

                  Odluka da se članici dopusti da postane potencijalna zemlja primateljica može se donijeti samo ako navedena članica ispunjava uvjete da postane zemlja primateljica. Navedeni uvjeti utvrđeni su u članku 1. ovog Sporazuma, onako kako isti glasi u trenutku donošenja takve odluke ili kako će glasiti nakon stupanja na snagu eventualne izmjene koju je Vijeće guvernera već odobrilo u trenutku donošenja takve odluke.

                  iv.

                  Ako potencijalna zemlja primateljica nije postala zemlja primateljica na kraju razdoblja iz podtočke ii., Banka odmah prekida sve posebne aktivnosti u toj zemlji, osim onih koje mogu utjecati na uredno ostvarenje, zaštitu i očuvanje imovine Posebnog fonda i ispunjenje obveza koje su nastale s tim u vezi.

            2.   Posebni fondovi koje je Banka prihvatila mogu se koristiti u zemljama primateljicama i potencijalnim zemljama primateljicama na bilo koji način i pod bilo kakvim uvjetima u skladu s ciljem i funkcijama Banke, s drugim primjenjivim odredbama ovog Sporazuma i sa ugovorom ili ugovorima koji se odnose na takve Fondove.
      3.   Banka donosi pravila i propise koji su potrebni za osnivanje, upravljanje i korištenje svakog pojedinog Posebnog fonda. Takva pravila i propisi moraju biti u skladu s odredbama ovog Sporazuma, izuzev onih odredaba koje se izričito primjenjuju samo na redovno poslovanje Banke.”


title: 2002/215/EZ: Odluka Vijeća od 4. ožujka 2002. o zaključivanju četvrte izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač#Izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač

text:
               11/Sv. 035

               HR

               Službeni list Europske unije

               127

         32002D0215

               L 072/18

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               04.03.2002.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 4. ožujka 2002.
   o zaključivanju četvrte izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač
   (2002/215/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1. u vezi s člankom 300. stavkom 2. prvom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (2),
   budući da:

               (1)

               Zajednica je zbog svojih odgovornosti za okoliš, Odlukom 88/540/EEZ (3) postala stranka Bečke konvencije o zaštiti ozonskog omotača i Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač te je Odlukom 91/690/EEZ (4) odobrila prvu izmjenu navedenog Protokola, Odlukom 94/68/EZ (5) drugu izmjenu navedenog Protokola, a Odlukom 2000/646/EZ (6) treću izmjenu navedenog Protokola.

               (2)

               Najnoviji dokazi ukazuju na to da je za odgovarajuću zaštitu ozonskog omotača potreban viši stupanj nadzora trgovanja tvarima koje oštećuju ozonski omotač od stupnja koji je predviđen Montrealskim protokolom, kako je izmijenjen 1997. godine. Isti dokazi ukazuju na to da bi trebale postojati dodatne mjere nadzora proizvodnje tvari koje oštećuju ozonski omotač, a posebno hidroklorofluorougljika i novih tvari.

               (3)

               Četvrtu izmjenu Montrealskog protokola kojom je uveden takav nadzor, stranke su donijele u prosincu 1999. u Pekingu.

               (4)

               Komisija je, u ime Zajednice, sudjelovala u pregovorima i donošenju te izmjene.

               (5)

               Zajednica je usvojila mjere u području koje je obuhvaćeno izmjenom, a posebno u Uredbi (EZ) br. 2037/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. o tvarima koje oštećuju ozonski omotač (7), te stoga treba preuzeti međunarodne obveze u tom području.

               (6)

               Za Zajednicu je nužno da odobri četvrtu izmjenu Montrealskog protokola jer se njegove odredbe odnose na proizvodnju i trgovinu kontroliranim tvarima između Zajednice i drugih stranaka, a za čiju je provedbu odgovorna Zajednica,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovime se u ime Zajednice odobrava četvrta izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač.
   Tekst ove izmjene priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovime se ovlašćuje odrediti osobu ili osobe ovlaštene položiti ispravu o odobrenju ove četvrte izmjene u ime Zajednice kod glavnog tajnika Ujedinjenih naroda u skladu s člankom 13. Bečke konvencije o zaštiti ozonskog omotača, u vezi s člankom 3. četvrte izmjene Montrealskog protokola.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europskih zajednica.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. ožujka 2002.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. MATAS I PALOU

      (1)  SL C 213 E, 31.7.2001., str. 251.

      (2)  Mišljenje od 2.10.2001. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 297, 31.10.1988., str. 8.

      (4)  SL L 377, 31.12.1991., str. 28.

      (5)  SL L 33, 7.2.1994., str. 1.

      (6)  SL L 272, 25.10.2000., str. 26.

      (7)  SL L 244, 29.9.2000., str. 1.
    ---documentbreak---

               4.3.2002

               HR

               L 072/

         PRILOG
   IZMJENA MONTREALSKOG PROTOKOLA O TVARIMA KOJE OŠTEĆUJU OZONSKI OMOTAČ
   Članak 1.
   Izmjena
   U stavku 5. članka 2. Protokola riječi:
   „člancima 2A. do 2E.”
   zamjenjuju se s:

      „člancima 2A. do 2F.”.

   U stavcima 8.(a) i 11. članka 2. Protokola riječi:
   „člancima 2A. do 2H.”
   zamjenjuju se s:

      „člancima 2A. do 2I.”.

   Sljedeći stavak treba dodati iza stavka 7. članka 2F. Protokola:

      „8.   Svaka stranka koja proizvodi jednu ili više tih tvari treba osigurati da u razdoblju od dvanaest mjeseci, počevši od 1. siječnja 2004., te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju, izračunata razina njezine proizvodnje kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka C godišnje ne prekorači prosjek:

                  a)

                  iznosa njezine izračunate razine potrošnje u 1989. godini kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka C te dva zarez osam posto njezine izračunate razine potrošnje u 1989. godini kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka A,

                  b)

                  iznosa njezine izračunate razine proizvodnje u 1989. godini kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka C te dva zarez osam posto njezine izračunate razine proizvodnje u 1989. godini kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka A.

            Međutim, da bi se udovoljilo osnovnim domaćim potrebama stranaka iz stavka 1. članka 5., izračunata razina njihove proizvodnje smije prekoračiti tu granicu do petnaest posto od izračunate razine njihove proizvodnje kontroliranih tvari u Skupini I. Dodatka C, kako je gore određeno.”

   Sljedeći članak treba umetnuti iza članka 2H. Protokola:

      „Članak 2I.
      Bromoklorometan
      Svaka stranka treba osigurati da u razdoblju od dvanaest mjeseci, počevši od 1. siječnja 2002., te u svakom sljedećem razdoblju od dvanaest mjeseci, izračunata razina njezine potrošnje i proizvodnje kontrolirane tvari iz Skupine III. Dodatka C ne prekorači nulu. Ovaj se stavak primjenjuje uvijek, osim ako stranke odluče da se odobri razina proizvodnje ili potrošnje koja je potrebna da bi se udovoljilo primjenama za koje su se sporazumjele da su osnovne.”

   U članku 3. Protokola riječi:
   „članka 2., 2A. do 2H.”
   zamjenjuju se s:

      „članka 2., 2A. do 2I”.

   Sljedeće stavke treba dodati članku 4. Protokola nakon stavka 1. qua:

      „1. quin.   Od 1. siječnja 2004. svaka stranka treba zabraniti uvoz kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka C iz država koje nisu stranke ovoga Protokola.
      1. sex.   U roku od jedne godine od datuma stupanja ovoga stavka na snagu, svaka stranka treba zabraniti uvoz kontroliranih tvari iz Skupine III. Dodatka C iz država koje nisu stranke ovoga Protokola.”

   Sljedeće stavke treba dodati članku 4. Protokola nakon stavka 2. qua:

      „2. quin.   Počevši od 1. siječnja 2004. svaka stranka treba zabraniti izvoz kontroliranih tvari iz Skupine I. Dodatka C u države koje nisu stranke ovoga Protokola.
      2. sex.   U roku od jedne godine od datuma stupanja ovog stavka na snagu, svaka stranka treba zabraniti izvoz kontroliranih tvari iz Skupine III. Dodatka C u države koje nisu stranke ovoga Protokola.”

   U stavcima 5. do 7. članka 4. Protokola riječi:
   „Dodatka A i B, Skupine II. Dodatka C i Dodatka E”
   zamjenjuju se s:

      „Dodatka A, B, C i E”.

   U stavku 8. članka 4. Protokola riječi:
   „člancima 2A. do 2E., člancima 2G. i 2H.”
   zamjenjuju se s:

      „člancima 2A. do 2I.”.

   U stavku 4. članka 5. Protokola riječi:
   „članaka 2A. do 2H.”
   zamjenjuju se s:

      „članaka 2A. do 2I.”.

   U stavcima 5. i 6. članka 5. Protokola riječi:
   „članaka 2A. do 2E.”
   zamjenjuju se s:

      „članaka 2A. do 2E. i članka 2I.”.

   Sljedeću rečenicu treba dodati na kraju podstavka 8. ter (a) članka 5. Protokola:

      „Počevši od 1. siječnja 2016. svaka stranka iz stavka 1. ovog članka treba udovoljiti kontrolnim mjerama utvrđenim u stavku 8. članka 2F., te kao osnovu za udovoljavanje tim kontrolnim mjerama treba primjenjivati prosjek njezinih izračunatih razina proizvodnje i potrošnje u 2015. godini;”

   U članku 6. Protokola riječi:
   „člancima 2A. do 2H”
   zamjenjuju se s:

      „člancima 2A. do 2I.”.

   U stavku 2. članka 7. Protokola riječi:
   „Dodatka B i C”
   zamjenjuju se s:

      „Dodatka B i Skupina I. i II. Dodatka C”

   Sljedeću rečenicu treba dodati iza prve rečenice stavka 3. članka 7. Protokola:

      „Svaka stranka treba Tajništvu dostaviti statističke podatke o godišnjoj količini kontrolirane tvari navedene u Dodatku E koja se koristi za primjenu u karanteni i prije otpreme.”

   U stavku 1. članka 10. Protokola riječi:
   „članaka 2A. do 2E.”
   zamjenjuju se s

      „članka 2A. do 2E. i članka 2I.”.

   U članku 17. Protokola riječi:
   „člancima 2A. do 2H.”
   zamjenjuju se s:

      „člancima 2A. do 2I.”.

   Sljedeću skupinu treba dodati Dodatku C Protokola:

                  „Skupina

                  Tvar

                  Broj izomera

                  Faktor oštećenja

                     Skupina III

                  CH2BrCl

                  bromklormetan

                  1

                  0,12”

   Članak 2.
   Veza s izmjenom iz 1997. godine
   Niti jedna država ni regionalna organizacija gospodarske integracije ne smije položiti ispravu o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu ovoj Izmjeni ako prethodno, ili istodobno, nije položila takvu ispravu za Izmjenu usvojenu na Devetom sastanku stranaka u Montrealu, 17. rujna 1997. godine.
   Članak 3.
   Stupanje na snagu
   1.   Ova Izmjena stupa na snagu 1. siječnja 2001. godine pod uvjetom da su države ili regionalne organizacije gospodarske integracije, koje su stranke Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač, položile najmanje dvadeset isprava o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju Izmjene. U slučaju da do tog datuma ovaj uvjet nije ispunjen, Izmjena će stupiti na snagu devedesetoga dana od dana ispunjenja uvjeta.
   2.   Za potrebe stavka 1., niti jedna takva isprava, koju položi neka regionalna organizacija gospodarske integracije, neće se računati kao dodatna u odnosu na one koje su položile države članice takve organizacije.
   3.   Nakon stupanja na snagu ove Izmjene, kako je utvrđeno u stavku 1., ona će za svaku drugu stranku Protokola stupiti na snagu devedesetoga dana od dana polaganja njezine isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju.


title: 2013/478/EU: Odluka Komisije оd 27. rujna 2013. o izmjeni Odluke 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom o osnivanju Europskog ureda za borbu protiv prijevara

text:
               28.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 257/19

         ODLUKA KOMISIJE
   оd 27. rujna 2013.
   o izmjeni Odluke 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom o osnivanju Europskog ureda za borbu protiv prijevara
   (2013/478/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 249.,
   budući da:

               (1)

               Institucije i države članice pridaju veliku važnost zaštiti financijskih interesa Unije te borbi protiv prijevara i svih drugih nezakonitih aktivnosti koje štete financijskim interesima Unije, a važnost djelovanja u tu svrhu potvrđuje članak 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (2)

               Odluka Komisije 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom (1) treba se izmijeniti zbog stupanja na snagu Uredbe (EU, Euroatom) 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2).

               (3)

               Zadaće Ureda i dalje bi se trebale sastojati od priprema zakonodavnih i regulatornih odredaba u području djelovanja Ureda, uključujući relevantne instrumente obuhvaćene glavom V. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i instrumente za zaštitu eura od krivotvorenja. Zadaće Ureda trebale bi i dalje uključivati osposobljavanje i tehničku potporu za zaštitu eura od krivotvorenja.

               (4)

               Ured bi trebao sudjelovati u aktivnostima međunarodnih tijela i udruga specijaliziranih za borbu protiv prijevara i korupcije posebice u svrhu razmjene najbolje prakse.

               (5)

               Komisija treba procijeniti potrebu za revizijom ove Odluke u slučaju da se osnuje Ured europskog javnog tužitelja.

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom izmjenjuje se kako slijedi:

               1.

               Druga rečenica u članku 1. se briše.

               2.

               Članak 2. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           u stavku 1. „Zajednica” se zamjenjuje „Unijom”;

                           (b)

                           u stavku 2. dodaje se sljedeća rečenica:
                           „To uključuje poticanje poboljšanja zaštite eura protiv krivotvorenja osposobljavanjem i tehničkom potporom.”;

                           (c)

                           u stavku 3. dodaje se sljedeća rečenica:
                           „To može uključivati sudjelovanje u aktivnostima međunarodnih tijela i udruga specijaliziranih za borbu protiv prijevara i korupcije posebice u svrhu razmjene najboljih praksi.”;

                           (d)

                           stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „Ured je odgovoran za pripremu zakonodavnih i regulatornih inicijativa Komisije s ciljem sprečavanja prijevara iz stavka 1. i zaštite eura od krivotvorenja.”

               3.

               Članak 3. mijenja se kako slijedi:

                           —

                           „Ravnatelj” se zamjenjuje „Glavnim direktorom”.

               4.

               Članak 4. mijenja se kako slijedi:

                           —

                           „Nadzorni odbor” se zamjenjuje „Odborom za nadzor”,

                           —

                           „Zajednica” se zamjenjuje „Unijom”.

               5.

               Članak 5. zamjenjuje se sljedećim:
               „Članak 5.
               Glavni direktor
               1.   Uredom rukovodi glavni direktor. Glavnog direktora imenuje Komisija u skladu s postupkom utvrđenim u stavku 2. Mandat glavnog direktora traje sedam godina i ne može se obnavljati.
               Glavni direktor odgovoran je za provođenje istraga Ureda.
               2.   Kako bi se imenovao novi glavni direktor Komisija objavljuje poziv na podnošenje prijava u Službenom listu Europske unije. Poziv se objavljuje najkasnije šest mjeseci prije isteka mandata glavnog direktora na dužnosti. Nakon što Odbor za nadzor izrazi pozitivno mišljenje o postupku odabira Komisije, Komisija sastavlja popis odgovarajuće kvalificiranih kandidata. Komisija imenuje direktora nakon savjetovanja s Europskim parlamentom i Vijećem.
               3.   Komisija u odnosu na glavnog direktora izvršava ovlasti dodijeljene tijelu za imenovanja. Sve odluke o započinjanju disciplinskog postupka protiv glavnog direktora u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) Priloga IX. Pravilnika o osoblju donose se na temelju obrazložene odluke Komisije nakon savjetovanja s Odborom za nadzor. Odluka se u svrhe informiranja priopćava Europskom parlamentu, Vijeću i Odboru za nadzor.”

               6.

               Članak 6. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
                           „1.   U odnosu na osoblje Ureda glavni direktor Ureda izvršava ovlasti tijela za imenovanje i tijela koje je ovlašteno za sklapanje ugovora koje su mu dodijeljene. Glavni direktor te ovlasti može delegirati na drugu osobu. U skladu s Uvjetima zaposlenja ostalih službenika, glavni direktor utvrđuje uvjete i detaljan sustav zapošljavanja, osobito u pogledu trajanja ugovora i njihovog produženja.”;

                           (b)

                           stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
                           „2.   Nakon savjetovanja s Odborom za nadzor, glavni direktor šalje glavnom direktoru Opće uprave za proračun prednacrt proračuna prikazan u prilogu koji se odnosi na Ured u dijelu za Komisiju općeg proračuna Europske unije.”;

                           (c)

                           stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
                           „3.   Glavni direktor djeluje kao dužnosnik za ovjeravanje za izvršenje odobrenih sredstava prikazanih u prilogu koji se odnosi na Ured u dijelu za Komisiju općeg proračuna Europske unije i odobrenih sredstava prikazanih pod naslovom proračuna za borbu protiv prijevara za koje su mu ovlasti delegirane u okviru internih pravila o izvršenju općeg proračuna. Dopušteno mu je da ovlasti delegira osoblju koje podliježe Pravilniku o osoblju za dužnosnike ili Uvjetima zaposlenja ostalih službenika u skladu s prethodno spomenutim internim pravilima.”;

                           (d)

                           stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
                           „Odluke Komisije o unutarnjoj organizaciji primjenjuju se na Ured u onoj mjeri u kojoj su u skladu s propisima Ureda prihvaćenim od strane zakonodavnog tijela Unije i ovom Odlukom.”

               7.

               Zadnja rečenica u članku 7. se briše.

         Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu prvog dana mjeseca nakon objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. rujna 2013.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  Odluka Komisije 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom od 28. travnja 1999. o osnivanju Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) (SL L 136, 31.5.1999., str. 20.).

      (2)  Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL L 248, 18.9.2013., str. 1.).