title: 2006/515/EZ: Odluka Vijeća od 18. svibnja 2006. o sklapanju Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja

text:
               11/Sv. 123

               HR

               Službeni list Europske unije

               75

         32006D0515

               L 201/15

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 18. svibnja 2006.
   o sklapanju Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja
   (2006/515/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegove članke 133., 151., 181. i 181.a u vezi s njegovim člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom drugom rečenicom, te njegovim člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Vijeće je u listopadu 2004. ovlastilo Komisiju da u ime Zajednice sudjeluje u pregovorima pri Organizaciji Ujedinjenih naroda za prosvjetu, znanost i kulturu (UNESCO) u vezi s Konvencijom o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja, dalje u tekstu „Konvencija UNESCO-a”. Komisija je sudjelovala u tim pregovorima zajedno s državama članicama.

               (2)

               Konvencija UNESCO-a je usvojena na Općoj skupštini UNESCO-a u Parizu 20. listopada 2005.

               (3)

               Konvencija UNESCO-a predstavlja odgovarajući i učinkovit stup za promicanje kulturnih različitosti i kulturne razmjene, kojima Zajednica, kao što je izneseno u članku 151. stavku 4. Ugovora, i države članice pridaju najveću važnost. Ona pridonosi osiguravanju međusobnog poštivanja i razumijevanja među kulturama na svjetskoj razini.

               (4)

               Konvenciju UNESCO-a trebalo bi odobriti u najkraćem mogućem roku.

               (5)

               I Zajednica i njezine države članice imaju nadležnost u područjima koja su obuhvaćena Konvencijom UNESCO-a. Zajednica i države članice bi stoga trebale postati njezine ugovorne stranke, kako bi mogle zajednički ispuniti obveze utvrđene Konvencijom UNESCO-a i u slučajevima mješovite nadležnosti dosljedno se koristiti pravima koja su im njom povjerena,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   1.   Konvencija UNESCO-a o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja odobrava se u ime Zajednice.
   2.   Tekst Konvencije UNESCO-a nalazi se u Prilogu 1.(a) ovoj Odluci.
   Članak 2.
   1.   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu(-e) ovlaštenu(-e) za polaganje isprave o pristupu u ime Zajednice kod glavnog ravnatelja UNESCO-a, u skladu s člankom 27. stavkom 4. Konvencije UNESCO-a.
   2.   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu(-e) ovlaštenu(-e) za polaganje izjave o nadležnosti iz Priloga 1.(b) ovoj Odluci u ime Zajednice, u skladu s člankom 27. stavkom 3. točkom (c) Konvencije UNESCO-a.
   3.   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu ovlaštenu(-e) da prilikom polaganja isprave o pristupu izdaju jednostranu izjavu koja je navedena u Prilogu 2. ovoj Odluci.
   Članak 3.
   U vezi s pitanjima koja su u nadležnosti Zajednice, Komisija predstavlja Zajednicu na sastancima tijela osnovanih Konvencijom UNESCO-a, a posebno na Općoj skupštini država stranaka iz članka 22. Konvencije UNESCO-a, te u ime Zajednice pregovara o pitanjima koja ulaze u djelokrug tih tijela.
   Članak 4.
   Ova odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. svibnja 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Franz MORAK

      (1)  Mišljenje od 27.4.2006. (još nije objavljeno u Službenom listu).
   PRILOG 1.(a)

      KONVENCIJA
      o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja
      Opća konferencija Organizacije Ujedinjenih naroda za obrazovanje, znanost i kulturu, koja se sastala u Parizu od 3. do 21. listopada 2005. na svom 33. zasjedanju,
      POTVRĐUJUĆI da je kulturna raznolikost određujuća značajka čovječanstva,
      SVJESNA da kulturna raznolikost tvori zajedničku baštinu čovječanstva te da je treba njegovati i čuvati na dobrobit svih,
      UVIĐAJUĆI da kulturna raznolikost stvara bogat i raznovrstan svijet, povećava mogućnost izbora i obogaćuje ljudske potencijale i vrijednosti, zbog čega je pokretač održivog razvoja zajednica, naroda i država,
      PODSJEĆAJUĆI da je kulturna raznolikost, razvijajući se u okvirima demokracije, snošljivosti, socijalne pravde i uzajamnog poštovanja među narodima i kulturama, neophodna za mir i sigurnost na lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini,
      VELIČAJUĆI značenje kulturne raznolikosti za puno ostvarenje ljudskih prava i temeljnih sloboda proglašenih u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i drugim općepriznatim instrumentima,
      NAGLAŠAVAJUĆI potrebu uključivanja kulture kao strategijskog čimbenika u nacionalne i međunarodne razvojne politike, kao i u međunarodnu suradnju na području razvoja, uzimajući u obzir i Milenijsku deklaraciju Ujedinjenih naroda (2000.) s njezinim posebnim naglaskom na iskorjenjivanje siromaštva,
      UZIMAJUĆI u obzir da kultura u vremenu i prostoru poprima različite oblike i da je ova raznolikost utjelovljena u jedinstvenosti i mnogostrukosti identiteta i kulturnih izričaja naroda i društava koja čine čovječanstvo,
      PRIZNAVAJUĆI značaj tradicionalnog znanja kao izvora nematerijalnog i materijalnog bogatstva i posebno sustava znanja autohtonih naroda i njegovoga pozitivnog prinosa održivom razvoju kao i potrebe za njegovom odgovarajućom zaštitom i promicanjem,
      PRIZNAVAJUĆI potrebu za poduzimanjem mjera za zaštitu raznolikosti kulturnih izričaja, uključujući zaštitu njihovog sadržaja, posebno u situacijama u kojima kulturnim izričajima prijeti mogućnost nestajanja ili ozbiljnog narušavanja,
      NAGLAŠAVAJUĆI značaj kulture za socijalnu koheziju općenito te posebno njezine potencijale za unapređenje položaja i uloge žena u društvu,
      UVIĐAJUĆI da se kulturna raznolikost osnažuje slobodnim protokom ideja te da se promiče stalnim razmjenama i međusobnom interakcijom kultura,
      PONOVNO potvrđujući da sloboda mišljenja, izražavanja i obavješćivanja kao i raznolikost medija omogućuju unapređenje kulturnih izričaja unutar društava,
      PRIZNAVAJUĆI da je raznolikost kulturnih izričaja, uključujući tradicionalne kulturne izričaje, važan čimbenik koji omogućuje pojedincima i narodima da izraze i podijele s drugima svoje ideje i vrijednosti,
      PODSJEĆAJUĆI kako je jezična raznolikost temeljno počelo kulturne raznolikosti i ponovno potvrđujući temeljnu ulogu koju obrazovanje ima u zaštiti i promicanju kulturnih izričaja,
      UZIMAJUĆI u obzir značaj vitalnosti kultura, uključujući pripadnike manjina i autohtonih naroda, kako se to očituje u njihovoj slobodi stvaranja, širenja i distribuiranja tradicionalnih kulturnih izričaja te njihovoga pristupa istima kako bi im koristili u vlastitom razvoju,
      NAGLAŠAVAJUĆI iznimno važnu ulogu međusobnoga kulturnog djelovanja i stvaralaštva koji njeguju i obnavljaju kulturne izričaje i unapređuju ulogu onih koji sudjeluju u razvoju kulture za opći napredak društva,
      PRIZNAVAJUĆI važnost prava intelektualnog vlasništva za opstanak onih uključenih u kulturno stvaralaštvo,
      UVJERENA kako kulturne aktivnosti, proizvodi i usluge imaju i gospodarske i kulturne značajke s obzirom da prenose identitete, vrijednosti i značenja te se stoga s njima ne smije postupati kao da posjeduju isključivo komercijalnu vrijednost,
      PRIMJEĆUJUĆI kako premda procesi globalizacije, olakšani brzim razvojem informacijskih i komunikacijskih tehnologija, nude dosad nezabilježene uvjete za snažniju interakciju između kultura, također predstavljaju i izazov za kulturnu raznolikost, prije svega s obzirom na rizike od stvaranja neravnoteže između bogatih i siromašnih država,
      UVIĐAJUĆI specifičnu zadaću UNESCO-a u osiguravanju poštivanja raznolikosti kultura te preporučivanju onih međunarodnih sporazuma koji mogu biti potrebni kako bi se promicao slobodni protok ideja putem riječi i slike,
      POZIVAJUĆI se na odredbe međunarodnih instrumenata koje je usvojio UNESCO koji se odnose na kulturnu raznolikost i ostvarivanje kulturnih prava, a posebno Opće deklaracije o kulturnoj raznolikosti iz 2001. godine,
      USVAJA OVU KONVENCIJU 20. LISTOPADA 2005. GODINE.
      I.   CILJEVI I VODEĆA NAČELA

      Članak 1.
      Ciljevi
      Ciljevi su ove Konvencije:

                  (a)

                  zaštita i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja,

                  (b)

                  stvaranje uvjeta za unapređivanje kultura i njihovo slobodno međusobno djelovanje na uzajamno koristan način,

                  (c)

                  poticanje dijaloga između kultura s ciljem osiguravanja širih i uravnoteženih kulturnih razmjena u svijetu u korist međukulturalnog poštivanja i kulture mira,

                  (d)

                  njegovanje interkulturalnosti radi razvijanja međusobnoga kulturnog djelovanja u duhu izgradnje mostova među narodima,

                  (e)

                  promicanje poštivanja raznolikosti kulturnih izričaja i podizanja svijesti o njezinoj vrijednosti na lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini,

                  (f)

                  potvrđivanje važnosti povezanosti kulture i razvoja za sve države, posebno države u razvoju, te podupiranje aktivnosti koje se poduzimaju na nacionalnoj i međunarodnoj razini za priznavanje stvarne vrijednosti ove povezanosti,

                  (g)

                  priznavanje specifične prirode kulturnih aktivnosti, proizvoda i usluga kao nositelja identiteta, vrijednosti i značenja,

                  (h)

                  potvrđivanje suverenog prava država da zadrže, usvajaju i provode politike i mjere koje smatraju prikladnima za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja na svom teritoriju,

                  (i)

                  jačanje međunarodne suradnje i solidarnosti u duhu partnerstva, posebno s ciljem povećavanja sposobnosti zemalja u razvoju da zaštite i promiču raznolikost kulturnih izričaja.

            Članak 2.
      Vodeća načela
      Kulturna se raznolikost može štititi i promicati samo ako su zajamčena ljudska prava i temeljne slobode, poput slobode izražavanja, obavješćivanja i komunikacije, kao i sposobnosti pojedinaca da biraju kulturne izričaje. Nitko se ne može pozivati na odredbe ove Konvencije kako bi kršio ili ograničavao ljudska prava i temeljne slobode sadržane u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima ili zajamčene međunarodnim pravom.
      Države imaju suvereno pravo, sukladno Povelji Ujedinjenih naroda i načelima međunarodnog prava, usvajati mjere i politike za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja unutar svojih teritorija.
      Zaštita i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja pretpostavlja priznavanje jednakopravnog dostojanstva i poštivanja svih kultura, uključujući kulture pripadnika manjina i autohtonih naroda.
      Međunarodna suradnja i solidarnost trebaju biti usmjerene na omogućavanje državama, posebno državama u razvoju, stvaranje i jačanje njihovih sredstava kulturnih izričaja, uključujući njihove kulturne industrije, bilo nove ili već utemeljene na lokalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini.
      S obzirom da je kultura jedan od pokretača razvoja, a kulturni aspekti razvoja podjednako važni kao i gospodarski, pojedinci i narodi imaju temeljno pravo u njima sudjelovati i uživati.
      Kulturna je raznolikost bogata ostavština za pojedince i društva. Zaštita, promicanje i održavanje kulturne raznolikosti temeljni su preduvjeti održivog razvoja u korist sadašnjih i budućih naraštaja.
      Ravnopravni pristup bogatom i raznolikom području kulturnih izričaja iz svih dijelova svijeta te pristup kultura sredstvima izričaja i širenja predstavljaju značajne čimbenike unapređenja kulturne raznolikosti i poticanja uzajamnog razumijevanja.
      Pri usvajanju mjera za podupiranje raznolikosti kulturnih izričaja, države trebaju nastojati na odgovarajući način promicati otvorenost prema drugim kulturama svijeta i osigurati da te mjere budu usmjerene prema ciljevima postavljenima u ovoj Konvenciji.
      II.   DJELOKRUG PRIMJENE

      Članak 3.
      Djelokrug primjene
      Ova će se Konvencija primjenjivati na politike i mjere koje usvajaju stranke, a odnose se na zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja.
      III.   DEFINICIJE

      Članak 4.
      Definicije
      U smislu ove Konvencije:

                  1.

                     Kulturna raznolikost

                  „Kulturna raznolikost” odnosi se na raznovrsne načine na koje kulture skupina i društava pronalaze svoj izričaj. Ovi se izričaji prenose unutar i između skupina i društava.
                  Kulturna se raznolikost očituje ne samo kroz različite načine na koje se kulturna baština čovječanstva izražava, širi i prenosi preko raznolikih kulturnih izričaja, nego i kroz različite načine umjetničkog stvaralaštva, proizvodnje, prenošenja, distribucije i uživanja bez obzira na korištena sredstva i tehnologije.

                  2.

                     Kulturni sadržaj

                  „Kulturni sadržaj” odnosi se na simboličko značenje, umjetničku dimenziju i kulturne vrijednosti koje potječu od ili izražavaju kulturne identitete.

                  3.

                     Kulturni izričaji

                  „Kulturni izričaji” su oni izričaji koji proistječu iz stvaralaštva pojedinaca, skupina i društava i koji imaju kulturni sadržaj.

                  4.

                     Kulturne aktivnosti, proizvodi i usluge

                  „Kulturne aktivnosti, proizvodi i usluge” odnose se na one aktivnosti, proizvode i usluge koje u vremenu u kojem se smatraju specifičnim svojstvom, korištenjem ili svrhom utjelovljuju ili prenose kulturne izričaje bez obzira na komercijalnu vrijednost koju mogu imati. Kulturne aktivnosti mogu biti same sebi cilj ili mogu pridonositi proizvodnji kulturnih proizvoda i usluga.

                  5.

                     Kulturne industrije

                  „Kulturne industrije” podrazumijevaju industrije koje proizvode i distribuiraju kulturne proizvode ili usluge sukladno definiciji u gornjem stavku 4.

                  6.

                     Kulturne politike i mjere

                  „Kulturne politike i mjere” podrazumijevaju one politike i mjere koje se odnose na kulturu, bilo na lokalnoj, nacionalnoj, regionalnoj ili međunarodnoj razini a koje su usmjerene izravno na kulturu kao takvu ili koje su formulirane tako da izravno utječu na kulturne izričaje pojedinaca, skupina ili društava, uključujući i na stvaranje, proizvodnju, širenje ili distribuciju te pristup kulturnim aktivnostima, proizvodima i uslugama.

                  7.

                     Zaštita

                  „Zaštita” znači usvajanje mjera koje imaju za cilj očuvanje, zaštitu i unapređenje raznolikosti kulturnih izričaja.
                  „Štititi” znači usvajati takve mjere.

                  8.

                     Interkulturalnost

                  „Interkulturalnost” se odnosi na postojanje i ravnopravno međusobno djelovanje različitih kultura te mogućnost stvaranja zajedničkih kulturnih izričaja putem dijaloga i uzajamnog poštivanja.

            IV.   PRAVA I OBVEZE STRANAKA

      Članak 5.
      Opće pravilo vezano uz prava i obveze
      1.   Stranke, u skladu s Poveljom Ujedinjenih naroda, načelima međunarodnog prava i općepriznatim instrumentima za zaštitu ljudskih prava, ponovno potvrđuju svoje suvereno pravo na formuliranje i provođenje kulturnih politika i usvajanje mjera za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja te jačanje međunarodne suradnje radi ostvarenja ciljeva ove Konvencije.
      2.   Kada stranka provodi politike i poduzima mjere za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja na svom teritoriju, njezine politike i mjere moraju biti u skladu s odredbama ove Konvencije.
      Članak 6.
      Prava stranaka na nacionalnoj razini
      1.   U okviru svojih kulturnih politika i mjera definiranih člankom 4. stavkom 6. te uzimajući u obzir vlastite posebne okolnosti i potrebe, svaka stranka može usvajati mjere koje imaju za cilj zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja na njezinom teritoriju.
      2.   Te mjere mogu obuhvatiti sljedeće:

                  (a)

                  regulacijske mjere usmjerene na zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja,

                  (b)

                  mjere koje, na odgovarajući način, stvaraju prostor za domaće kulturne aktivnosti, proizvode i usluge između svih onih koje su raspoložive unutar nacionalnog teritorija za stvaranje, proizvodnju, širenje, distribuciju i uživanje takvih domaćih kulturnih aktivnosti, proizvoda i usluga, uključujući odredbe koje se odnose na korištenje jezika za takve aktivnosti, proizvode i usluge,

                  (c)

                  mjere koje imaju za cilj pružiti domaćim neovisnim kulturnim industrijama i aktivnostima u neformalnom sektoru učinkovit pristup sredstvima proizvodnje, širenja i distribucije kulturnih aktivnosti, proizvoda i usluga,

                  (d)

                  mjere koje imaju za cilj osigurati javno financiranje,

                  (e)

                  mjere koje imaju za cilj poticanje neprofitnih organizacija, kao i javnih i privatnih institucija i umjetnika te drugih kulturnih djelatnika na razvijanje i promicanje slobodne razmjene i kretanja ideja, kulturnih izričaja i kulturnih aktivnosti, proizvoda i usluga te poticanje stvaralačkog i poduzetničkog duha u njihovim aktivnostima,

                  (f)

                  mjere koje imaju za cilj osnivanje i podupiranje javnih institucija, prema potrebi,

                  (g)

                  mjere koje imaju za cilj skrb i potporu umjetnicima i ostalima uključenima u stvaranje kulturnih izričaja,

                  (h)

                  mjere koje imaju za cilj unapređenje raznolikosti medija, uključujući putem javne radiodifuzije.

            Članak 7.
      Mjere za promicanje kulturnih izričaja
      1.   Stranke će nastojati na svom teritoriju stvoriti ozračje koje potiče pojedince i socijalne skupine:

                  (a)

                  na stvaranje, proizvodnju, širenje, distribuiranje te pristup vlastitim kulturnim izričajima, posvećujući dužnu pažnju posebnim okolnostima i potrebama žena kao i različitih socijalnih skupina, uključujući pripadnike manjina i autohtonih naroda,

                  (b)

                  na osiguranje pristupa raznolikim kulturnim izričajima s vlastitog teritorija, kao i iz drugih država svijeta.

            2.   Stranke će također nastojati prepoznati važnost postignuća umjetnika i drugih osoba uključenih u stvaralački proces, kulturnih zajednica i organizacija koje podupiru njihovo djelovanje te njihove središnje uloge u njegovanju raznolikosti kulturnih izričaja.
      Članak 8.
      Mjere za zaštitu kulturnih izričaja
      1.   Ne dovodeći u pitanje odredbe članaka 5. i 6., stranka može utvrditi postojanje posebnih situacija u kojima su kulturni izričaji na njezinom teritoriju izloženi riziku nestajanja, ozbiljno ugroženi ili iz drugih razloga zahtijevaju hitnu zaštitu.
      2.   Stranke mogu poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi zaštitile i očuvale kulturne izričaje u situacijama navedenima u stavku 1. na način koji je u skladu s odredbama ove Konvencije.
      3.   Stranke će izvješćivati Međuvladin odbor naveden u članku 23. o svim poduzetim mjerama za rješavanje neodgodivih situacija pri čemu Međuvladin odbor može dati odgovarajuće preporuke.
      Članak 9.
      Podjela informacija i transparentnost
      Stranke će:

                  (a)

                  u svojim izvješćima UNESCO-u svake četiri godine pružiti odgovarajuće informacije o poduzetim mjerama za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja unutar svog teritorija i na međunarodnoj razini,

                  (b)

                  utvrditi kontaktnu točku koja će biti odgovorna za razmjenu informacija vezanih za ovu Konvenciju,

                  (c)

                  dijeliti i razmjenjivati informacije koje se odnose na zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja.

            Članak 10.
      Obrazovanje i podizanje javne svijesti
      Stranke će:

                  (a)

                  poticati i unapređivati razumijevanje značenja zaštite i promicanja raznolikosti kulturnih izričaja, između ostalog i putem programa obrazovanja i podizanja svijesti usmjerenih na širu javnost,

                  (b)

                  surađivati s drugim strankama i međunarodnim i regionalnim organizacijama u ostvarivanju ciljeva ovog članka,

                  (c)

                  uložiti napore kako bi se poticalo stvaralaštvo i jačali proizvodni kapaciteti uvođenjem programa obrazovanja, osposobljavanja i razmjene na području kulturnih industrija. Ove se mjere trebaju provoditi na način koji nema negativnih posljedica na tradicionalne oblike proizvodnje.

            Članak 11.
      Sudjelovanje civilnog društva
      Stranke priznaju temeljnu ulogu civilnog društva u zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja. Stranke će poticati aktivno sudjelovanje civilnog društva u njihovim naporima na realizaciji ciljeva ove Konvencije.
      Članak 12.
      Poticanje međunarodne suradnje
      Stranke će nastojati ojačati svoju bilateralnu, regionalnu i međunarodnu suradnju radi stvaranja uvjeta koji potiču promicanje raznolikosti kulturnih izričaja, posebno uzimajući u obzir situacije spomenute u člancima 8. i 17., prije svega s ciljem:

                  (a)

                  olakšavanja dijaloga o kulturnim politikama između stranaka,

                  (b)

                  unapređenja strategijskih i upravnih kapaciteta kulturnih institucija u javnom sektoru putem stručnih i međunarodnih kulturnih razmjena i razmjena primjera najbolje prakse,

                  (c)

                  jačanja partnerstva sa i između civilnog društva, nevladinih organizacija i privatnog sektora u njegovanju i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja,

                  (d)

                  promicanja korištenja novih tehnologija, poticanja partnerstva s ciljem unapređenja razmjene informacija i kulturnog razumijevanja te njegovanja raznolikosti kulturnih izričaja,

                  (e)

                  poticanja zaključivanja koprodukcijskih i kodistribucijskih sporazuma.

            Članak 13.
      Uključivanje kulture u održivi razvoj
      Stranke će nastojati uključiti kulturu u svoje razvojne politike na svim razinama radi stvaranja uvjeta koji potiču održivi razvoj i u tom okviru unapređuju aspekte vezane uz zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja.
      Članak 14.
      Suradnja za razvoj
      Stranke će nastojati podupirati suradnju za održivi razvoj i smanjenje siromaštva, posebno u vezi sa specifičnim potrebama država u razvoju s ciljem poticanja stvaranja dinamičnog kulturnog sektora, između ostalog, i sljedećim sredstvima:

                  (a)

                  jačanjem kulturnih industrija u zemljama u razvoju putem:

                              i.

                              stvaranja i jačanja kapaciteta produkcije i distribucije kulturnih dobara u državama u razvoju,

                              ii.

                              olakšavanja šireg pristupa njihovim kulturnim aktivnostima, proizvodima i uslugama globalnom tržištu i međunarodnim distribucijskim mrežama,

                              iii.

                              omogućavanja razvitka održivih lokalnih i regionalnih tržišta,

                              iv.

                              usvajanja, gdje je to moguće, odgovarajućih mjera u razvijenim zemljama s ciljem olakšavanja pristupa na svoj teritorij kulturnim aktivnostima, proizvodima i uslugama država u razvoju,

                              v.

                              pružanja potpore stvaralačkom radu i olakšavanja, što je moguće veće, mobilnosti umjetnika iz država u razvoju,

                              vi.

                              poticanja odgovarajuće suradnje između razvijenih i država u razvoju, između ostalog, i na područjima glazbe i filma;

                  (b)

                  izgradnjom kapaciteta, razmjenom informacija, iskustva i stručnih mišljenja te osposobljavanjem ljudskih resursa u zemljama u razvoju, u javnom i privatnom sektoru vezano uz, između ostalog, strategijske i upravne sposobnosti, izradu i provođenje politike, promicanje i distribuciju kulturnih izričaja, razvoj malih, srednjih i mikropoduzeća, korištenjem tehnologije te razvojem i transferom vještina,

                  (c)

                  transferom tehnologije putem uvođenja odgovarajućih poticajnih mjera za transfer tehnologije i znanja, posebno u područjima kulturnih industrija i u poduzetništvu,

                  (d)

                  financijskom potporom putem:

                              i.

                              osnivanja Međunarodnog fonda za kulturnu raznolikost sukladno članku 18.,

                              ii.

                              pružanja, prema potrebi, službene razvojne pomoći uključujući tehničku pomoć s ciljem poticanja i podupiranja stvaralaštva,

                              iii.

                              drugih oblika financijske pomoći poput kredita s niskom kamatom, bespovratnih kredita i drugih mehanizama financiranja.

            Članak 15.
      Dogovori o suradnji
      Stranke će poticati razvitak partnerstava između i unutar javnog i privatnog sektora i neprofitnih organizacija radi suradnje s državama u razvoju i unapređenja njihovih kapaciteta za zaštitu i poticanje raznolikosti kulturnih izričaja. Na temelju praktičnih potreba država u razvoju, ova će inovativna partnerstva naglasak stavljati na daljnji razvoj infrastrukture, ljudskih resursa i politika te razmjenu kulturnih djelatnosti, proizvoda i usluga.
      Članak 16.
      Preferencijalni tretman država u razvoju
      Razvijene će zemlje olakšati kulturne razmjene s državama u razvoju, pružajući, putem odgovarajućih institucionalnih i pravnih okvira, preferencijalni tretman umjetnicima i drugim kulturnim djelatnicima te kulturnim proizvodima i uslugama iz država u razvoju.
      Članak 17.
      Međunarodna suradnja u situacijama ozbiljne ugroženosti kulturnih izričaja
      Stranke će surađivati pri uzajamnom pružanju pomoći, a posebno u pružanju pomoći zemljama u razvoju u situacijama spomenutima u članku 8.
      Članak 18.
      Međunarodni fond za kulturnu raznolikost
      1.   Ovime se utemeljuje Fond za kulturnu raznolikost, dalje u tekstu „Fond”.
      2.   Fond se sastoji od financijskih sredstava povjerenih na upravljanje, a koja se utvrđuju u skladu s financijskim propisima UNESCO-a.
      3.   Sredstva Fonda sastoje se od:

                  (a)

                  doprinosa koje uplaćuju Stranke,

                  (b)

                  financijskih sredstava koje je u ovu svrhu izdvojila Opća skupština UNESCO-a,

                  (c)

                  doprinosa, darova ili oporučnih zapisa koji mogu biti od drugih država; organizacija i programa iz sustava Ujedinjenih naroda, drugih regionalnih ili međunarodnih organizacija, te javnih ili privatnih tijela ili pojedinaca,

                  (d)

                  dospjelih kamata na sredstva Fonda,

                  (e)

                  financijskih sredstava prikupljenih putem sabirnih akcija ili primitaka od manifestacija organiziranih za prikupljanje sredstava u korist Fonda,

                  (f)

                  svih ostalih sredstava odobrenih propisima Fonda.

            4.   O korištenju sredstava Fonda odlučuje Međuvladin odbor na temelju smjernica koje je utvrdila Konferencija stranaka spomenuta u članku 22.
      5.   Međuvladin odbor može primati doprinose i druge oblike pomoći za opće i posebne svrhe vezane uz pojedine projekte pod uvjetom da je Odbor odobrio te projekte.
      6.   U odnosu na doprinose koji se uplaćuju u Fond ne mogu se postaviti nikakvi politički, gospodarski ili drugi uvjeti koji nisu u skladu s ciljevima Konvencije.
      7.   Stranke će nastojati osigurati dobrovoljne doprinose na redovitoj osnovi s ciljem provođenja ove Konvencije.
      Članak 19.
      Razmjena, analiza i širenje informacija
      1.   Stranke su suglasne razmjenjivati informacije i iskustva vezana uz prikupljanje podataka i statistiku o raznolikosti kulturnih izričaja te o primjerima najbolje prakse za njihovu zaštitu i promicanje.
      2.   UNESCO će, korištenjem postojećih instrumenata u okviru svog Tajništva, olakšati prikupljanje, analizu i širenje svih relevantnih informacija, statistika i primjera najbolje prakse.
      3.   UNESCO će također uspostaviti i ažurirati banku podataka o različitim sektorima te vladinim, privatnim i neprofitnim organizacijama koje se bave područjem kulturnih izričaja.
      4.   S ciljem olakšavanja prikupljanja podataka UNESCO će posvetiti posebnu pozornost izgradnji kapaciteta i unapređenju znanja za one stranke koje podnesu zahtjev za takvom vrsti pomoći.
      5.   Prikupljanje informacija navedenih u ovom članku nadopunjavat će informacije prikupljene na temelju odredaba članka 9.
      V.   ODNOS PREMA DRUGIM INSTRUMENTIMA

      Članak 20.
      Odnos prema drugim ugovorima: međusobno podržavanje, komplementarnost i nepodređivanje
      1.   Stranke potvrđuju da će u dobroj volji provoditi obveze koje proistječu iz ove Konvencije i svih ostalih ugovora čije su stranke. Prema tome, bez podređivanja ove Konvencije bilo kojem drugom ugovoru,

                  (a)

                  poticat će međusobno podržavanje između ove Konvencije i drugih ugovora čije su stranke, i

                  (b)

                  pri tumačenju i primjeni drugih ugovora čije su stranke ili pri prihvaćanju drugih međunarodnih obveza stranke će uzimati u obzir relevantne odredbe ove Konvencije.

            2.   Ništa u ovoj Konvenciji neće se tumačiti na način koji bi izmijenio prava i obveze stranaka iz drugih ugovora čije su stranke.
      Članak 21.
      Međunarodno savjetovanje i koordinacija
      Stranke preuzimaju obvezu promicanja ciljeva i načela ove Konvencije u drugim međunarodnim forumima. U tom cilju stranke će se prema potrebi međusobno savjetovati imajući u vidu ove ciljeve i načela.
      VI.   TIJELA KONVENCIJE

      Članak 22.
      Opća skupština država stranaka
      1.   Ovime se utemeljuje Opća skupština država stranaka. Opća skupština država stranaka je opće i vrhovno tijelo ove Konvencije.
      2.   Opća skupština država stranaka se sastaje na redovitim zasjedanjima svake dvije godine po mogućnosti istodobno s Općom konferencijom UNESCO-a. Ona se može sastajati na izvanrednim zasjedanjima ako tako odluči ili ako Međuvladin odbor dobije zahtjev za takvim zasjedanjem od najmanje jedne trećine stranaka.
      3.   Opća skupština država stranaka usvaja svoj poslovnik.
      4.   Funkcije Opće skupštine država stranaka među ostalim su:

                  (a)

                  izbor članova Međuvladinog odbora,

                  (b)

                  primanje i razmatranje izvještaja stranaka ove Konvencije koje joj uputi Međuvladin odbor,

                  (c)

                  odobravanje operativnih smjernica koje na njezin zahtjev izradi Međuvladin odbor,

                  (d)

                  poduzimanje svih mjera koje smatra potrebnim za unapređenje ciljeva Konvencije.

            Članak 23.
      Međuvladin odbor
      1.   Ovime se u okviru UNESCO-a osniva Međuvladin odbor za zaštitu i promicanje raznolikosti kulturnih izričaja, dalje u tekstu „Međuvladin odbor”. Međuvladin odbor je sastavljen od 18 država stranaka Konvencije koje je Opća skupština država stranaka izabrala na razdoblje od četiri godine nakon stupanja ove Konvencije na snagu sukladno članku 29.
      2.   Međuvladin odbor sastaje se jedanput godišnje.
      3.   Međuvladin odbor djeluje po ovlasti i smjernicama te je odgovoran Općoj skupštini država stranaka.
      4.   Broj članova Međuvladinog odbora povećava se na 24 kada broj stranaka Konvencije dosegne 50.
      5.   Izbor članova Međuvladinog odbora temelji se na načelima pravedne zemljopisne zastupljenosti te rotaciji.
      6.   Ne dovodeći u pitanje ostale ovlasti koje su mu dane ovom Konvencijom, funkcije Međuvladinog odbora su:

                  (a)

                  promicanje ciljeva Konvencije i poticanje i praćenje njihove provedbe,

                  (b)

                  izrada i podnošenje Općoj skupštini država stranaka, na njezin zahtjev, operativnih smjernica za provođenje i primjenu odredaba Konvencije,

                  (c)

                  prenošenje Općoj skupštini država stranaka izvješća stranaka Konvencije, zajedno sa svojim primjedbama i sažetkom njihovoga sadržaja,

                  (d)

                  izradu odgovarajućih preporuka koje bi se provodile u situacijama na koje su Općoj skupštini država stranaka skrenule pozornost stranke Konvencije u skladu s relevantnim odredbama Konvencije, posebno člankom 8.,

                  (e)

                  utvrđivanje postupaka i drugih mehanizama provođenja konzultacija s ciljem promicanja ciljeva i načela Konvencije u drugim međunarodnim forumima,

                  (f)

                  izvršenje svih ostalih zadaća koje od njega bude zahtijevala Opća skupština država stranaka.

            7.   Međuvladin odbor može, sukladno svom Poslovniku, na svoje sastanke pozvati bilo koje javno ili privatno tijelo, kao i privatne osobe kako bi ih konzultirao u vezi s određenim pitanjima.
      8.   Međuvladin odbor izrađuje svoj Poslovnik i podnosi ga Općoj skupštini država stranaka na odobrenje.
      Članak 24.
      Tajništvo UNESCO-a
      1.   Tijelima Konvencije pomaže Tajništvo UNESCO-a.
      2.   Tajništvo priprema dokumentaciju Opće skupštine država stranaka i Međuvladinog odbora, dnevni red njihovih sastanaka te pruža pomoć kod izrade izvješća o provođenju njihovih odluka.
      VII.   ZAVRŠNE ODREDBE

      Članak 25.
      Rješavanje sporova
      1.   U slučaju spora između stranaka ove Konvencije vezanog za tumačenje ili primjenu Konvencije, stranke će nastojati spor riješiti putem pregovora.
      2.   Ako odnosne stranke ne pronađu rješenje putem pregovora, mogu zajednički tražiti dobre usluge ili posredovanje treće strane.
      3.   Ako se ne realiziraju dobre usluge ili posredovanje ili se ne pronađe rješenje putem pregovora, dobrih usluga ili posredovanjem, stranka može pribjeći nagodbi u skladu s postupkom propisanim u Dodatku ovoj Konvenciji. Stranke će u dobroj vjeri razmatrati prijedlog Mirovnog vijeća za rješavanje spora.
      4.   Svaka stranka može u vrijeme ratifikacije, prihvaćanja, odobrenja ili pristupanja izjaviti da ne priznaje gore predviđeni postupak mirenja. Svaka stranka koja je dala takvu izjavu može u bilo koje vrijeme, pisanom obavijesti Generalnom direktoru UNESCO-a istu povući.
      Članak 26.
      Ratifikacija, prihvaćanje, odobrenje ili pristupanje država članica
      1.   Ova Konvencija podliježe ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju država članica UNESCO-a u skladu s njihovim ustavnim postupcima.
      2.   Isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju polažu se kod Glavnog direktora UNESCO-a.
      Članak 27.
      Pristupanje
      1.   Ova je Konvencija otvorena za pristupanje svim državama koje nisu članice UNESCO-a, ali su članice Ujedinjenih naroda ili bilo koje njegove specijalizirane agencije, koje je Opća konferencija UNESCO-a pozvala da pristupe.
      2.   Ova je Konvencija također otvorena za pristupanje teritorija koji uživaju potpunu unutarnju samoupravu koju kao takvu priznaju Ujedinjeni narodi ali koji nisu postigli potpunu neovisnost sukladno Rezoluciji 1514 (XV), Opće skupštine i koji su nadležni za pitanja koja uređuje ova Konvencija, uključujući nadležnost za sklapanje ugovora o tim pitanjima.
      3.   Sljedeće se odredbe odnose na organizacije regionalnih ekonomskih integracija:

                  (a)

                  Ova je Konvencija također otvorena za pristupanje svim organizacijama regionalnih ekonomskih integracija koje će, osim u dolje navedenim slučajevima, biti čvrsto obvezane odredbama Konvencije na isti način kao i države stranke,

                  (b)

                  U slučaju da je jedna ili više država članica takve organizacije također i stranka ove Konvencije, organizacija i odnosna država članica ili države odlučuju o svojim odgovornostima u vezi s izvršavanjem obveza na temelju ove Konvencije. Takva raspodjela odgovornosti stupa na snagu po završetku postupka obavješćivanja opisanog u podstavku (c). Organizacija i države članice nemaju pravo realizirati prava iz ove Konvencije istodobno. Pored toga, organizacije regionalnih ekonomskih integracija, po pitanjima iz njihove nadležnosti, realiziraju svoje pravo glasovanja s brojem glasova jednakim broju njihovih država članica koje su stranke Konvencije. Takve organizacije neće realizirati svoje pravo glasovanja ako neka od njezinih država članica realizira svoje pravo, i obrnuto,

                  (c)

                  Organizacija regionalne ekonomske integracije i njezina država članica ili države koje su se usuglasile o podjeli odgovornosti sukladno podstavku (b) obavješćuju stranke o svim takvim predloženim podjelama odgovornosti na sljedeći način:

                              i.

                              u svojoj ispravi o pristupanju takva organizacija će precizno navesti pojedinosti o raspodjeli odgovornosti u vezi s pitanjima obuhvaćenim ovom Konvencijom;

                              ii.

                              u slučaju naknadnih izmjena njihovih pojedinačnih odgovornosti, organizacija regionalnih ekonomskih integracija obavješćuje depozitara o svim predloženim izmjenama njihovih odnosnih odgovornosti; depozitar sa svoje strane obavješćuje stranke o takvim izmjenama,

                  (d)

                  Za države članice organizacija regionalnih ekonomskih integracija koje postanu stranke ove Konvencije pretpostavlja se da zadržavaju nadležnost nad svim pitanjima u odnosu na koja prenosi nadležnosti organizaciji, a koja nisu konkretno navedena ili prenesena depozitaru,

                  (e)

                  „Organizacije regionalne ekonomske integracije” znači organizaciju koju su osnovale suverene države, članice Ujedinjenih naroda ili bilo koje od njezinih specijaliziranih agencija, na koju su te države prenijele nadležnosti u vezi s pitanjima obuhvaćenim ovom Konvencijom i koja je valjano ovlaštena, u skladu s internim procedurama, da postane njezina stranka.

            4.   Isprava o pristupanju polaže se kod glavnog direktora UNESCO-a.
      Članak 28.
      Kontaktna točka
      Nakon što postane ugovorna stranka Konvencije, svaka stranka utvrđuje kontaktnu točku u skladu sa člankom 9.
      Članak 29.
      Stupanje na snagu
      1.   Ova Konvencija stupa na snagu tri mjeseca nakon datuma polaganja tridesete isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju, ali samo u odnosu na one države ili regionalne ekonomske integracije koje su pohranile svoje isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju na taj datum ili prije tog datuma. Ona stupa na snagu u odnosu na svaku drugu državu stranku tri mjeseca nakon pohrane isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju.
      2.   Za svrhe ovog članka, bilo koji instrument koji je položila organizacija regionalne ekonomske integracije neće se računati kao dodatan onima koje su položile države članice organizacije.
      Članak 30.
      Savezna ili neunitarna ustavna uređenja
      Priznavajući da su međunarodni sporazumi jednako obvezujući za stranke bez obzira na njihova ustavna uređenja, sljedeće se odredbe primjenjuju na države stranke koje imaju savezno ili neunitarno ustavno uređenje:

                  (a)

                  u odnosu na odredbe ove Konvencije, čija provedba spada pod pravnu jurisdikciju savezne ili središnje zakonodavne vlasti, obveze savezne ili središnje vlasti iste su kao i za one države stranke koje nisu savezne države,

                  (b)

                  u odnosu na odredbe ove Konvencije, čija provedba spada pod pravnu jurisdikciju pojedinih ustavotvornih jedinica poput država, županija, pokrajina ili kantona koje ustav federacije ne obvezuje na donošenje zakonodavnih mjera, savezna vlast prema potrebi obavješćuje nadležna tijela tih ustavotvornih jedinica, poput država, županija, pokrajina ili kantona o navedenim odredbama uza svoju preporuku o njihovom usvajanju.

            Članak 31.
      Otkazivanje
      1.   Svaka država stranka može otkazati ovu Konvenciju.
      2.   Otkaz se notificira putem pisane isprave koja se polaže kod glavnog direktora UNESCO-a.
      3.   Otkaz proizvodi učinak dvanaest mjeseci nakon primitka isprave o otkazivanju. On ni u kom slučaju ne utječe na financijske obveze države stranke koja otkazuje Konvenciju prije datuma kojim povlačenje proizvodi učinak.
      Članak 32.
      Depozitarne funkcije
      Glavni direktor UNESCO-a kao depozitar ove Konvencije obavješćuje države članice Organizacije, države koje nisu članice Organizacije i organizacije regionalne ekonomske integracije iz članka 27., kao i Ujedinjene narode o pohrani svih isprava o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju utvrđenih člancima 26. i 27. te o otkazima utvrđenih člankom 31.
      Članak 33.
      Izmjene
      1.   Stranka ove Konvencije može putem pisanog priopćenja upućenog glavnom direktoru predložiti izmjene ove Konvencije. Glavni direktor šalje takvo priopćenje svim državama strankama. Ako u roku od šest mjeseci od datuma slanja priopćenja najmanje polovina država stranaka pozitivno odgovori na zahtjev, glavni direktor na sljedećoj sjednici Konferencije stranaka podnosi prijedlog na raspravu i moguće usvajanje.
      2.   Izmjene usvajaju se dvotrećinskom većinom glasova prisutnih država stranaka.
      3.   Nakon što se usvoje, izmjene se podnose državama strankama na ratifikaciju, prihvat, odobrenje ili pristupanje.
      4.   Izmjene stupaju na snagu, ali samo u odnosu na države koje su ih ratificirale, prihvatile, odobrile ili su im pristupile, tri mjeseca nakon što dvije trećine država stranaka pohrani isprave iz stavka 3. ovog članka. Nakon toga, za svaku državu stranku koja je ratificira, prihvati, odobri ili joj pristupi ta izmjena stupa na snagu tri mjeseca nakon datuma na koji ta država stranka pohrani svoju ispravu o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju.
      5.   Postupak naveden u stavku 3. i 4. ne primjenjuje se na izmjene članka 23. koje se odnose na broj država članica Međuvladinog odbora. Te izmjene stupaju na snagu u trenutku usvajanja.
      6.   Država ili organizacija regionalne ekonomske integracije iz članka 27. koja postane stranka ove Konvencije nakon stupanja na snagu izmjena, sukladno stavku 4. ovog članka, u slučaju izostanka iskaza drukčije namjere, smatra se:

                  (a)

                  strankom Konvencije kako je izmijenjena; i

                  (b)

                  strankom Konvencije koja nije izmijenjena u odnosu na svaku stranku koju te izmjene ne obvezuju.

            Članak 34.
      Mjerodavni tekstovi
      Ova je Konvencije sastavljena na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku s tim da je svaki od tih šest tekstova jednako mjerodavan.
      Članak 35.
      Upis u registar
      Sukladno članku 102. Povelje Ujedinjenih naroda, ova se Konvencija registrira pri Tajništvu Ujedinjenih naroda na zahtjev glavnog direktora UNESCO-a.

      DODATAK
      POSTUPAK MIRENJA
      Članak 1.
      Mirovni odbor
      Na zahtjev jedne od stranaka u sporu osniva se Mirovni odbor. Odbor je sastavljen, ako se stranke drukčije ne dogovore, od pet članova, od kojih svaka od stranaka imenuje po dva člana, a zajednički biraju predsjednika Odbora.
      Članak 2.
      Članovi odbora
      U sporovima između više od dvije stranke, stranke s istim interesom zajednički dogovorno imenuju svoje članove Odbora. Kada dvije ili više stranaka imaju različite interese ili postoji spor oko toga imaju li iste interese, one odvojeno imenuju članove Odbora.
      Članak 3.
      Imenovanja
      Ako stranke ne izvrše imenovanja u roku od dva mjeseca od datuma podnošenja zahtjeva za osnivanjem Mirovnog odbora, glavni direktor UNESCO-a obavlja imenovanja ako to od njega zatraži stranka koja je podnijela zahtjev u roku od daljnja dva mjeseca.
      Članak 4.
      Predsjednik odbora
      Ako predsjednik Mirovnog odbora nije izabran u roku od dva mjeseca od imenovanja zadnjih članova Odbora, glavni direktor UNESCO-a imenuje, na zahtjev stranke, predsjednika o roku od daljnja dva mjeseca.
      Članak 5.
      Odluke
      Mirovni odbor odlučuje većinom glasova svojih članova. Odbor utvrđuje vlastiti postupak ako se stranke u sporu ne dogovore drukčije. Odbor daje prijedlog za rješavanje spora koje stranke razmatraju u dobroj volji.
      Članak 6.
      Neslaganje
      Neslaganje oko nadležnosti Mirovnog odbora rješava Odbor.

   PRILOG 1.(b)

      Izjava Europske zajednice u primjeni članka 27. stavka 3. točke (c) Konvencije o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja
      Sadašnje članice Europske zajednice su Kraljevina Belgija, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Irska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Republika Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske.
      Ova izjava navodi nadležnosti koje su na temelju Ugovora, u područjima obuhvaćenim Konvencijom, države članice prenijele na Zajednicu.
      Zajednica ima isključivu nadležnost nad zajedničkom trgovinskom politikom (članci 131.-134. Ugovora), osim nad komercijalnim aspektima intelektualnog vlasništva i trgovinom uslugama iz područja utvrđenih člankom 133. stavcima 5. i 6. Ugovora (posebno, u ovome kontekstu, trgovinom kulturnim i audiovizualnim uslugama) gdje je odgovornost podijeljena između Zajednice i država članica. Ona provodi razvojnu politiku suradnje (članci 177.-181. Ugovora) i politiku suradnje s industrijaliziranim državama (članak 181.a Ugovora) bez obzira na odnosne nadležnosti država članica. Ima zajedničku nadležnost vezano uz slobodno kretanje roba, osoba, usluga i kapitala (članci 23.-31. i 39.-60. Ugovora), tržišno natjecanje (članci 81.-89. Ugovora) te unutarnje tržište, uključujući intelektualno vlasništvo (članci 94.-97. Ugovora). Sukladno članku 151. Ugovora, posebno njegovom stavku 4., Zajednica u svome djelovanju uzima u obzir kulturne aspekte iz drugih odredbi Ugovora, s ciljem poštovanja i promicanja raznolikosti njezinih kultura.
      Niže navedeni Akti Zajednice prikazuju opseg područja nadležnosti Zajednice u skladu s odredbama o osnivanju Europske zajednice.

                  Odluka Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994. o sklapanju u ime Europske zajednice, s obzirom na pitanja iz njezine nadležnosti, sporazuma postignutih u Urugvajskom krugu multilateralnih pregovora (1986. – 1994.) (SL L 336, 23.12.1994., str. 1).

                  Uredba Vijeća (EZ) br. 2501/2001 od 10. prosinca 2001. o primjeni općih sustava carinskih povlastica za razdoblje od 1. siječnja 2002. do 31. prosinca 2004. - Izjave o Uredbi Vijeća kojom se primjenjuje nacrt općih carinskih povlastica za razdoblje od 1. siječnja 2002. do 31. prosinca 2004. (SL L 346, 31.12.2001., str. 1).

                  Odluka Vijeća 2005/599/EZ od 21. lipnja 2005. o potpisivanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma o izmjeni Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000. (SL L 209, 11.8.2005., str. 26).

                  Uredba Vijeća (EZ) br. 2698/2000 od 27. studenoga 2000. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1488/96 o financijskim i tehničkim mjerama koje prate reformu gospodarskih i socijalnih struktura u okviru Euro-mediteranskog partnerstva (MEDA) (SL L 311, 12.12.2000., str. 1).

                  Uredba Vijeća (EEZ) br. 3906/89 od 18. prosinca 1989. o gospodarskoj pomoći Republici Mađarskoj i Narodnoj Republici Poljskoj, te naknadne izmjene koje se još primjenjuju na Bugarsku i Rumunjsku (SL L 375, 23.12.1989., str. 11).

                  Uredba Vijeća (EZ) br. 2666/2000 od 5. prosinca 2000. o pomoći za Albaniju, Bosnu i Hercegovinu, Hrvatsku, Federalnu Republiku Jugoslaviju i bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, te stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1628/96 i izmjeni Uredbe (EEZ) br. 3906/89 i (EEZ) br. 1360/90 i Odluke 97/256/EZ i 1999/311/EZ (SL L 306, 7.12.2000., str. 1).

                  Uredba Vijeća (EEZ) br. 443/92 od 25. veljače 1992. o pružanju financijske i tehničke pomoći i o gospodarskoj suradnji sa zemljama u razvoju u Aziji i Latinskoj Americi (SL L 52, 27.2.1992., str. 1).

                  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 99/2000 od 29. prosinca 1999. o pružanju pomoći partnerskim državama istočne Europe i središnje Azije (SL L 12, 18.1.2000., str. 1).

                  Odluka br. 792/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o uspostavljanju programa aktivnosti Zajednice u svrhu promicanja tijela aktivnih na europskoj razini u području kulture (SL L 138, 30.4.2004., str. 40).

                  Odluka br. 508/2000/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. veljače 2000. o uspostavljanju programa „Kultura 2000” (SL L 63, 10.3.2000., str. 1).

                  Odluka br. 1419/1999/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o utvrđivanju djelovanja Zajednice za manifestaciju Europska prijestolnica kulture za godine od 2005. do 2019. (SL L 166, 1.7.1999., str. 1).

                  Odluka Vijeća od 22. rujna 1997. o budućnosti kulturnog djelovanja u Europi (SL C 305, 7.10.1997., str. 1).

                  Odluka Vijeća od 22. rujna 1997. o prekograničnim fiksnim cijenama knjiga u europskim jezičnim područjima (SL C 305, 7.10.1997., str. 2).

                  Direktiva Vijeća 89/552/EEZ od 3. listopada 1989. o usklađivanju određenih odredbi propisanih zakonima i drugim propisima u državama članicama u pogledu obavljanja djelatnosti televizijskog emitiranja (SL L 298, 17.10.1989., str. 23). Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 97/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 202, 30.7.1997., str. 60).

                  Odluka Vijeća 2000/821/EZ od 20. prosinca 2000. o provedbi programa za poticanje razvoja, distribucije i promocije europskih audiovizualnih djela (MEDIA Plus – razvoj, distribucija i promocija) (2001.-2005.) (SL L 336, 30.12.2000., str. 82).

                  Odluka br. 163/2001/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. siječnja 2001. o provedbi programa osposobljavanja stručnjaka u europskoj industriji audiovizualnih programa (osposobljavanje MEDIA) (2001.–2005.) (OJ L 26, 27.1.2001., str. 1).

                  Uredba Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (SL L 83, 27.3.1999., str. 1), vezano uz državnu potporu.

                  Direktiva 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, 30.4.2004., str. 45).

                  Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, 22.6.2001., str. 10).

                  Direktiva 2001/84/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o pravu slijeđenja u korist autora izvornika umjetničkog djela (SL L 272, 13.10.2001., str. 32).

                  Direktiva Vijeća 93/83/EEZ od 27. rujna 1993. o koordinaciji određenih pravila s obzirom na autorsko pravo i srodna prava koja se odnose na satelitsko emitiranje i kabelsko reemitiranje (SL L 248, 6.10.1993., str. 15).

                  Direktiva Vijeća 93/98/EEZ od 29. listopada 1993. o usklađivanju trajanja zaštite autorskog prava i određenih srodnih prava (OJ L 290, 24.11.1993., str. 9).

                  Direktiva Vijeća 92/100/EEZ od 19. studenoga 1992. o pravu iznajmljivanja i pravu posudbete o određenim autorskom pravu srodnim pravima u području intelektualnog vlasništva (SL L 346, 27.11.1992., str. 61).

            Provedba nadležnosti Zajednice je po svojoj prirodi podložna stalnom razvoju. S tim u vezi, Zajednica zadržava pravo obavješćivanja o budućim izjavama u pogledu raspodjele ovlasti između Europske zajednice i država članica.

   PRILOG 2.

      Jednostrana izjava u ime Zajednice vezano uz polaganja isprave o pristupanju

         „U pogledu ovlasti Zajednice opisanih u Deklaraciji na temelju članka 27. stavka 3. točke (c) Konvencije, Konvencija obvezuje Zajednicu da osigura njezinu pravovremenu provedbu. Slijedom toga, države članice Zajednice koje su sudionice Konvencije u svojim međusobnim odnosima provode odredbe Konvencije u skladu s internim pravilima Zajednice, ne dovodeći u pitanje prikladne izmjene tih pravila.”


title: 2014/877/EU: Odluka Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2014/007 IE/Andersen Ireland iz Irske)

text:
               6.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 350/9

         ODLUKA EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 26. studenoga 2014.
   o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2014/007 IE/Andersen Ireland iz Irske)

      (2014/877/EU)

   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1309/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji (2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1927/2006 (1), a posebno njezin članak 15. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje od 2014. – 2020. (2), a posebno njezin članak 12.,
   uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (3), a posebno njegovu točku 13.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) osnovan je radi davanja potpore otpuštenim radnicima i samozaposlenim osobama koje su prestale sa svojom djelatnošću uslijed velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine uzrokovanih globalizacijom, uslijed dugotrajne svjetske financijske i gospodarske krize spomenute u Uredbi (EZ) br. 546/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili uslijed nove svjetske financijske i gospodarske krize te kako bi im se pružila pomoć prilikom njihovog ponovnog uključivanja na tržište rada.

               (2)

               Europski fond za prilagodbu globalizaciji ne smije premašiti najveći godišnji iznos od 150 milijuna EUR (u cijenama iz 2011.), kako je utvrđeno člankom 12. Uredbe (EU, Euratom) br. 1311/2013.

               (3)

               Irska je 16. svibnja 2014. podnijela zahtjev za mobilizaciju EGF-a slijedom otpuštanja u poduzeću Andersen Ireland Limited u Irskoj te ga dopunila dodatnim informacijama kako je predviđeno člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1309/2013. Taj je zahtjev u skladu s uvjetima za utvrđivanje financijskog doprinosa iz EGF-a, kako je utvrđeno člankom 13. Uredbe (EU) br. 1309/2013.

               (4)

               U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1309/2013, Irska je i mladima koji nisu zaposleni, ne školuju se i ne osposobljavaju odlučila pružiti usluge prilagođene potrebama koje se sufinanciraju iz EGF-a.

               (5)

               Europski fond za prilagodbu globalizaciji bi stoga trebalo mobilizirati kako bi se osigurao financijski doprinos u iznosu od 1 501 200 EUR za zahtjev koji je podnijela Irska,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U okviru općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2014. mobilizira se Europski fond za prilagodbu mobilizaciji kako bi se osigurao iznos od 1 501 200 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanja.
   Članak 2.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 26. studenoga 2014.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. GOZI

      (1)  SL L 347, 20.12.2013., str. 855.

      (2)  SL L 347, 20.12.2013., str. 884.

      (3)  SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

      (4)  SL L 167, 29.6.2009., str. 26.


title: Odluka (EU) 2017/1719 Europskog parlamenta od 27. travnja 2017. o zaključenju poslovnih knjiga Europskog policijskog ureda (Europol) za financijsku godinu 2015.

text:
               29.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 252/318

         ODLUKA (EU) 2017/1719 EUROPSKOG PARLAMENTA
   od 27. travnja 2017.
   o zaključenju poslovnih knjiga Europskog policijskog ureda (Europol) za financijsku godinu 2015.
   EUROPSKI PARLAMENT,

               —

               uzimajući u obzir završne godišnje financijske izvještaje Europskog policijskog ureda za financijsku godinu 2015.,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Revizorskog suda o godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji Europskog policijskog ureda za financijsku godinu 2015., s odgovorom Ureda (1),

               —

               uzimajući u obzir izjavu o jamstvu (2) u pogledu pouzdanosti računovodstvene dokumentacije te zakonitosti i pravilnosti povezanih transakcija, koju je podnio Revizorski sud za financijsku godinu 2015., u skladu s člankom 287. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir preporuku Vijeća od 21. veljače 2017. o razrješnici koju Ured treba dobiti za izvršenje proračuna za financijsku godinu 2015. (05873/2017 – C8-0070/2017),

               —

               uzimajući u obzir članak 319. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir Uredbu (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (3), a posebno njezin članak 208.,

               —

               uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2009/371/PUP od 6. travnja 2009. o osnivanju Europskog policijskog ureda (Europol) (4), a posebno njezin članak 43.,

               —

               uzimajući u obzir Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 1271/2013 od 30. rujna 2013. o Okvirnoj financijskoj uredbi za tijela iz članka 208. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (5), a posebno njezin članak 108.,

               —

               uzimajući u obzir članak 94. Poslovnika i Prilog IV. Poslovniku,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Odbora za proračunski nadzor i mišljenje Odbora za građanske slobode, pravosuđe i unutarnje poslove (A8-0107/2017),

               1.

               odobrava zaključenje poslovnih knjiga Europskog policijskog ureda za financijsku godinu 2015.;

               2.

               nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku proslijedi direktoru Europskog policijskog ureda, Vijeću, Komisiji i Revizorskom sudu te da je da na objavu u Službenom listu Europske unije (serija L).

            Predsjednik

         Antonio TAJANI

            Glavni tajnik

         Klaus WELLE

      (1)  SL C 449, 1.12.2016., str. 198.

      (2)  Vidjeti bilješku 1.

      (3)  SL L 298, 26.10.2012., str. 1.

      (4)  SL L 121, 15.5.2009., str. 37.

      (5)  SL L 328, 7.12.2013., str. 42.


title: 2014/878/EU: Odluka Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2014/008 FI/STX Rauma, iz Finske)

text:
               6.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 350/11

         ODLUKA EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 26. studenoga 2014.
   o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2014/008 FI/STX Rauma, iz Finske)

      (2014/878/EU)

   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1309/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji (2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1927/2006 (1), a posebno njezin članak 15. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2014. – 2020. (2), a posebno njezin članak 12.,
   uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (3), a posebno njegovu točku 13.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Europski fond za prilagodbu globalizaciji (EGF) osnovan je radi pružanja potpore otpuštenim radnicima i samozaposlenim osobama koje su prestale sa svojom djelatnošću zbog velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine uzrokovanih globalizacijom, zbog dugotrajne svjetske financijske i gospodarske krize navedene u Uredbi (EZ) br. 546/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili zbog nove svjetske financijske i gospodarske krize te kako bi im se pomoglo pri ponovnom uključivanju na tržište rada.

               (2)

               Europski fond za prilagodbu globalizaciji ne smije premašiti najveći godišnji iznos od 150 milijuna EUR (izraženo u cijenama iz 2011.), kako je utvrđeno člankom 12. Uredbe (EU, Euratom) br. 1311/2013.

               (3)

               Finska je 27. svibnja 2014. podnijela zahtjev za mobilizaciju EGF-a slijedom otpuštanja u poduzeću STX Finland Oy u Raumi te ga dopunila dodatnim podacima kako je predviđeno člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1309/2013. Taj je zahtjev u skladu s uvjetima za utvrđivanje financijskog doprinosa iz EGF-a, kako je utvrđeno člankom 13. Uredbe (EU) br. 1309/2013.

               (4)

               EGF bi stoga trebalo mobilizirati radi pružanja financijskog doprinosa u iznosu od 1 426 800 EUR za zahtjev koji je podnijela Finska,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   U okviru općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2014. mobilizira se Europski fond za prilagodbu globalizaciji kako bi se osigurao iznos od 1 426 800 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanja.
   Članak 2.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 26. studenoga 2014.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. GOZI

      (1)  SL L 347, 20.12.2013., str. 855.

      (2)  SL L 347, 20.12.2013., str. 884.

      (3)  SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

      (4)  SL L 167, 29.6.2009., str. 26.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/35 od 14. siječnja 2016. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana

text:
               15.1.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 10/15

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2016/35
   od 14. siječnja 2016.
   o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   uzimajući u obzir prijedlog visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 26. srpnja 2010. donijelo Odluku 2010/413/ZVSP (1) o mjerama ograničavanja protiv Irana.

               (2)

               Dana 24. studenoga 2013. Kina, Francuska, Njemačka, Ruska Federacija, Ujedinjena Kraljevina i Sjedinjene Američke Države postigle su, uz potporu visokog predstavnika Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, dogovor s Iranom o Zajedničkom akcijskom planu kojim se utvrđuje pristup postizanju dugoročnog sveobuhvatnog rješenja iranskog nuklearnog pitanja. Dogovoreno je da će proces koji vodi do tog sveobuhvatnog rješenja uključivati, kao prvi korak, početne zajednički usuglašene mjere koje moraju poduzeti obje strane u trajanju od šest mjeseci, uz mogućnost produljenja uzajamnom suglasnošću.

               (3)

               Dana 14. srpnja 2015. Kina, Francuska, Njemačka, Ruska Federacija, Ujedinjena Kraljevina i Sjedinjene Američke Države postigle su, uz potporu visokog predstavnika Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, dogovor o dugoročnom sveobuhvatnom rješenju iranskog nuklearnog pitanja. Uspješna provedba Zajedničkog sveobuhvatnog akcijskog plana (ZSAP) osigurat će isključivo mirnodopsku narav iranskog nuklearnog programa i omogućiti sveobuhvatno ukidanje svih sankcija povezanih s nuklearnim pitanjem.

               (4)

               Dana 14. srpnja 2015. Kina, Francuska, Njemačka, Ruska Federacija, Ujedinjena Kraljevina i Sjedinjene Američke Države postigle su, uz potporu visokog predstavnika Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, dogovor s Iranom o produljenju provedbe mjera Zajedničkog akcijskog plana kako bi se omogućili potrebni aranžmani i pripreme za provedbu ZSAP-a.

               (5)

               Vijeće je 14. srpnja 2015. Odlukom (ZVSP) 2015/1148 (2) odlučilo produljiti provedbu mjera Zajedničkog akcijskog plana do 14. siječnja 2016.

               (6)

               Kako bi se osiguralo dovoljno vremena za potrebne aranžmane i pripreme za provedbu ZSAP-a, suspenziju Unijinih mjera ograničavanja utvrđenih u Zajedničkom akcijskom planu trebalo bi produljiti do 28. siječnja 2016. Relevantne ugovore trebalo bi izvršiti do tog datuma.

               (7)

               Odluku 2010/413/ZVSP trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članak 26.a Odluke 2010/413/ZVSP zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 26.a
      1.   Zabrana navedena u članku 3.a stavku 1. suspendira se do 28. siječnja 2016. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na prijevoz iranske sirove nafte.
      2.   Zabrana navedena u članku 3.a stavku 2. suspendira se do 28. siječnja 2016. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na pružanje usluga osiguranja i reosiguranja u vezi s uvozom, kupovinom ili prijevozom iranske sirove nafte.
      3.   Zabrana navedena u članku 3.b suspendira se do 28. siječnja 2016.
      4.   Zabrana navedena u članku 4.c suspendira se do 28. siječnja 2016. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na zlato i plemenite metale.
      5.   Članak 10. stavak 3. točke (a), (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim točkama do 28. siječnja 2016.:

                  ‚(a)

                  prijenosi na temelju transakcija povezanih s hranom, zdravstvenom skrbi, medicinskom opremom ili prijenosi u poljoprivredne ili humanitarne svrhe ispod 1 000 000 EUR, kao i prijenosi povezani s osobnim doznakama ispod 400 000 EUR, izvršavaju se bez prethodnog odobrenja. O prijenosu se obavješćuje nadležno tijelo predmetne države članice ako on prelazi iznos od 10 000 EUR;

                  (b)

                  za prijenose na temelju transakcija povezanih s hranom, zdravstvenom skrbi, medicinskom opremom ili za prijenose u poljoprivredne ili humanitarne svrhe iznad 1 000 000 EUR, kao i za prijenose povezane s osobnim doznakama iznad 400 000 EUR, potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom dodijeljenom odobrenju;

                  (c)

                  za svaki drugi prijenos iznad 100 000 EUR potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom dodijeljenom odobrenju.’

            6.   Članak 10. stavak 4. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim točkama do 28. siječnja 2016.:

                  ‚(b)

                  svaki drugi prijenos ispod 400 000 EUR izvršava se bez prethodnoga odobrenja. O prijenosu se obavješćuje nadležno tijelo predmetne države članice ako on prelazi iznos od 10 000 EUR;

                  (c)

                  za svaki drugi prijenos iznad 400 000 EUR potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Odobrenje se smatra danim unutar četiri tjedna, osim ako je nadležno tijelo dotične države članice u tom roku izrazilo protivljenje. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom odbijenom odobrenju.’

            7.   Zabrane navedene u članku 18.b suspendiraju se do 28. siječnja 2016.
      8.   Zabrane navedene u članku 20. stavku 1. točkama (b) i (c) te one navedene u članku 20. stavku 2. u vezi s Ministarstvom nafte, navedenim u Prilogu II., suspendiraju se do 28. siječnja 2016., u onoj mjeri u kojoj je to potrebno za izvršenje, do 28. siječnja 2016., ugovora o uvozu ili kupnji iranskih petrokemijskih proizvoda.”

   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. siječnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         A.G. KOENDERS

      (1)  Odluka Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, 27.7.2010., str. 39.).

      (2)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1148 od 14. srpnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 186, 14.7.2015., str. 2.).


title: 2003/475/EZ: Odluka Vijeća od 18. lipnja 2003. o izmjeni Odluke Vijeća 2000/604/EZ o sastavu i statutu Odbora za ekonomsku politiku

text:
               10/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               131

         32003D0475

               L 158/55

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.06.2003.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 18. lipnja 2003.
   o izmjeni Odluke Vijeća 2000/604/EZ o sastavu i statutu Odbora za ekonomsku politiku
   (2003/475/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 209.,
   uzimajući u obzir mišljenje Komisije (1),
   budući da:

               (1)

               Odbor za ekonomsku politiku predviđen je u članku 272. Ugovora.

               (2)

               Vijeće je 29. rujna 2000. donijelo Odluku 2000/604/EZ o sastavu i statutu Odbora za ekonomsku politiku (2).

               (3)

               Taj je statut omogućavao Odboru da do sada pravilno radi.

               (4)

               Nastavno na odluku šefova država ili vlada donesenu na Europskom vijeću u Kopenhagenu u prosincu 2002., 10 je novih članica 16. travnja 2003. potpisalo Ugovor o pristupanju Europskoj uniji i očekuje se da će pristupiti 1. svibnja 2004.

               (5)

               Odbor za ekonomsku politiku treba učinkovito nastaviti s radom nakon proširenja.

               (6)

               Sastav i statut Odbora za ekonomsku politiku trebaju se u skladu s tim revidirati,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Odluka 2000/604/EZ mijenja se kako slijedi:

               (a)

               14. uvodna izjava zamjenjuje se sljedećim:

                           „(14)

                           Države članice, Komisija i Europska središnja banka trebaju biti na odgovarajući način predstavljene u Odboru. Svaka od njih treba imenovati dva člana.”;

               (b)

               Prilog se zamjenjuje Prilogom ovoj Odluci.

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu 1. srpnja 2003.

      Sastavljeno u Luxembourgu 18. lipnja 2003.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. DRYS

      (1)  SL C 127, 29.5.2003., str. 33.

      (2)  SL L 257, 11.10.2000., str. 28.
   PRILOG

         „PRILOG
         STATUT ODBORA ZA EKONOMSKU POLITIKU
         DIO I.

            ZADACI ODBORA

         Članak 1.
         1.   Ne dovodeći u pitanje članke 114. i 207. Ugovora, Odbor za ekonomsku politiku (dalje u tekstu ‚Odbor’) doprinosi pripremi rada Vijeća u koordinaciji ekonomskih politika država članica i Zajednice te savjetuje Komisiju i Vijeće.
         2.   Odbor doprinosi pripremi rada Vijeća osiguravajući ekonomske analize, mišljenja o metodologijama i prijedlozima za oblikovanje političkih preporuka, posebno za strukturnu politiku za poboljšanje uvjeta za rast i zapošljavanje u Zajednici. U tom smislu pažnju posebno usmjerava na:

                     (a)

                     funkcioniranje tržišta robe, kapitala, usluga i rada, uključujući razvoj plaća, produktivnosti, zapošljavanja i konkurentnosti;

                     (b)

                     ulogu i učinkovitost javnog sektora te dugoročnu održivost javnih financija;

                     (c)

                     šire gospodarske posljedice posebnih politika kao što su one koje se odnose na okoliš, istraživanje i razvoj i socijalnu koheziju.

               3.   U gore spomenutim područjima, ne dovodeći u pitanje članke 114. i 207. Ugovora, Odbor podupire rad Vijeća, posebno u stvaranju širih smjernica gospodarske politike i doprinosi postupku multilateralnog nadzora spomenutog u članku 99. stavku 3. Ugovora. U tom smislu, Odbor provodi redovita ispitivanja po državama usmjerena posebno na strukturne reforme država članica.
         4.   Ne dovodeći u pitanje članke 130. i 207. Ugovora, Odbor doprinosi radu Vijeća u okviru glave Ugovora koja se odnosi na zapošljavanje.
         5.   Odbor podržava Gospodarski i financijski odbor posebno u provjeravanju kratkoročnih i srednjoročnih makroekonomskih kretanja u državama članicama i Zajednici sastavljanjem analiza i davanjem mišljenja većinom o metodološkim pitanjima koja se odnose na međudjelovanje između strukturnih i makroekonomskih politika i o razvoju plaća u državama članicama i Zajednici.
         6.   Odbor predviđa okvir unutar kojeg se održava makroekonomski dijalog na tehničkoj razini koji uključuje predstavnike Odbora (uključujući Europsku središnju banku), Gospodarskog i financijskog odbora, Odbora za zapošljavanje, Komisije i socijalnih partnera.
         7.   Komisija traži savjet Odbora o najvišoj stopi povećanja neobvezatnog troška općeg proračuna Europske unije kako je predviđeno u članku 272. Ugovora.
         Članak 2.
         Odbor donosi mišljenja na zahtjev Vijeća, Komisije ili Gospodarskog i financijskog odbora ili na vlastitu inicijativu.
         Članak 3.
         U ispunjavanju svojih zadataka Odbor radi u uskoj vezi s Gospodarskim i financijskim odborom kada izvještava Vijeće. Doprinoseći pripremi širokih smjernica ekonomske politike, Odbor će izvještavati Gospodarski i financijski odbor. On koordinira svoj rad s Odborom za zapošljavanje i drugim odborima i radnim skupinama koje pripremaju rad Vijeća u područjima gdje su ti odbori i radne skupine nadležni.
         DIO II.

            SASTAV

         Članak 4.
         1.   Države članice, Komisija i Europska središnja banka svaka pojedinačno imenuju dva člana Odbora.
         2.   Članovi Odbora se odabiru među dužnosnicima koji posjeduju izvanrednu sposobnost u području oblikovanja ekonomske i strukturne politike.
         Članak 5.
         Članove Odbora u provođenju njihovih obveza vode opći interesi Zajednice.
         DIO III.

            PREDSJEDNIK I TAJNIŠTVO

         Članak 6.
         1.   Odbor među svojim članovima bira, većinom glasova, predsjednika i do tri potpredsjednika na razdoblje od dvije godine. U pravilu, dvogodišnji mandat nije obnovljiv.
         2.   Predsjednik delegira svoje glasačko pravo na drugog člana svoje delegacije.
         Članak 7.
         U slučaju da ne može izvršavati svoje obveze, predsjednika zamjenjuje jedan od potpredsjednika Odbora.
         Članak 8.
         1.   Odboru pomaže tajništvo pod rukovodstvom tajnika. Tajnika i osoblje tajništva potrebno za obavljanje poslova tajništva osigurava Komisija. Tajnika imenuje Komisija nakon savjetovanja s Odborom. Tajnik i njegovo osoblje djeluje prema uputama Odbora pri provođenju zaduženja za Odbor.
         2.   Troškovi Odbora uključuju se u procjenu troškova Komisije.
         DIO IV.

            POSTUPCI

         Članak 9.
         Mišljenja ili izvješća usvaja većina članova ako se zahtjeva glasovanje. Svaki član ima jedan glas. Međutim, kad se donosi savjet ili mišljenje o pitanjima o kojima Vijeće može naknadno donijeti odluku, članovi središnjih banaka i Komisije mogu u potpunosti sudjelovati u raspravi, ali ne sudjeluju u glasovanju. Odbor također izvješćuje o manjinskim ili suprotnim stavovima izraženim tijekom rasprave.
         Članak 10.
         U pravilu samo članovi mogu govoriti tijekom sastanaka Odbora. U iznimnim okolnostima predsjednik može prihvatiti druga rješenja.
         Članak 11.
         Odbor može povjeriti proučavanje posebnih pitanja pododborima ili radnim tijelima. Predsjedanje takvim skupinama preuzima član Odbora kojeg imenuje Odbor.
         Članak 12.
         Odbor, pododbori ili radne skupine mogu pozvati stručnjake da im pomognu.
         Članak 13.
         Odbor saziva predsjednik na vlastitu inicijativu ili na zahtjev Vijeća, Komisije ili najmanje pet članova.
         Članak 14.
         1.   U pravilu, predsjednik predstavlja Odbor; osobito Odbor može ovlastiti predsjednika da izvješćuje o raspravama i iznese usmene komentare o mišljenjima i izvješćima koje je pripremio Odbor.
         2.   Predsjednik Odbora ima odgovornost održavati odnose Odbora s Europskim parlamentom, koji se na prikladan način stalno obavještava o radu Odbora.
         Članak 15
         1.   Osim ako se ne odluči drukčije, postupci Odbora su povjerljivi. Isto se pravilo primjenjuje na postupke njegovih pododbora ili radnih tijela.
         2.   Izvješća ili mišljenja koje je pripremio Odbor javno su dostupna nakon što ih se odaslalo primatelju, osim ako postoje iznimno važni razlozi da ih se dalje drži povjerljivim.
         Članak 16.
         Odbor sam donosi svoje postupovne aranžmane.”


title: 86/257/EEZ: Odluka Vijeća od 18. lipnja 1986. o prihvaćanju, u ime Zajednice, preporuke Vijeća za carinsku suradnju od 16. lipnja 1982. za uporabu oznake za prikaz načina prijevoza

text:
               02/Sv. 019

               HR

               Službeni list Europske unije

               10

         31986D0257

               L 167/32

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.06.1986.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 18. lipnja 1986.
   o prihvaćanju, u ime Zajednice, preporuke Vijeća za carinsku suradnju od 16. lipnja 1982. za uporabu oznake za prikaz načina prijevoza
   (86/257/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da, podložno određenim uvjetima primjene, Zajednica može prihvatiti preporuku Vijeća za carinsku suradnju od 16. lipnja 1982. za uporabu oznake za prikaz načina prijevoza,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovime se u ime Zajednice prihvaća preporuka Vijeća za carinsku suradnju od 16. lipnja 1982. za uporabu oznake za prikaz načina prijevoza.
   Tekst preporuke i uvjeti primjene priloženi su ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća obavješćuje Tajništvo Vijeća za carinsku suradnju da je Zajednica prihvatila, podložno određenim uvjetima primjene, preporuku iz članka 1.

      Sastavljeno u Luxembourgu 18. lipnja 1986.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         N. SMIT-KROES

      PREPORUKA VIJEĆA ZA CARINSKU SURADNJU

   od 16. lipnja 1982.
   za uporabu oznake za prikaz načina prijevoza
   VIJEĆE ZA CARINSKU SURADNJU,
   ŽELEĆI
   olakšati međunarodnu razmjenu podataka između carinskih uprava te između carinskih uprava i korisnika u međunarodnoj trgovini,
   SMATRAJUĆI
   da je poželjno da se za prikaz načina prijevoza u takvoj međunarodnoj razmjeni podataka koristi oznaka dogovorena na međunarodnoj razini i univerzalno primjenjiva,
   UZIMAJUĆI U OBZIR
   preporuku br. 19, koju je u ožujku 1981. donijela radna skupina za pojednostavljenje postupaka međunarodne trgovine Ekonomske komisije za Europu, a kojom se preporučuje uporaba jednoznamenkaste numeričke kodne strukture za prikaz načina prijevoza za potrebe međunarodne trgovine,
   SMATRAJUĆI
   da struktura oznake koju sadrži gore navedena preporuka Ekonomske komisije za Europu pruža odgovarajuću osnovu za prikaz načina prijevoza u međunarodnoj razmjeni podataka,
   PREPORUČUJE
   da države, bez obzira na to jesu li članice Vijeća ili ne, te carinske ili gospodarske unije, koriste jednoznamenkastu numeričku kodnu strukturu iz gore navedene preporuke Ekonomske komisije za Europu i buduće izmijenjene verzije te oznake za prikaz načina prijevoza u međunarodnoj razmjeni podataka između carinskih uprava te između carinskih uprava i korisnika u međunarodnoj trgovini kad god postoji potreba za kodiranom oznakom,
   ZAHTIJEVA
   od država, bez obzira na to jesu li članice Vijeća ili ne, te carinskih ili gospodarskih unija, koje prihvate ovu preporuku, da obavijeste glavnoga tajnika o svom prihvaćanju, o datumu od kojega će primjenjivati preporuku i o uvjetima njezine primjene. Glavni tajnik tu obavijest šalje carinskim upravama svih članica. On također šalje obavijest svim carinskim upravama nečlanica ili svim carinskim ili gospodarskim unijama koje su prihvatile ovu preporuku.

      Uvjeti primjene

               1.

               Preporuka se u Zajednici primjenjuje od 1. siječnja 1988.

               2.

               Oznaka br. 6 (multimodalni prijevoz) neće se koristiti u Zajednici, koja ne priznaje multimodalni prijevoz kao način prijevoza sam po sebi.

               3.

               Oznaka br. 9 (nepoznata) koristi se za prijevoz koji se obavlja pomoću vlastitoga pogona.


title: 2006/516/EZ: Odluka Vijeća od 27. lipnja 2006. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Protokola o zaštiti tla, Protokola o energiji i Protokola o turizmu uz Alpsku konvenciju

text:
               11/Sv. 123

               HR

               Službeni list Europske unije

               91

         32006D0516

               L 201/31

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 27. lipnja 2006.
   o sklapanju, u ime Europske zajednice, Protokola o zaštiti tla, Protokola o energiji i Protokola o turizmu uz Alpsku konvenciju
   (2006/516/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1., u vezi s člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom prvom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Odlukom Vijeća 96/191/EZ (2) u ime Europske zajednice sklopljena je Konvencija o zaštiti Alpa (dalje u tekstu: „Alpska konvencija”).

               (2)

               Odlukom Vijeća 2005/923/EZ (3) Vijeće je odlučilo o potpisivanju, u ime Europske zajednice, Protokola o zaštiti tla, Protokola o energiji i Protokola o turizmu Alpske konvencije (dalje u tekstu: „Protokoli”).

               (3)

               Protokoli su važan korak u provedbi Alpske konvencije i Europska komisija ima obvezu ostvariti ciljeve ove Konvencije.

               (4)

               Gospodarski, socijalni i ekološki prekogranični problemi Alpa ostaju velik izazov koji treba riješiti u ovom vrlo osjetljivom području.

               (5)

               Politike Zajednice, pogotovo prioritetna područja određena u Odluci br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (4), treba promicati i jačati unutar alpske regije.

               (6)

               Jedan od glavnih ciljeva Protokola o zaštiti tla je očuvanje višefunkcionalne uloge tla zasnovano na ideji održivog razvoja. Održiva se produktivnost tla mora osigurati u njezinoj prirodnoj funkciji, kao arhivu prirodne i kulturne povijesti te kako bi se osiguralo njezino korištenje za poljoprivredu i šumarstvo, urbanizam i turizam, druge gospodarske svrhe, prijevoz i infrastrukturu te kao izvor sirovina.

               (7)

               Svakim pristupom zaštiti tla trebalo bi uzeti u obzir znatnu raznolikost postojećih regionalnih i lokalnih uvjeta u alpskoj regiji. Protokol o zaštiti tla mogao bi pomoći provedbi prikladnih mjera na državnoj i regionalnoj razini.

               (8)

               Zahtjevi iz Protokola poput nadzora tla, utvrđivanja zona pod rizikom od erozije, poplave i odrona tla, popisa mjesta onečišćenja i osnivanja usklađenih baza podataka, mogli bi biti važne sastavnice politike Zajednice o zaštiti tla, o čemu svjedoče, inter alia, Direktiva Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (5), Direktiva Vijeća 86/278/EEZ od 12. lipnja 1986. o zaštiti okoliša, a posebno tla, kod upotrebe mulja iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda u poljoprivredi (6), Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (7), Direktiva Vijeća 99/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (8), Uredba Vijeća (EZ) br. 1257/1999 od 17. svibnja 1999. o potpori Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP) (9) ruralnom razvoju i Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavljanju okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (10).

               (9)

               Protokolom o energiji zahtijevaju se prikladne mjere koje treba poduzeti na području štednje i proizvodnje energije, uključujući promicanje obnovljive energije, transporta, dostave i korištenja energije za poticanje uvjeta održivog razvoja.

               (10)

               Odredbe Protokola o energiji u skladu su sa Šestim akcijskim programom Zajednice o okolišu za borbu protiv klimatskih promjena i promicanje održivog gospodarenja i korištenja prirodnih resursa. Odredbe Protokola također su u skladu s politikom Zajednice o energiji, kao što je navedeno u Bijeloj knjizi za strategiju i akcijski plan Zajednice, Zelenoj knjizi o europskoj strategiji o sigurnosti opskrbe, Direktivi 2001/77EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. rujna 2001. o promicanju električne energije dobivene iz obnovljivih izvora na unutarnjem tržištu električne energije (11), Direktivi 2002/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o energetskoj učinkovitosti zgrada (12) i Odluci br. 1230/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o usvajanju višegodišnjeg programa djelovanja u području energije: „Inteligentna energija - Europa”(2003.-2006.) (13).

               (11)

               Ratifikacijom Protokola o energiji ojačala bi se prekogranična suradnja sa Švicarskom, Lihtenštajnom i Monakom. To bi pomoglo osigurati da regionalni partneri dijele ciljeve Europske zajednice i da te inicijative pokrivaju čitavo alpsko eko-područje.

               (12)

               Transeuropskim energetskim mrežama (TEN-E) treba dati prednost te prilikom razvoja novih prekograničnih veza, pogotovo visokonaponskih vodova, treba primijeniti mjere koordinacije i provedbe predviđene u smjernicama TEN-E-a u Odluci br. 1229/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o utvrđivanju niza smjernica za transeuropske energetske mreže (14).

               (13)

               Europska zajednica, njezine države članice, Švicarska, Lihtenštajn i Monako stranke su Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC-a) i Kyotskog protokola. UNFCCC i Kyotski protokol nalažu strankama sastavljanje, provedbu, objavljivanje i redovito ažuriranje nacionalnih i regionalnih programa koji sadrže mjere ublažavanja klimatskih promjena bavljenjem antropogenim ispuštanjima po izvorima i omogućavanjem uklanjanja putem slivnika svih stakleničkih plinova koji nisu regulirani Montrealskim protokolom.

               (14)

               Protokol o energiji pridonosi ispunjenju uvjeta UNFCCC-a o poduzimanju mjera za lakšu prikladnu prilagodbu klimatskim promjenama.

               (15)

               Turizam je gospodarski vrlo važan sektor u većini dijelova Alpa te je usko povezan i ovisan o učincima na okoliš i društvo.

               (16)

               Budući da je planinska regija jedinstveno i ekološki vrlo osjetljivo područje, za održivi razvoj regije iznimno je važna ravnoteža između gospodarskih interesa, potreba mjesnog stanovništva i pitanja okoliša.

               (17)

               Turizam postaje sve veća globalna pojava, no istodobno prvenstveno ostaje područje mjesne i regionalne odgovornosti. Što se tiče Zajednice, Direktiva 85/337/EEZ, Direktiva 92/43/EEZ, Uredba (EZ) br. 1980/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o revidiranom programu dodjele znaka zaštite okoliša Zajednice (15), Uredba (EZ) br. 761/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2001. o dopuštanju dobrovoljnog sudjelovanja organizacija u Programu Zajednice za upravljanje okolišem i neovisno ocjenjivanje (EMAS) (16) i Rezolucija Vijeća od 21. svibnja 2002. o budućnosti europskog turizma (17), inter alia, relevantne su u ovom kontekstu. Alpska konvencija i njezin Protokol o turizmu, zajedno s ostalim protokolima koji mogu utjecati na turistički sektor, trebaju predstavljati okvirni instrument stimuliranja i koordiniranja doprinosa posjednika na regionalnoj i mjesnoj razini kako bi održivost postala glavni pokretač poboljšanja kvalitete turističke ponude alpske regije.

               (18)

               Opći cilj Protokola o turizmu je promicanje održivog turizma, pogotovo kroz osiguranje njegovog razvoja i upravljanja njime, uzimajući u obzir njegov utjecaj na okoliš. S tim ciljem, Protokol utvrđuje posebne mjere i preporuke koje se mogu koristiti kao instrumenti jačanja ekološke strane inovacije i istraživanja, nadzora i obuke, instrumenata i strategija upravljanja, postupaka planiranja i izdavanja dozvola vezanih uz turizam te posebno njegov kvalitativni razvoj.

               (19)

               Ugovorne stranke triju Protokola trebaju promicati relevantnu naobrazbu i obuku i uz to promicati javno širenje podataka o ciljevima, mjerama i provedbi svakog od ova tri Protokola.

               (20)

               Ove Protokole treba odobriti Europska zajednica,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Protokol o zaštiti tla (18), Protokol o energiji (19) i Protokol o turizmu (20) uz Alpske konvencije, potpisani u Salzburgu 7. studenoga 1991., odobravaju se u ime Europske zajednice.
   Članak 2.
   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu(-e) ovlaštenu(-e) za polaganje, u ime Zajednice, isprave o odobrenju Republici Austriji u skladu s člankom 27. Protokola o zaštiti tla, člankom 21. Protokola o energiji i člankom 28. Protokola o turizmu.
   Određena(-e) osoba(-e) istovremeno polažu izjave povezane s protokolima.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 27. lipnja 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. PRÖLL

      (1)  Mišljenje od 13. lipnja 2006. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  SL L 61, 12.3.1996., str. 31.

      (3)  SL L 337, 22.12.2005., str. 27.

      (4)  SL L 242, 10.9.2002., str. 1.

      (5)  SL L 175, 5.7.1985., str. 40. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2003/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 156, 25.6.2003., str. 17.).

      (6)  SL L 181, 4.7.1986., str. 6. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 807/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 36.).

      (7)  SL L 206, 22.7.1992., str. 7. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284., 31.10.2003., str. 1.).

      (8)  SL L 182, 16.7.1999., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003.

      (9)  SL L 160, 26.6.1999., str. 80. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2223/2004 (SL L 379, 24.12.2004., str. 1.).

      (10)  SL L 327, 22.12.2000., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom br. 2455/2001/EZ (SL L 331, 15.12.2001., str. 1.).

      (11)  SL L 283, 27.10.2001., str. 33. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 102/2005 (SL L 306, 24.11.2005., str. 34.).

      (12)  SL L 1, 4.1.2003., str. 65.

      (13)  SL L 176, 15.7.2003., str. 29. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom br. 787/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 138, 30.4.2004., str. 12.).

      (14)  SL L 176, 15.7.2003., str. 11.

      (15)  SL L 237, 21.9.2000., str. 1.

      (16)  SL L 114, 24.4.2001., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 196/2006 (SL L 32, 4.2.2006., str. 4.).

      (17)  SL C 135, 6.6.2002., str. 1.

      (18)  SL L 337, 22.12.2005., str. 29.

      (19)  SL L 337, 22.12.2005., str. 36.

      (20)  SL L 337, 22.12.2005., str. 43.


title: 2011/405/EU: Odluka Vijeća od 9. lipnja 2011. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Kabo Verdea o mogućnostima ribolova i financijskom doprinosu predviđenima Sporazumom o partnerstvu u području ribarstva između tih dviju ugovornih stranaka koji je trenutačno na snazi

text:
               04/Sv. 007

               HR

               Službeni list Europske unije

               289

         32011D0405

               L 181/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               09.06.2011.

         ODLUKA VIJEĆA
   od 9. lipnja 2011.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Kabo Verdea o mogućnostima ribolova i financijskom doprinosu predviđenima Sporazumom o partnerstvu u području ribarstva između tih dviju ugovornih stranaka koji je trenutačno na snazi
   (2011/405/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43., u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 19. prosinca 2006. usvojilo Uredbu (EZ) br. 2027/2006 o sklapanju Sporazuma o partnerstvu u području ribarstva između Europske zajednice i Republike Kabo Verdea (1).

               (2)

               Prema Sporazumu o partnerstvu u području ribarstva, Protokol o mogućnostima ribolova i financijskom doprinosu trebao bi isteći 31. kolovoza 2011.

               (3)

               Unija je s Republikom Kabo Verdeom (dalje u tekstu „Kabo Verde”) dogovorila novi Protokol kojima se plovilima Europske unije dopuštaju mogućnosti ribolova u vodama pod suverenitetom i u nadležnosti Kabo Verdea vezano uz ribolov.

               (4)

               Po završetku pregovora, protokol je parafiran 22. prosinca 2010.

               (5)

               Kako bi se omogućilo plovilima Europske unije da obavljaju ribolovne aktivnosti, članak 15. novog Protokola predviđa njegovu privremenu primjenu od 1. rujna 2011.

               (6)

               Protokol je potrebno potpisati te se treba privremeno primjenjivati do završetka postupaka za njegovo službeno zaključivanje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potpisivanje Protokola dogovorenog između Europske unije i Republike Kabo Verdea o mogućnostima ribolova i financijskom doprinosu predviđenima Sporazumom o partnerstvu u području ribarstva između tih dviju ugovornih stranaka koji je trenutačno na snazi ovime se odobrava u ime Unije, podložno njegovu sklapanju.
   Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ovim se predsjednik Vijeća ovlašćuje imenovati osobu (osobe) opunomoćenu (opunomoćene) za potpisivanje Protokola u ime Zajednice, podložno njegovu sklapanju.
   Članak 3.
   Protokol se privremeno primjenjuje od 1. rujna 2011. do završetka postupaka za njegovo zaključivanje.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 9. lipnja 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         PINTÉR S.

      (1)  SL L 414, 30.12.2006., str. 1.