title: 2001/812/EZ: Odluka Komisije od 21. studenoga 2001. o zahtjevima za odobravanje graničnih inspekcijskih postaja odgovornih za veterinarske preglede proizvoda koji se u Zajednicu unose iz trećih država (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 3687)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 018

               HR

               Službeni list Europske unije

               102

         32001D0812

               L 306/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               21.11.2001.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 21. studenoga 2001.
   o zahtjevima za odobravanje graničnih inspekcijskih postaja odgovornih za veterinarske preglede proizvoda koji se u Zajednicu unose iz trećih država
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2001) 3687)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2001/812/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 97/78/EZ o utvrđivanju načela organizacije veterinarskih pregleda proizvoda koji u Zajednicu ulaze iz trećih država (1), a posebno njezin članak 6. stavak 2. i članak 33.,
   budući da:

               (1)

               Granične inspekcijske postaje koje rukuju proizvodima moraju udovoljavati općim uvjetima iz Priloga II. Direktivi 97/78/EZ da bi bile odobrene i stavljene na popis u Službenom listu.

               (2)

               U svjetlu stečenog iskustva iz pregleda provedenih od strane Ureda za hranu i veterinarstvo, primjereno je izmijeniti te ažurirati detaljne zahtjeve za granične inspekcijske postaje i sve inspekcijske centre unutar takvih postaja. U ovoj se Odluci opisuju potrebni objekti, oprema i postupci te se stavlja izvan snage Odluka Komisije 92/525/EEZ (2).

               (3)

               Sve prostorije koje se koriste kao granične inspekcijske postaje trebaju biti pod kontrolom službenog veterinara i moraju mu biti dostupne u bilo koje vrijeme, uključujući sve prostorije unutar zgrada koje se koriste kao poslovna poduzeća.

               (4)

               Radi poboljšanja učinkovitosti na lokacijama koje se bave samo ograničenim kategorijama proizvoda, te granične inspekcijske postaje trebaju biti navedene samo za te kategorije proizvoda a objekti se tada mogu ograničiti tako da budu pogodni samo za te kategorije proizvoda.

               (5)

               Primjerena je određena fleksibilnost, tako da se granične inspekcijske postaje mogu podijeliti na različite inspekcijske centre u kojima se proizvodi mogu pregledavati bez udvostručavanja svih uredskih objekata i određene dokumentacije ili opreme koja je potrebna, ali koja se čuva drugdje u prostorijama postaje.

               (6)

               Međutim, ta se fleksibilnost mora ograničiti kako bi se osiguralo da ti inspekcijski centri zaista djeluju pod kontrolom službenog veterinara i da nisu na prevelikoj udaljenosti od imenovanog središnjeg ureda u kojem slučaju bi te centre trebalo odobriti kao neovisne granične inspekcijske postaje.

               (7)

               Granična inspekcijska postaja i inspekcijski centri u okviru nje moraju ispunjavati minimalne zahtjeve za objekte, opremu i radne uvjete utvrđene u ovoj Odluci.

               (8)

               Sve granične inspekcijske postaje mora odobriti Komisija i navesti ih u popisu objavljenom u Službenom listu.

               (9)

               Radi transparentnosti bi svi inspekcijski centri koji se koriste kao dio bilo koje granične inspekcijske postaje trebali biti navedeni uz ime same postaje u relevantnoj Odluci Komisije objavljenoj u Službenom listu.

               (10)

               Mjere predviđene ovom Odlukom su u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Granična inspekcijska postaja se sastoji od objekata namijenjenih veterinarskim pregledima za koje je odgovoran službeni veterinar ili, u slučaju proizvoda ribarstva, službeni veterinar ili službeni agent naveden u Odluci Komisije 93/352/EEZ (3), te smještena tako da objekti čine jednu cjelovitu radnu jedinicu. Kad je granična inspekcijska postaja sastavljena od više od jednog skupa objekata koje se ipak nalaze na istom prostoru, zemljopisna lokacija te grupe definira graničnu inspekcijsku postaju koja nosi jedno ime.
   2.   Granična inspekcijska postaja mora uključivati sve objekte navedene u članku 4. ove Odluke u kojima se proizvodi životinjskog podrijetla iz trećih država mogu predočiti za unos u Zajednicu te podvrgnuti potrebnim dokumentacijskim, identifikacijskim i fizičkim pregledima.
   3.   Ako zemljopisni položaj, veličina granične lokacije ili učinkovitije upravljanje veterinarskim pregledima to zahtjeva, granična inspekcijska postaja može imati više od jednog objekta ili inspekcijskog centra za provedbu pregleda onih kategorija proizvoda za koje je ta granična inspekcijska postaja odobrena.
   Članak 2.
   1.   Ne dovodeći u pitanje Prilog II. Direktivi 97/78/EZ, sve granične inspekcijske postaje navedene u članku 6. te Direktive moraju, da bi mogle biti odobrene i navedene u Službenom listu kao i da bi zadržale odobrenje, osigurati objekte, osoblje, opremu te provoditi postupke na postajama kako je to navedeno u ovoj Odluci i njenom Prilogu.
   2.   Prostori koji se koriste kao granične inspekcijske postaje, ili bilo koji inspekcijski centar unutar nje, moraju biti pod učinkovitom kontrolom službenog veterinara, ili u slučaju proizvoda ribarstva, službenog veterinara ili službenog agenta iz Odluke 93/352/EEZ te im moraju, prema potrebi, biti dostupni u bilo koje vrijeme.
   Članak 3.
   1.   Država članica može predložiti da se granična inspekcijska postaja nakon odobravanja službeno uvrsti na popis za pregled svih ili samo određenih kategorija proizvoda. U potonjem, država članica mora pokazati da postaja ima potrebne objekte, osoblje i opremu za provedbu pregleda tih proizvoda.
   2.   Granične inspekcijske postaje se u Službenom listu navode kao luka, zračna luka, cestovna ili željeznička lokacija. Popis navodi kategorije proizvoda za koje je postaja ili, prema potrebi, inspekcijski centar odobren, uključujući detalje o svim budućim ograničenjima za proizvode koje pojedina granična inspekcijska postaja može pregledavati.
   3.   Ako je granična inspekcijska postaja odobrena samo za ograničene kategorije proizvoda, objekti te granične inspekcijske postaje mogu se ograničiti kao primjerene za potrebu provođenja veterinarskih pregleda samo za te ograničene kategorije proizvoda.
   4.   Međutim, iznimno od stavka 3., kod duboko smrznutog sjemena i zametaka koji se mogu prevoziti na sobnoj temperaturi u zapečaćenim spremnicima koji imaju vlastitu regulaciju temperature, oni se mogu pregledati na graničnim inspekcijskim postajama popisanima za proizvode koji nisu za prehranu ljudi, a koji se mogu pregledavati samo na sobnoj temperaturi.
   5.   Države članice obavješćuju Komisiju o svim promjenama u infrastrukturi ili radu granične inspekcijske postaje, ili nekog inspekcijskog centra unutar te postaje koji na bilo koji način utječe na promjenu popisa. Države članice mogu predlagati dodatke kategorizaciji bilo koje granične inspekcijske postaje nakon što nadležno tijelo provjeri jesu li objekti u skladu s ovom Odlukom, u svrhu odobravanja i izmjene popisa koje provodi Komisija.
   Članak 4.
   1.   Objekti u odobrenim graničnim inspekcijskim postajama moraju biti izgrađeni, opremljeni, održavani i njima se mora upravljati u skladu sa zahtjevima iz Priloga ovoj Odluci i relevantnim zakonodavstvom Zajednice. Za proizvode koji nisu u potpunosti usklađeni u pogledu higijene, mogu se primijeniti dodatni nacionalni higijenski zahtjevi.
   2.   Svaka odobrena granična inspekcijska postaja mora uključivati sljedeće minimalne elemente infrastrukture na takvoj međusobnoj udaljenosti koja omogućava učinkoviti rad:

               (a)

               Ured s opremom za komunikaciju koja uključuje telefon, telefaks, terminal za sustav Animo, fotokopirni aparat, svu potrebnu dokumentaciju te mogućnost arhiviranja dokumenata koji se odnose na pregled proizvoda;

               (b)

               Zajedničke prostorije koje se sastoje od prostorija za presvlačenje, sanitarnog čvora i opreme za pranje ruku osoblja koje mogu koristiti samo osoblje koje radi na graničnoj inspekcijskoj postaji, a koje se mogu dijeliti samo s ostalim osobljem uključenim u službenu kontrolu;

               (c)

               Prostor za istovar pošiljki iz prijevoznih sredstava mora biti zatvoren ili prekriven krovom, osim u slučaju pošiljaka vune koja se ne nalazi u spremnicima, rasutih prerađenih životinjskih bjelančevina koje nisu za prehranu ljudi, rasutog gnoja ili guana, ili tekućih ulja i masti u rinfuzi koji se prevoze brodovima, i na koje se ne može primijeniti zahtjev da moraju imati krov;
               Za proizvode pod temperaturnim režimom namijenjene prehrani ljudi, dodirna točka između prijevoznog sredstva i prostora za istovar mora biti zaštićena ili zatvorena od vanjskog utjecaja, osim u slučaju ribe kada se primjenjuje izuzeće navedeno u članku 2. Odluke 93/352/EEZ i poglavlju II., točki 2. Priloga Direktivi 91/493 (4);

               (d)

               Prostoriju za pregled u kojoj će proizvodi biti pregledani i uzeti uzorci za daljnja ispitivanja; prostor za uzorkovanje ne mora biti odvojen od prostorije za pregled;

               (e)

               Prikladne skladišne prostorije ili prostore u kojima se zadržane pošiljke mogu držati na temperaturi za hlađenje, smrzavanje ili na sobnoj temperaturi u isto vrijeme, pod kontrolom službenog veterinara do dobivanja rezultata laboratorijskih ili drugih ispitivanja.

         3.   Na graničnoj inspekcijskoj postaji odobrenoj za rukovanje ohlađenim, smrznutim ili proizvodima na sobnoj temperaturi mora biti omogućeno istodobno skladištiti odgovarajuće količine proizvoda na svakom temperaturnom režimu. Službenom veterinaru mora se omogućiti izravan pristup svim odgovarajućim količinama robe na skladištu.
   Upotreba komercijalnih objekata za skladištenje koji se nalaze blizu granične inspekcijske postaje i u okviru iste luke ili carinskog područja dozvoljena je pod kontrolom službenog veterinara, uz uvjet da se zadržani proizvodi skladište u odvojenoj prostoriji, komori koja se može zaključati ili zoni koja se može ograditi od svih ostalih proizvoda.
   Dozvoljeno je skladištenje u odvojenim samostojećim spremnicima koji su stalno smješteni pored područja istovara pod uvjetom da su povezani s mjestom za istovar tako da je postupak istovara zaštićen od vremenskih uvjeta. Dodatno skladištenje svake od kategorije proizvoda u prijevoznom sredstvu u kojem je pošiljka dovezena na postaju iznimno se dozvoljava pod kontrolom službenog veterinara za one granične inspekcijske postaje koje su smještene na cesti, pruzi ili u luci.
   4.   Postupanje s proizvodima namijenjenima prehrani ljudi i proizvodima koji nisu namijenjeni prehrani ljudi treba biti u zasebnim područjima istovara, prostorijama za pregled i skladištima. Izuzetak od ovog zahtjeva, za granične inspekcijske postaje službeno odobrene samo za pakirane proizvode, je mogućnost zajedničkog područja istovara pod uvjetom da za vrijeme i poslije istovara postoji potpuna odvojenost proizvoda namijenjenih prehrani ljudi od onih koji nisu namijenjeni prehrani ljudi, kako bi se izbjegla križna kontaminacija.
   5.   Odstupajući od gornjeg stavka 4., granična inspekcijska postaja koja ima manje od 500 pošiljaka godišnje može koristiti iste objekte predviđene za istovar, pregled i skladištenje za sve proizvode za koje je odobrena pod uvjetom da se osigura vremenska odvojenost između pošiljaka te da se provodi odgovarajuće čišćenje i dezinfekcija prostora između dolazaka različitih pošiljaka.
   Članak 5.
   1.   Države članice mogu predložiti da se dodatni inspekcijski centri u već odobrenim graničnim inspekcijskim postajama uvrste na popis u Službenom listu i to nakon što nadležno tijelo utvrdi udovoljavaju li ovoj Odluci. Objekti u svim centrima trebaju biti prikladni za količinu i vrstu različitih proizvoda koji prolaze kroz centar.
   2.   Kada je granična inspekcijska postaja podijeljena na različite inspekcijske centre, oni moraju:

               —

               biti smješteni unutar istog carinskog područja ili okruga kao i granična inspekcijska postaja pod kojom se centri vode,

               —

               biti smješteni na prihvatljivoj radnoj udaljenosti od središnjeg ureda granične inspekcijske postaje te biti dokazivo pod kontrolom službenog veterinara,

               —

               voditi posebnu evidenciju o pošiljkama pregledanima u centru.

         3.   Inspekcijski centri ne moraju imati:

               —

               prostorije za arhivu, terminal sustava Animo ili fotokopirni uređaj,

               —

               cjelokupno zakonodavstvo i dokumentaciju vezanu uz veterinarske preglede nego samo one dokumente koji su relevantni i potrebni za veterinarske preglede koji se provode u centru.

         Članak 6.
   U okolnostima iz članka 6. stavka 2. točke (b) Direktive 97/78/EZ, razumni vremenski rokovi unutar kojih države članice trebaju udovoljiti preporukama učinjenima na temelju inspekcijskih izvješća prije nego Komisija isključi graničnu inspekcijsku postaju s popisa u potpunosti ili djelomično, kod potonjeg u vezi s kategorijama proizvoda i/ili inspekcijskim centrima na koje se preporuke odnose, su kako slijedi, počevši od datuma primitka završnog izvješća na jeziku države članice:

               —

               za nedostatke u vezi s objektima (samo izgradnja) ili brojem osoblja: šest mjeseci; međutim, ako su u izgradnji novi, zamjenski objekti tada se rok za dovršetak radova može odrediti sporazumom između države članice i Komisije za svaki slučaj posebno,

               —

               za nedostatke u vezi sa svim drugim stvarima: tri mjeseca.

         U slučaju potencijalnih opasnih rizika za javno zdravlje ili zdravlje životinja ovi rokovi mogu biti kraći.
   Članak 7.
   Ovime se Odluka 92/525/EEZ stavlja izvan snage, a u skladu s člankom 33. Direktive 97/78/EZ, odredbe ove Odluke počinju vrijediti dvadesetog dana od dana njezine objave u Službenom listu Europskih zajednica.
   Članak 8.
   Ova je Odluka upućena državama članicama

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. studenoga 2001.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 24, 30.1.1998., str. 9.

      (2)  SL L 331, 17.11.1992., str. 16.

      (3)  SL L 144, 16.6.1993., str. 25.

      (4)  SL L 268, 24.9.1991., str. 15.
   PRILOG
   ZAHTJEVI ZA ODOBRAVANJE GRANIČNIH INSPEKCIJSKIH POSTAJA
   Da bi granična inspekcijska postaja bila odobrena i uvrštena na popis, mora biti izgrađena tako da pruža odgovarajući stupanj higijene i da se izbjegne križna kontaminacija.
   U prostorijama gdje će se proizvodi istovarivati, pregledavati ili skladištiti, granična inspekcijska postaja mora imati:

               —

               zidove s glatkim perivim površinama koje, kao i podovi, moraju biti jednostavni za čišćenje i dezinfekciju kao i odgovarajući odvod,

               —

               čist strop, jednostavan za čišćenje,

               —

               odgovarajuće prirodno i umjetno osvjetljenje,

               —

               odgovarajuću opskrbu toplom i hladnom vodom u svim inspekcijskim prostorijama.

         1.   Tehnička oprema

               (a)

               Granične inspekcijske postaje i inspekcijski centri moraju stalno na raspolaganju imati najmanje dolje navedeno:

                           —

                           opremu (ili pristup opremi) za vaganje pošiljaka koje su predmet kontrole,

                           —

                           svu opremu potrebnu za otvaranje i pretragu pošiljaka koje su predmet pregleda,

                           —

                           opremu za čišćenje i dezinfekciju koja mora biti prikladno smještena i odgovarati potrebama postaje, ili učinkovit i dokumentiran sustav za čišćenje i dezinfekciju od strane druge ovlaštene osobe,

                           —

                           opremu za održavanje odgovarajuće temperature u prostorijama s kontroliranim temperaturnim režimom.

               (b)

               U prostorijama za pregled na raspolaganju mora biti najmanje:

                           —

                           radni stol glatke perive površine jednostavan za čišćenje i dezinfekciju,

                           —

                           oprema za uzorkovanje – pila, nož, otvarač konzervi, sredstva za uzorkovanje pošiljaka i spremnici za uzorke,

                           —

                           ljepljiva traka s oznakom i numerirane plombe ili oznake, jasno označene kako bi se osigurala sljedivost,

                           —

                           termometar za mjerenje površinske i dubinske temperature, vaga sa skalom, a za svježe proizvode pH metar,

                           —

                           oprema za odmrzavanje ili mikrovalna pećnica,

                           —

                           prostor za privremeno skladištenje uzoraka pod kontroliranom temperaturom do njihovog otpreme u laboratorij. Također na raspolaganju moraju biti prikladni spremnici za prijevoz tih uzoraka.

               (c)

               Granične inspekcijske postaje i inspekcijski centri koji su uvršteni na popis za određene kategorije moraju imati:

                           —

                           onu opremu navedenu u točkama (a) i (b) koja je primjerena za proizvode kojima se na postaji rukuje.

         2.   Osoblje

   1.   Za rad granične inspekcijske postaje odgovoran je službeni veterinar, a u slučaju proizvoda ribarstva službeni veterinar ili službeni agent iz Odluke 93/352/EEZ koji mora biti prisutan na graničnoj inspekcijskoj postaji ili u inspekcijskim centrima tijekom pregleda proizvoda. Postaja mora imati dovoljno osoblja za provođenje svih potrebnih kontrola na graničnoj inspekcijskoj postaji;
   2.   Službenom veterinaru mogu pomagati posebno obučeni pomoćnici koji s njegovim ovlaštenjem:

               (a)

               obavljaju dokumentacijski pregled;

               (b)

               provode identifikacijske i fizičke preglede, uzimaju uzorke i provode opće analize;

               (c)

               rade administrativne poslove i postupke.

         Službeni veterinar odgovoran je za donošenje konačne odluke.
   Za osoblje granične inspekcijske postaje treba voditi evidenciju obuke o provedbi veterinarskih pregleda.
   3.   Dokumentacija

   Granična inspekcijska postaja mora voditi sljedeće podatke:
   Do primjene sustava Shift, službeni veterinar koji je odgovoran za preglede na graničnoj inspekcijskoj postaji mora na raspolaganju u ovlaštenom središnjem uredu imati najmanje:

               1.

               najnoviji popis trećih država ili dijelova trećih država odobrenih za slanje proizvoda u Zajednicu ili, gdje je to primjereno, određene države članice;

               2.

               preslike različitih Odluka Zajednice ili država članica u kojima se navodi primjerak certifikata o zdravlju ili javnom zdravlju ili veterinarskog certifikata ili bilo kojeg drugog dokumenta koji mora pratiti proizvode iz trećih država koji se šalju u Zajednicu ili, gdje je to primjereno, u određene države članice;

               3.

               najnoviji popis objekata u trećim državama iz kojih je odobrena otprema proizvoda u Zajednicu; ili popis odobrenih objekata na nacionalnoj razini u slučaju neusklađenih proizvoda;

               4.

               preslike svih Odluka o zaštitnim mjerama kojima se zabranjuje ili ograničava uvoz proizvoda u Zajednicu;

               5.

               najnoviji popis odobrenih graničnih inspekcijskih postaja sa svim dostupnim detaljima o tim postajama;

               6.

               najnoviji popis slobodnih zona, slobodnih skladišta i carinskih skladišta odobrenih na temelju članka 12.4. i subjekata odobrenih na temelju članka 13. Direktive 97/78/EZ, u svim državama članicama;

               7.

               najnoviji popis objekata odobrenih za prijem usmjerenih proizvoda namijenjenih toj državi članici, u skladu s člankom 8. stavkom 6. Direktive 97/78/EZ;

               8.

               najnovije relevantno zakonodavstvo EZ-a koje se odnosi na proizvode i postupke obuhvaćene veterinarskim pregledima.

         4.   Evidencije

   Također se moraju voditi sljedeće evidencije:

               1.

               najnovije informacije o pošiljkama proizvoda kojima je uvoz u Zajednicu odbijen te koje su ponovo otpremljene; svaka država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o svim informacijama koje se odnose na ponovno otpremljene pošiljke; središnje nadležno tijelo dostavlja te informacije svim graničnim veterinarskim postajama;

               2.

               registar u skladu s Odlukom Komisije 97/394/EZ od 6. lipnja 1997.„o utvrđivanju minimalnih podataka potrebnih za bazu podataka o životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla koji se unose u Zajednicu” (1);

               3.

               registar svih pošiljaka bilo da su ponovno otpremljene u skladu s Odlukom Komisije 97/152/EZ (2), neškodljivo uklonjene, ili odobrene od strane službenog veterinara na graničnoj veterinarskoj postaji za upotrebu koja nije za prehranu ljudi; ovaj registar sadrži sve slučajeve u kojima postoji rok za djelovanje ili odgovor službenog veterinara u slučaju kada je pošiljka odbijena, poslana u provoz ili usmjerena, kao i one u kojima je potrebno naknadno djelovanje.

               4.

               registar svih uzoraka uzetih na graničnoj inspekcijskoj postaji za laboratorijske pretrage, zajedno sa svim detaljima traženih laboratorijskih pretraga te rezultate (zadovoljavajuće i nezadovoljavajuće) takvih pretraga;

               5.

               registar koji se zahtjeva u Odluci Komisije 94/360/EZ „o smanjenoj učestalosti fizičkih pregleda pošiljaka određenih proizvoda koji se uvoze iz trećih država, na temelju Direktive 90/675/EEZ” (3), prema potrebi u elektronskom obliku.

         5.   Postupci

               1.

               Nadležno tijelo mora nastojati osigurati blisku suradnju između različitih službi uključenih u pregled proizvoda iz trećih država.

               2.

               Svi se fizički pregledi i identifikacijski pregledi, osim pregleda plombi, moraju provoditi u nekom od inspekcijskih objekata. Svi ti pregledi moraju se provesti tako da se izbjegne mogućnost križne kontaminacije, a prema potrebi mora se uzeti u obzir posebni temperaturni režim pod kojim se proizvodi prevoze. Ako se radi o nezapakiranim proizvodima namijenjenima za prehranu ljudi, svi se pregledi moraju obavljati pod zaštitom od vremenskih uvjeta i treba se omogućiti higijensko rukovanje i zaštita takvih proizvoda tijekom istovara i utovara.

               3.

               Službeni veterinar mora imati najmanje odgovarajuće znanje o postupcima za uklanjanje otpada životinjskog podrijetla istovarenog s prijevoznih sredstava na području njegove odgovornosti. Ako su u njegovoj odgovornosti i postupci uklanjanja, tada se mora voditi evidencija provedenih pregleda i utvrđenih nepravilnosti. Ako je uklanjanje otpada u odgovornosti nekog drugog nadležnog tijela, službeni veterinar mora s tim tijelom blisko surađivati te imati sve potrebne relevantne informacije.

               4.

               Službeni veterinar mora imati odgovarajuće znanje o svim slobodnim zonama, slobodnim skladištima, carinskim skladištima ili opskrbljivačima brodova koji su u okviru granične postaje ili su blisko povezani s područjem granične postaje. Treba vršiti redovne preglede u predmetnim skladištima ili kod dobavljača te voditi evidenciju o provedenim pregledima i čuvati ju u uredu granične inspekcijske postaje.

      (1)  SL L 164, 21.6.1997., str. 42.

      (2)  SL L 59, 28.2.1997., str. 50.

      (3)  SL L 158, 25.6.1994., str. 41.


Odluka Komisije od 13/12/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8247 - AURELIUS EQUITY OPPORTUNITIES / OFFICE DEPOT (NETHERLANDS)) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 22/02/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8368 - KKCG / FOXCONN TECHNOLOGY / JV) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 13/11/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7395 - MEXICHEM / VESTOLIT) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2011/214/EU: Odluka Komisije od 1. travnja 2011. o izmjeni priloga II. do IV. Direktivi Vijeća 2009/158/EZ o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za valenje (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2068)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 020

               HR

               Službeni list Europske unije

               288

         32011D0214

               L 090/27

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               01.04.2011.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 1. travnja 2011.
   o izmjeni priloga II. do IV. Direktivi Vijeća 2009/158/EZ o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za valenje
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2068)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2011/214/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2009/158/EZ od 30. studenoga 2009. o uvjetima zdravlja životinja kojima se regulira trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za valenje (1), a posebno njezin članak 34.,
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2009/158/EZ utvrđeni su uvjeti zdravlja životinja kojima se regulira trgovina peradi i jajima za valenje unutar Unije i uvoz iz trećih zemalja. Njezinim Prilogom II. utvrđena su pravila za odobravanje gospodarskih objekata s ciljem trgovine tom robom unutar Unije. U poglavljima II., III. i IV. tog Priloga utvrđeni su uvjeti opremanja prostora i rada objekata, programi nadziranja bolesti i kriteriji za privremenu suspenziju ili oduzimanje odobrenja pojedinog objekta, u što je uključeno testiranje na određene mikroorganizme, naime na Salmonella i Mycoplasma, koje se treba provoditi na objektima odobrenima za trgovinu unutar Unije.

               (2)

               Iskustvo stečeno provedbom uvjeta za opremanje prostora i rad objekata utvrđenih u poglavlju II. Priloga II. Direktivi 2009/158/EZ ukazuje da je uvjete potrebno prilagoditi sadašnjoj praksi u tom sektoru, posebno s obzirom na ponašanje kod nesenja raznih vrsta peradi.

               (3)

               Nadalje, poglavlja III. i IV. Priloga II. Direktivi 2009/158/EZ potrebno je izmijeniti uzimajući u obzir znanstveni napredak postignut u tehnikama dijagnosticiranja za Mycoplasma u skladu s poglavljem 2.3.5. Priručnika za dijagnostičko testiranje i cjepiva Svjetske organizacije za zdravlje životinja kao i promjene nomenklature od Salmonella prema White-Kauffmann-Le Minor shemi za formule antigena serovara Salmonella iz 2007. te u skladu s poglavljem 2.3.11. Priručnika za dijagnostičko testiranje i cjepiva Svjetske organizacije za zdravlje životinja.

               (4)

               U Prilogu III. Direktivi 2009/158/EZ utvrđeni su uvjeti za cijepljenje peradi. Prilog je potrebno izmijeniti kako bi sadržavao i posebne uvjete za cijepljenje protiv Salmonelle.

               (5)

               Osim toga, potrebno je izmijeniti neke upute u odnosu na cijepljenje protiv influence ptica u obrascu veterinarskog certifikata utvrđenog u Prilogu IV. Direktivi 2009/158/EZ.

               (6)

               U Uredbi (EZ) br. 2160/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. studenoga 2003. o kontroli salmonele i nekih drugih uzročnika zoonoza koji se prenose hranom (2) utvrđena su pravila kojima se osigurava provedba primjerenih i učinkovitih mjera za otkrivanje i kontrolu salmonele i nekih drugih uzročnika zoonoza. Njome je predviđeno da se izvorna jata i stada nekih vrsta navedenih u popisu u Prilogu I. toj Uredbi moraju testirati na određene navedene zoonoze i uzročnike zoonoza prije otpreme živih životinja ili jaja za valenje iz gospodarskog subjekta podrijetla koji posluje hranom. Datum i nalazi testiranja moraju se navesti u odgovarajućim veterinarskim certifikatima koji su predviđeni zakonodavstvom Unije, uključujući Direktivom 2009/158/EZ.

               (7)

               U Prilogu IV. Direktivi 2009/158/EZ utvrđen je obrazac veterinarskog certifikata za trgovinu peradi i jajima za valenje unutar Unije.

               (8)

               Uredbom Komisije (EZ) br. 584/2008 od 20. lipnja 2008. o provedbi Uredbe (EZ) br. 2160/2003 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ciljevima Zajednice za smanjenje prevalencije Salmonella enteritidis i Salmonella typhimurium kod pura (3) propisano je da se zahtjevi za testiranje od 1. siječnja 2010. također primjenjuju i na jata pura te je potrebno izmijeniti odgovarajuće veterinarske certifikate navedene u Prilogu IV. Direktivi 2009/158/EZ.

               (9)

               Priloge II., III. i IV. Direktivi 2009/158/EZ potrebno je stoga izmijeniti.

               (10)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilozi II., III. i IV. Direktivi 2009/158/EZ izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 1. travnja 2011.

            Za Komisiju

         John DALLI

            Član Komisije

      (1)  SL L 343, 22.12.2009., str. 74.

      (2)  SL L 325, 12.12.2003., str. 1.

      (3)  SL L 162, 21.6.2008., str. 3.
   PRILOG
   Prilozi II., III. i IV. Direktivi 2009/158/EZ mijenjaju se kako slijedi:

               1.

               Prilog II. mijenja se:

                           (a)

                           poglavlje II. mijenja se kako slijedi:

                                       i.

                                       u dijelu A, stavak 2. točka (e) zamjenjuje se sljedećim:

                                                   „(e)

                                                   Jaja se moraju:

                                                               i.

                                                               sakupljati redovito u kratkim vremenskim razmacima, a najmanje jednom dnevno i to što je moguće prije nakon nesenja;

                                                               ii.

                                                               očistiti i dezinficirati što je prije moguće, osim ako se dezinfekcija ne provodi u valionici u istoj državi članici.

                                                               iii.

                                                               staviti u novi ili očišćeni i dezinficirani ambalažni materijal.”;

                                       ii.

                                       u dijelu B, u stavku 2. točki (e), prva alineja zamjenjuje se slijedećim:

                                                   „—

                                                   jaja, između njihova prispijeća u valionicu i postupka inkubacije ili u vrijeme njihove otpreme za trgovinu unutar Unije ili za izvoz u treću zemlju, osim ako su bila prethodno dezinficirana na reprodukcijskom centru podrijetla,”;

                           (b)

                           Poglavlja III. i IV zamjenjuju se sljedećim:
                           „POGLAVLJE III.

                              PROGRAM NADZIRANJA BOLESTI

                           Ne dovodeći u pitanje zdravstvene mjere i članke 16. i 17., programi nadziranja bolesti moraju se sastojati od najmanje nadziranje zaraza i vrsta navedenih u dijelovima A do D.
                           A.   Zaraze sa Salmonella pullorum
                               (1), Salmonella gallinarum
                               (2) i Salmonella arizonae
                               (3)

                           1.   Vrste na koje se odnosi:

                                       (a)

                                          Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum: kokoši, pure, biserke, prepelice, fazani, jarebice i patke.

                                       (b)

                                          Salmonella arizonae: pure.

                                 2.   Program nadziranja bolesti

                                       (a)

                                       Serološki i/ili bakteriološki testovi moraju se primjenjivati za utvrđivanje prisutnosti infekcije (4).

                                       (b)

                                       Uzorci za testiranje moraju se uzeti, prema potrebi, iz krvi, zametaka koji se ne izlegnu (tj. zametaka uginulih u ljusci), slabije razvijenih jednodnevnih pilića, mekonija, post-mortem tkiva, pogotovo iz jetara, slezene, jajnika/jajovoda i ileocekalnog spoja (5).

                                       (c)

                                       Za fekalne/mekonijske i crijevne uzorke treba primjenjivati izravno obogaćen selenit-cistein bujon. Neselektivno pred-obogaćivanje koje slijedi selektivno obogaćivanje u Rappaport-Vassiliadis bujona na bazi soje (RVS) ili Müller-Kaufmann tetrationat-novobiocin juhi (MKTTn) može se primijeniti na uzorke (poput zametaka uginulih u ljusci) kad se očekuje da će konkurentska flora biti minimalna (6), (7).

                                       (d)

                                       Kad se uzimaju uzorci krv od jata za serološko testiranje na Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum ili Salmonella arizonae, mora se kod određivanja broja uzoraka koji se uzimaju uzimati u obzir prevalencija zaraze u pojedinoj državi članici kao i pojava bolesti u prošlosti u objektu. Međutim, uvijek se mora uzimati statistički značajan broj uzoraka za serološko i/ili bakteriološko testiranje za otkrivanje zaraze.

                                       (e)

                                       Jata se moraju pregledavati tijekom svakog razdoblja nesenja u najpovoljnijem trenutku za otkrivanje bolesti.

                                       (f)

                                       Uzorci za bakteriološko testiranje ne smiju se uzimati od peradi ili jaja koji su tretirani antimikrobnim lijekovima tijekom posljednja dva do tri tjedna prije testiranja.

                                       (g)

                                       Tehnike otkrivanja moraju biti sposobne razlikovati serološke reakcije na zaraze sa Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum od seroloških reakcija koje nastaju zbog korištenja Salmonella-enteritidis cjepiva, ako se koristi cjepivo (8). Takva se cjepiva zato ne smiju koristiti ako se primjenjuje serološko praćenje. Ako se provelo cijepljenje, mora se primijeniti bakteriološko testiranje, ali se potvrdnom metodom mora moći razlikovati sojeve živog cjepiva od terenskih sojeva.

                                 B.   Zaraze s Mycoplasma gallisepticum i Mycoplasma meleagridis

                           1.   Vrste na koje se odnosi

                                       (a)

                                          Mycoplasma gallisepticum: kokoši i pure.

                                       (b)

                                          Mycoplasma meleagridis: pure.

                                 2.   Program nadziranja bolesti

                                       (a)

                                       Prisutnost zaraze mora se testirati validiranim serološkim i/ili bakteriološkim i/ili molekularnim testovima. Oštećenja (lezije) zračnih vrećica jednodnevnih pilića i purića ukazuje da je prisutna zaraza sa Mycoplasma što se mora pobliže ispitati.

                                       (b)

                                       Uzorci za testiranje na prisutnost zaraze s Mycoplasma moraju se uzeti prema potrebi iz krvi, jednodnevnih pilića i purića, sjemena ili brisova iz dušnika, nazalnih šupljina, kloake ili zračnih vrećica a posebno za utvrđivanje Mycoplasma meleagridis uzorci se moraju uzeti iz jajovoda odnosno penisa pura.

                                       (c)

                                       Testovi za utvrđivanje Mycoplasma gallisepticum ili Mycoplasma meleagridis moraju se provoditi na reprezentativnom uzorku kako bi se omogućio stalni nadzor zaraze tijekom uzgoja i nesenja, naime netom prije početka nesenja i potom svaka tri mjeseca.

                                 C.   Nalazi i mjere koje se poduzimaju
                           Ako nema reaktora, test se mora smatrati negativnim. U protivnom slučaju, jato se mora smatrati sumnjivim i moraju se primijeniti mjere navedene u poglavlju IV.
                           D.   U slučaju gospodarstava koja se sastoje od dvije ili više odvojenih proizvodnih jedinica, nadležno veterinarsko tijelo može odstupiti od mjera utvrđenih u stavku 3. točki (b) poglavlja IV., potrebnih za ponovnu uspostavu odobrenja, u odnosu na zdrave proizvodne jedinice na gospodarstvu koje je pogođeno zarazom, pod uvjetom da je ovlašteni veterinar potvrdio da je struktura i veličina tih proizvodnih jedinica i postupci koji se u njima provode, takva da predstavljaju potpuno zasebne prostore za smještaj, držanje i hranidbu, tako da se dotična zaraza ne može širiti iz jedne proizvodne jedinice u drugu.
                           POGLAVLJE IV.

                              KRITERIJI ZA PRIVREMENU SUSPENZIJU ILI ODUZIMANJE ODOBRENJA POJEDINOGA GOSPODARSTVA

                                       1.

                                       Odobrenje koje je izdano pojedinom objektu mora se suspendirati:

                                                   (a)

                                                   kad više nisu ispunjeni uvjeti utvrđeni u poglavlju II.;

                                                   (b)

                                                   do okončanja odgovarajućeg ispitivanja primjerenog bolesti,
                                                   ako:

                                                               —

                                                               se posumnja da je na objektu izbila influenca ptica ili newcastleska bolest,

                                                               —

                                                               je objekt primio perad ili jaja za valenje iz objekta za koje se sumnja ili za koje je potvrđeno da je na njemu izbila influenca ptica ili newcastleska bolest;

                                                               —

                                                               je došlo do kontakta kojim se bolest mogla prenijeti između objekta i mjesta izbijanja influence ptica ili newcastleske bolesti;

                                                   (c)

                                                   sve do okončanja provedbe novih testova, ako rezultati kontrole provedene u skladu s uvjetima propisanim u poglavljima II. i III. za zaraze sa Salmonella Pullorum, Salmonella Gallinarum, Salmonella arizonae, Mycoplasma gallisepticum ili Mycoplasma meleagridis daju povod za sumnju na izbijanje bolesti;

                                                   (d)

                                                   sve do okončanja provedbe primjerenih mjera koje zatraži službeni veterinar ako se ustanovi da objekt ne zadovoljava zahtjeve iz stavka 1. točaka (a), (b) i (c) poglavlja I.

                                       2.

                                       Odobrenje se mora oduzeti ako:

                                                   (a)

                                                   je na objektu potvrđeno izbijanje influence ptica ili newcastleske bolesti;

                                                   (b)

                                                   se drugim testom odgovarajuće vrste potvrdilo izbijanje zaraze sa Salmonella Pullorum, Salmonella Gallinarum, Salmonella arizonae, Mycoplasma gallisepticum ili Mycoplasma meleagridis;

                                                   (c)

                                                   nakon drugog upozorenja službenog veterinara osobi odgovornoj za objekt nisu poduzete mjere da se objekt uskladi sa zahtjevima stavka 1. točaka (a), (b) i (c) poglavlja I.

                                       3.

                                       Uvjeti za obnovu odobrenja:

                                                   (a)

                                                   ako je odobrenje oduzeto zbog izbijanja influence ptica ili newcastleske bolesti, odobrenje se može obnoviti 21 dan nakon čišćenja i dezinfekcije ako je provedeno sanitarno klanje;

                                                   (b)

                                                   ako je odobrenje oduzeto zbog izbijanja bolesti uzrokovane:

                                                               —

                                                               sa Salmonella Pullorum i Salmonella Gallinarum, odnosno Salmonella arizonae, odobrenje se može obnoviti nakon što su zabilježeni negativni rezultati u dva testa provedena na objektu u razmaku od najmanje 21 dan nakon sanitarnog klanja zaraženog jata i nakon dezinfekcije čija je učinkovitost provjerena odgovarajućim testovima na suhim površinama,

                                                               —

                                                               sa Mycoplasma gallisepticum ili Mycoplasma meleagridis, odobrenje se može obnoviti ili nakon što su zabilježeni negativni rezultati u dva testa provedena na cijelom jatu u razmaku od najmanje 60 dana ili nakon negativnih rezultata zabilježenih u dva testa provedena u vremenskom razmaku od najmanje 21 dan na objektu nakon dezinfekcije poslije sanitarnog klanja cijeloga zaraženog jata.”;

               2.

               Prilog III. mijenja se kako slijedi:

                           (a)

                           točka 1. zamjenjuje se sljedećim:

                                       „1.

                                       Cjepiva koja se koriste za cijepljenje peradi ili jata koja proizvode jaja za valenje moraju imati odobrenje za stavljanje na tržište koje izdaje nadležno tijelo bilo koje države članice.”;

                           (b)

                           dodaje se sljedeća točka 3.:

                                       „3.

                                       Kod cijepljenja protiv bilo kojeg serotipa Salmonelle moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti:

                                                   (a)

                                                   Programima cijepljenja protiv salmonela ne smije se utjecati na serološko otkrivanje u kontekstu terenskog ispitivanja, ili dovesti do lažno-pozitivnih rezultata testova;

                                                   (b)

                                                   živa cjepiva protiv salmonela ne smiju se koristiti u okviru nacionalnih programa kontrole:

                                                               i.

                                                               kod uzgojne ili proizvodne peradi tijekom njihove reproduktivne faze ili faze nesenja osim ako njihova sigurnost nije dokazana i ona su odobrena za tu svrhu u skladu s Direktivom 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9);

                                                               ii.

                                                               kad proizvođač ne predvidi odgovarajuću metodu za razlikovanje bakterioloških sojeva divljeg tipa salmonele od sojeva cjepiva.

               3.

               Prilog IV. zamjenjuje se sljedećim:

                  „PRILOG IV.

                     VETERINARSKI CERTIFIKATI ZA STAVLJANJE U PROMET UNUTAR UNIJE

                     (Modeli 1 do 6)

                  MODEL 1

                  MODEL 2.

                  MODEL 3.

                  MODEL 4

                  MODEL 5

                  MODEL 6

      (1)  Salmonella pullorum znači Salmonella enterica podvrsta enterica serovar Gallinarum biokemijski varijetet (biovar) pullorum.

      (2)  Salmonella gallinarum znači Salmonella enterica podvrsta enterica serovar Gallinarum biokemijski varijetet (biovar) gallinarum.

      (3)  Salmonella arizonae znači Salmonella enterica podvrsta arizonae serogrupa K (O18) arizonae.

      (4)  Napomena: serološko testiranje kod ptičjih vrsta, osim kokoši, može ponekad rezultirati neprihvatljivo visokim postotkom lažno-pozitivnih reakcija.

      (5)  Napomena: uzorci iz okoliša općenito nisu pogodni za pouzdano otkrivanje Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum.

      (6)  Napomena: izravan namaz uzetog tkiva u aseptičkim uvjetima na minimalno-selektivni agar, primjerice MacConkey agar, također je koristan kod dijagnoze.

      (7)  Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum loše rastu u modificiranom polu-čvrstom mediju Rappaport Vassiliadisu (MRSV) koji se primjenjuje za nadzor zoonotske Salmonella spp. u Uniji.

      (8)  Napomena: Trenutačno nema testa kojim se može pokazati razlika između reakcije na zarazu sa Salmonella pullorum i Salmonella gallinarum i cjepiva za taj serotip.

      (9)  SL L 311, 28.11.2001., str. 1.”


Odluka Komisije od 09/02/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8364 - ONEX / PARKDEAN) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 13/10/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7366 - WHIRLPOOL / INDESIT) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2008/889/EZ: Odluka Komisije od 18. studenoga 2008. o izmjeni odluka 2002/747/EZ, 2003/31/EZ, 2005/342/EZ, 2005/344/EZ i 2005/360/EZ radi produženja važenja ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za određene proizvode (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6941)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 014

               HR

               Službeni list Europske unije

               89

         32008D0889

               L 318/12

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.11.2008.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 18. studenoga 2008.
   o izmjeni odluka 2002/747/EZ, 2003/31/EZ, 2005/342/EZ, 2005/344/EZ i 2005/360/EZ radi produženja važenja ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za određene proizvode
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6941)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/889/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1980/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o revidiranom programu dodjele znaka zaštite okoliša Zajednice (1), a posebno njezin članak 6. stavak 1. drugi podstavak,
   nakon savjetovanja s Odborom Europske unije za znak zaštite okoliša,
   budući da:

               (1)

               Odluka Komisije 2002/747/EZ od 9. rujna 2002. o utvrđivanju revidiranih ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za žarulje i izmjeni Odluke 1999/568/EZ (2) prestaje važiti 28. veljače 2009.

               (2)

               Odluka Komisije 2003/31/EZ od 29. studenoga 2002. o utvrđivanju revidiranih ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za perilice posuđa i izmjeni Odluke 1999/427/EZ (3) prestaje važiti 31. prosinca 2008.

               (3)

               Odluka Komisije 2005/342/EZ od 23. ožujka 2005. o utvrđivanju revidiranih ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za deterdžente za ručno pranje posuđa (4) prestaje važiti 31. prosinca 2008.

               (4)

               Odluka Komisije 2005/344/EZ od 23. ožujka 2005. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za univerzalna sredstva za čišćenje i sredstva za čišćenje sanitarija (5) prestaje važiti 31. prosinca 2008.

               (5)

               Odluka Komisije 2005/360/EZ od 26. travnja 2005. o utvrđivanju ekoloških mjerila i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju za dodjelu znaka zaštite okoliša Zajednice za sredstva za podmazivanje (6) prestaje važiti 31. svibnja 2009.

               (6)

               U skladu s Uredbom (EZ) br. 1980/2000 pravovremeno je obavljena revizija ekoloških mjerila, kao i s njima povezanih zahtjeva za procjenjivanje i verifikaciju, utvrđenih navedenim odlukama.

               (7)

               S obzirom na različite faze postupka revizije za te je odluke primjereno produžiti razdoblje važenja ekoloških mjerila i zahtjeva za odluke 2003/31/EZ, 2005/342/EZ i 2005/344/EZ za 24 mjeseca, te za Odluku 2002/747/EZ i Odluku 2005/360/EZ za 14 mjeseci.

               (8)

               Budući da se obveza preispitivanja u skladu s Uredbom (EZ) br. 1980/2000 odnosi samo na ekološka mjerila i zahtjeve za procjenjivanje i verifikaciju, primjereno je da Odluke 2002/747/EZ, 2003/31/EZ, 2005/342/EZ, 2005/344/EZ i 2005/360/EZ ostanu na snazi.

               (9)

               Odluke 2002/747/EZ, 2003/31/EZ, 2005/342/EZ, 2005/344/EZ i 2005/360/EZ stoga treba izmijeniti.

               (10)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 17. Uredbe (EZ) br. 1980/2000,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članak 5. Odluke 2002/747/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 5.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚žarulje’, kao i s njima povezani zahtjevi za procjenjivanje i verifikaciju, važe do 30. travnja 2010.”

   Članak 2.
   Članak 5. Odluke 2003/31/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 5.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚deterdženti za perilice posuđa’, kao i s njima povezani zahtjevi za procjenjivanje i verifikaciju, važe do 31. prosinca 2010.”

   Članak 3.
   Članak 3. Odluke 2005/342/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 3.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚deterdženti za ručno pranje posuđa”, kao i s njima povezani zahtjevi za procjenjivanje i verifikaciju, važe do 31. prosinca 2010.”

   Članak 4.
   Članak 3. Odluke 2005/344/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 3.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚univerzalna sredstva za čišćenje i sredstva za čišćenje sanitarija”, kao i s njima povezani zahtjevi za procjenjivanje i verifikaciju, važe do 31. prosinca 2010.”

   Članak 5.
   Članak 4. Odluke 2005/360/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 4.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚sredstva za podmazivanje”, kao i s njima povezani zahtjevi za procjenjivanje i verifikaciju, važe do 31. srpnja 2010.”

   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. studenoga 2008.

            Za Komisiju

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  SL L 237, 21.9.2000., str. 1.

      (2)  SL L 242, 10.9.2002., str. 44.

      (3)  SL L 9, 15.1.2003., str. 11.

      (4)  SL L 115, 4.5.2005., str. 9.

      (5)  SL L 115, 4.5.2005., str. 42.

      (6)  SL L 118, 5.5.2005., str. 26.


title: 1999/716/EZ: Odluka Komisije od 19. listopada 1999. o izmjeni Odluke 92/486/EEZ o načinu suradnje između centra domaćina Animo i država članica (priopćena pod brojem C(1999) 3358)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               11

         31999D0716

               L 289/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 19. listopada 1999.
   o izmjeni Odluke 92/486/EEZ o načinu suradnje između centra domaćina Animo i država članica
   (priopćena pod brojem C(1999) 3358)
   (Tekst značajan za EGP)
   (1999/716/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima koji se primjenjuju u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 92/118/EEZ (2), a posebno njezin članak 20. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Raznovrsni poslovi obavljeni na nivou Zajednice tijekom studija i seminara posebno zahtijevaju da se arhitektura sustava mreže Animo preispita kako bi se mogao uvesti
               veterinarski sustav koji povezuje raznovrsne računalne namjenske programe.

               (2)

               Odluku 92/486/EEZ od 25. rujna 1992. o načinu suradnje između centra domaćina Animo i država članica (3), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 98/222/EZ (4), trebalo bi izmijeniti kako bi se osiguralo kontinuirano djelovanje mreže Animo.

               (3)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 92/486/EEZ se izmjenjuje i glasi:
   Sljedeći stavak 4. dodaje se članku 2.a:

      „(4)   Za razdoblje od 1. travnja 1999. do 31. ožujka 2000., koordinacijska tijela predviđena člankom 1. osiguravaju da se ugovori iz navedenog članka produlje za jednu godinu.
      U vezi s ovim stavkom primjenjuje se sljedeća pristojba:

                  EUR 386 po jedinici (centralna jedinica, lokalna jedinica, granična inspekcijska služba) za sve jedinice Animo popisane u Odluci 96/295/EZ, kako je zadnje izmijenjena Odlukom 98/167/EZ (5).

   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu 1. travnja 1999.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. listopada 1999.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (2)  SL L 62, 15.3.1993., str. 49.

      (3)  SL L 291, 7.10.1992., str. 20.

      (4)  SL L 82, 19.3.1998., str. 50.


title: 2003/17/EZ: Odluka Vijeća od 16. prosinca 2002. o jednakovrijednosti pregleda usjeva na terenu koji se provode u trećim zemljama na sjemenskim usjevima i o jednakovrijednosti sjemena proizvedenog u trećim zemljama  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 058

               HR

               Službeni list Europske unije

               94

         32003D0017

               L 008/10

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.12.2002.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 16. prosinca 2002.
   o jednakovrijednosti pregleda usjeva na terenu koji se provode u trećim zemljama na sjemenskim usjevima i o jednakovrijednosti sjemena proizvedenog u trećim zemljama
   (Tekst značajan za EGP)
   (2003/17/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/401/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja (1), a posebno njezin članak 16. stavak 1.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 66/402/EEZ od 14. lipnja 1966. o stavljanju na tržište sjemena žitarica (2), a posebno njezin članak 16. stavak 1.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2002/54/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemena repe (3), a posebno njezin članak 23. stavak 1.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2002/57/EZ od 13. lipnja 2002. o stavljanju na tržište sjemena uljarica i predivog bilja (4), a posebno njezin članak 20. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Pravila o službenoj kontroli sjemena u Argentini, Australiji, Bugarskoj, Kanadi, Čileu, Češkoj, Estoniji, Hrvatskoj, Mađarskoj, Izraelu, Latviji, Maroku, Novom Zelandu, Poljskoj, Rumunjskoj, Sloveniji, Slovačkoj, Turskoj, Sjedinjenim Američkim Državama, Urugvaju, Jugoslaviji i Južnoj Africi predviđaju provođenje službenog pregleda usjeva na terenu tijekom razdoblja proizvodnje sjemena.

               (2)

               Ta pravila u načelu propisuju da se sjeme može službeno certificirati, a pakiranje sa sjemenom službeno zatvoriti u skladu s Programom OECD-a za izdavanje certifikata o sortnosti sjemena u međunarodnom prometu. Pravila također predviđaju uzorkovanje sjemena i ispitivanje istog u skladu s metodama Međunarodne udruge za ispitivanje sjemena (ISTA - International Seed Testing Association) ili, prema potrebi, u skladu s pravilima Udruge službenih analitičara sjemena (Association of Official Seed Analysts – AOSA).

               (3)

               Pregled tih pravila i načina na koji se ona primjenjuju u gore spomenutim trećim zemljama pokazao je da pregled sjemenskih usjeva na terenu ispunjava uvjete utvrđene u direktivama 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 2002/54/EZ i 2002/57/EZ. Nacionalne odredbe kojima se uređuje sjeme koje se pobire i kontrolira u tim zemljama pružaju ista jamstva u pogledu svojstava sjemena i postupaka za ispitivanje istih, jamčenja identifikacije sjemena, označivanja i kontrole, kao i odredbe koje se primjenjuju na sjeme koje se pobire i kontrolira unutar Zajednice, pod uvjetom da se ispune dodatni uvjeti za sjemenske usjeve i proizvedeno sjeme, posebno u pogledu označivanja pakiranja.

               (4)

               Odluka Vijeća 95/514/EZ od 29. studenoga 1995. o jednakovrijednosti pregleda usjeva na terenu koji se provode u trećim zemljama na sjemenskim usjevima i o jednakovrijednosti sjemena proizvedenog u trećim zemljama (5) predviđa da se pregledi usjeva na terenu koji se provode u određenim trećim zemljama na sjemenskim usjevima određenih vrsta na ograničeni rok smatraju jednakovrijednima pregledima usjeva na terenu koji se provode u skladu sa zakonodavstvom Zajednice i da se sjeme određenih vrsta proizvedeno u tim zemljama smatra jednakovrijednim sjemenu proizvedenom u skladu sa zakonodavstvom Zajednice.

               (5)

               Budući da Odluka 95/514/EZ prestaje važiti 31. prosinca 2002., potrebno je donijeti novu odluku, a njezin opseg proširiti, posebno kako bi se obuhvatile Estonija, Latvija i Jugoslavija.

               (6)

               Pokazalo se poželjnim da se razdoblje priznavanja jednakovrijednosti, u skladu s ovom Odlukom, ograniči na pet godina.

               (7)

               Primjereno je u ovu Odluku uključiti određena pravila koja se tiču ponovnog označivanja i ponovnog zatvaranja u Zajednici, koja su slična onima iz Odluke 86/110/EEZ (6), a koja se više ne primjenjuje.

               (8)

               Postojeće zakonodavstvo već predviđa obvezu da za sjeme koje se prodaje u Zajednici, uključujući i sjeme koje nije konačno certificirano, bude navedeno je li sjeme kemijski tretirano ili je li sorta genetski modificirana. Potrebno je predvidjeti detaljna pravila o točnim oznakama na oznaci certificiranog sjemena uvezenog na temelju ove Odluke. Primjereno je da ta pravila odražavaju ona koja su predviđena Odlukom 95/514/EZ. U budućnosti će biti primjereno obnavljati priloge ovoj Odluci kako bi se zajamčilo da uvezeno sjeme podliježe zahtjevima koji su jednakovrijedni bilo kojim novima pravilima koja bi se mogla uvesti, naročito za sjeme koje nije konačno certificirano.

               (9)

               Određene izmjene priloga ovoj Odluci treba usvojiti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7),

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Pregledi usjeva na terenu za sjemenske usjeve vrsta određenih u Prilogu I. koji se provode u trećim zemljama navedenima u tom Prilogu, osim generacija predosnovnog sjemena, smatraju se jednakovrijednima pregledima usjeva na terenu koji se provode u skladu s direktivama 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 2002/54/EZ i 2002/57/EZ, pod uvjetom da:

               (a)

               ih službeno provode tijela navedena u Prilogu I. ili se provode pod službenim nadzorom tih tijela;

               (b)

               ispunjavaju uvjete utvrđene u točki A Priloga II.

         Članak 2.
   Sjeme vrsta određenih u Prilogu I., proizvedeno u trećim zemljama navedenima u tom Prilogu i koje su službeno certificirala tijela navedena u tom Prilogu, uz izuzetak predosnovnog sjemena smatraju se jednakovrijednima sjemenu koje je u skladu s direktivama 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 2002/54/EZ i 2002/57/EZ, ako ispunjava uvjete utvrđene u točki B Priloga II.
   Članak 3.
   1.   Kad se jednakovrijedno sjeme „ponovno označava i ponovno zatvara” u Zajednici, u smislu Programa OECD-a za izdavanje certifikata o sortnosti sjemena u međunarodnom prometu, analogno se primjenjuju odredbe direktiva 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 2002/54/EZ i 2002/57/EZ o ponovnom zatvaranju pakiranja proizvedenih u Zajednici.
   Prvi podstavak ne dovodi u pitanje pravila OECD-a koja se primjenjuju na takve aktivnosti.
   2.   Ako je u Zajednici potrebno ponovno označivanje i ponovno zatvaranje jednakovrijednog sjemena, upotrebljavaju se samo oznake EZ-a:

               (a)

               ako se miješa sjeme proizvedeno u državama članicama i sjeme iste sorte i kategorije proizvedeno u trećim zemljama kako bi se poboljšao kapacitet klijanja, pod uvjetom:

                           —

                           da je mješavina ujednačena, i

                           —

                           da je u oznaci navedena svaka zemlja proizvodnje; ili

               (b)

               za mala pakiranja EZ-a, u smislu direktiva 66/401/EEZ ili 2002/54/EZ.

         Članak 4.
   Izmjene priloga, uz iznimku onih koji se tiču 1. stupca tablice u Prilogu I., usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 5.
   Članak 5.
   1.   Komisiji pomaže Stalni odbor za sjeme i reproducijski materijal u poljoprivredi, hortikulturi i šumarstvu.
   2.   Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke 1999/468/EZ.
   Rok utvrđen u članku 4. stavku 3. Odluke 1999/468/EZ određuje se na mjesec dana.
   3.   Odbor usvaja svoj poslovnik.
   Članak 6.
   Ova se Odluka primjenjuje od 1. siječnja 2003. do 31. prosinca 2007.
   Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu, 16. prosinca 2002.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         M. FISCHER BOEL

      (1)  SL 125, 11.7.1966., str. 2298/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/64/EZ (SL L 234, 1.9.2001., str. 60.).

      (2)  SL 125, 11.7.1966., str. 1309/66. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2001/64/EZ.

      (3)  SL L 193, 20.7.2002., str. 12.

      (4)  SL L 193, 20.7.2002., str. 74. Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2002/68/EZ (SL L 195, 24.7.2002., str. 32.)

      (5)  SL L 296, 9.12.1995., str. 34. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2002/276/EZ (SL L 96, 13.4.2002., str. 28.).

      (6)  SL L 93, 8.4.1986., str. 23.

      (7)  SL L 184, 17.7.1999., str. 23.
   PRILOG I.

      Države, tijela i vrste

               Država

               Tijelo

               Vrste iz sljedećih Direktiva

               1

               2

               3

               Argentina

               Secretaría de Agricultura, Ganadería, Pesca y Alimentación, Buenos Aires

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Australija

               AFFA Grains Section, Canberra

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Bugarska

               Executive Agency for variety testing, field inspection and seed control, Sofia

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Kanada

               Canadian Food Inspection Agency, Ottawa

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Čile

               Servicio Agricola y Ganadero, Santiago

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Češka

               Central Institute for Supervising and Testing in Agriculture, Prague

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Estonija

               Estonian Plant Production Inspectorate, Saku, Harjumaa,

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ, osim Zea mays i Sorghum spp.
               2002/57/EZ

               Hrvatska

               Hrvatski državni institut za sjeme i presadnice, Osijek

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Mađarska

               National Institute for Agricultural Quality Control, Budapest

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Izrael

               Ministry of Agriculture, Bet-Dagan

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Latvija

               Ministry of Agriculture, Riga

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ

               Maroko

               Service de Controle des Semences et des Plants, Rabat

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Novi Zeland

               Ministry of Agriculture and Fisheries, Wellington

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Poljska

               Seed Inspection Service General Inspectorate, Warsaw

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ — osim Zea mays

               2002/57/EZ

               Rumunjska

               Ministry of Agriculture, Food and Fisheries, Bucharest

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Slovenija

               Ministry of Agriculture, Forestry and Food, Ljubljana

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Slovačka

               Central Control and Testing Institute in Agriculture, Bratislava

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Turska

               Ministry of Agriculture and Rural Affairs, Ankara

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Sjedinjene Američke Države

               USDA, Beltsville, Maryland

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Urugvaj

               Ministerio de Ganadería Agricultura y Pesca, Montevideo

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Jugoslavija

               Federal Ministry of Economic and Internal Trade, Belgrade

               2002/54/EZ
               66/401/EEZ
               66/402/EEZ
               2002/57/EZ

               Južna Afrika

               National Department of Agriculture, Pretoria

               66/401/EEZ
               66/402/EEZ — samo za Zea mays i Sorghum spp.
               2002/57/EZ

         PRILOG II.
   A.   Uvjeti koji se odnose na preglede usjeva na terenu koji se provode u trećim zemljama na sjemenskim usjevima

   1.   Pregledi usjeva na terenu provode se, u skladu s nacionalnim pravilima za primjenu Programa OECD-a za izdavanje certifikata o sortnosti sjemena za međunarodnu trgovinu, na sljedećem:

               —

               sjemenu šećerne repe i sjemenu repe za stočnu hranu, u slučaju Beta vulgaris iz Direktive 2002/54/EZ,

               —

               sjemenu trava i leguma, u slučaju vrsta iz Direktive 66/401/EEZ,

               —

               sjemenu krstašica i drugom sjemenu uljarica i vlaknastih vrsta u slučaju vrsta iz Direktiva 66/401/EEZ i 2002/57/EZ,

               —

               sjemenu žitarica, u slučaju vrsta iz Direktive 66/402/EEZ, osim Zea mays i Sorghum spp.,

               —

               sjemenu kukuruza i sijerka, u slučaju Zea mays i Sorghum spp. iz Direktive 66/402/EEZ.

         2.   Sjeme koje nije konačno certificirano pakira se u službeno zatvoreno pakiranje s posebnom oznakom koju je za tu svrhu predvidio OECD.
   3.   Ne dovodeći u pitanje certifikat koji je predviđen programima OECD-a, sjeme koje nije konačno certificirano mora pratiti službeni certifikat na kojem se nalaze sljedeći podaci:

               —

               referentni broj sjemena koje se koristi za sijanje i ime države članice ili treće zemlje koja je to sjeme certificirala,

               —

               kultivirano područje,

               —

               količina sjemena,

               —

               potvrda da su ispunjeni uvjeti koje mora zadovoljiti sjemenski usjev.

         B.   Uvjeti koji se odnose na sjeme koje se proizvodi u trećim zemljama

   1.   Sjeme mora biti službeno certificirano, a njegovo pakiranje službeno zatvoreno u skladu s nacionalnim pravilima za primjenu Programa OECD-a za izdavanje certifikata o sortnosti sjemena za međunarodnu trgovinu; partije sjemena moraju pratiti certifikati koji su potrebni na temelju tih programa OECD-a:

               —

               sjeme šećerne repe i sjeme repe za stočnu hranu, u slučaju Beta vulgaris iz Direktive 2002/54/EZ,

               —

               sjeme trava i leguma, u slučaju vrsta spomenutih u Direktivi 66/401/EEZ,

               —

               sjeme krstašica i drugo sjeme uljarica ili predivog bilja, u slučaju vrsta iz direktiva 66/401/EEZ i 2002/57/EZ,

               —

               sjeme žitarica, u slučaju vrsta iz Direktive 66/402/EEZ, osim Zea mays i Sorghum spp.,

               —

               sjeme kukuruza i sijerka, u slučaju Zea mays i Sorghum spp. iz Direktive 66/402/EEZ.

         Osim toga, sjeme mora ispuniti uvjete pravila Zajednice, osim onih koja se odnose na identitet sorte i sortnu čistoću.
   2.   Sjeme mora ispuniti sljedeće uvjete.
   2.1   Uvjeti koje sjeme mora ispuniti u skladu s drugim podstavkom stavka 1. utvrđeni su u sljedećim direktivama:

               —

               Direktiva 66/401/EEZ, Prilog II.,

               —

               Direktiva 66/402/EEZ, Prilog II.,

               —

               Direktiva 2002/54/EZ, Prilog I. dio (B),

               —

               Direktiva 2002/57/EZ, Prilog II.

         2.2   S ciljem ispitivanja radi provjere jesu li gore navedeni uvjeti ispunjeni, uzorci se uzimaju službeno u skladu s pravilima ISTA-e, a njihova masa mora biti u skladu s masom predviđenom prema tim metodama, uzimajući u obzir one navedene u sljedećim Direktivama:

               —

               Direktiva 66/401/EEZ, Prilog III., stupci 3 i 4,

               —

               Direktiva 66/402/EEZ, Prilog III., stupci 3 i 4,

               —

               Direktiva 2002/54/EZ, Prilog II., drugi redak,

               —

               Direktiva 2002/57/EZ, Prilog III., stupci 3 i 4.

         2.3   Ispitivanje se provode službeno u skladu s pravilima koja su utvrđena prema pravilima ISTA-e.
   2.4   Odstupajući od odredaba točaka 2.2. i 2.3., uzorkovanje sjemena i ispitivanje sjemena smije se provoditi u skladu s posebnim pokusom na uzorkovanju sjemena i analizi sjemena („Derogatory experiment on seed sampling and seed analysis”) određenim u Prilogu V. dijelu (A) Odluke, koju je usvojilo Vijeće OECD-a 28. rujna 2000. o Programima OECD-a za izdavanje certifikata o sortnosti sjemena u međunarodnom prometu.
   Sjeme mora ispuniti sljedeće dodatne uvjete u pogledu označivanja pakiranja.
   3.1   Moraju se navesti sljedeći službeni podaci:
   izjavu da sjeme ispunjava uvjete pravila Zajednice, osim onih koja se odnose na identitet sorte i sortnu čistoću: „Pravila i norme EZ-a”.

               —

               izjavu da je sjeme uzorkovano i ispitano u skladu s važećim međunarodnim metodama:

               —

               „U skladu s pravilima ISTA-e za narančaste ili zelene certifikate, uzorkovao i analizirao, …(ime ili inicijali postaje ISTA-e za ispitivanje sjemena)”,

               —

               datum službenog zatvaranja,

               —

               ako su partije sjemena bile „ponovno označivane i ponovno zatvarane” u smislu programa OECD-a, i izjavu da je ta radnja izvršena, najnoviji datum ponovnog zatvaranja i tijela koja su za to odgovorna,

               —

               zemlju proizvodnje,

               —

               deklariranu neto i bruto masu ili deklarirani broj čistog sjemena ili, u slučaju sjemena repe, skupina, i

               —

               ako je masa navedena, a koriste se granulirani pesticidi, tvari za peletiranje ili ostali kruti dodaci, prirodu dodataka, kao i približan omjer između mase čistog sjemena i ukupne mase.

         Ti podaci mogu biti navedeni ili na OECD-ovim oznakama ili na dodatnoj službenoj oznaci na kojoj se navodi naziv službe i država. Svaka oznaka dobavljača mora biti tako izrađena da se ne može zamijeniti s dodatnom službenom oznakom.
   3.2   U slučaju sjemena sorte koja je genetski modificirana, na svakoj oznaci ili dokumentu, službenom ili neslužbenom, koji su pričvršćeni ili koji su priloženi partiji sjemena, mora biti jasno naznačeno da je sorta genetski modificirana i moraju sadržavati sve ostale podatke, kako može biti određeno u postupku izdavanja dozvole u skladu sa zakonom Zajednice.
   3.3   U službenoj obavijesti koja se stavlja u pakiranje mora biti naveden barem referentni broj partije, vrsta i sorta; povrh toga, u slučaju sjemena repe, mora se, ako je to potrebno, navesti je li sjeme jednoklično ili obloženo.
   Ova obavijest nije nužna ako su na pakiranju neizbrisivo otisnuti barem traženi podaci ili ako se rabi naljepnica ili oznaka od nepoderivog materijala.
   3.4   Na službenoj oznaci ili na posebnoj oznaci, kao i na spremniku ili unutar njega, mora biti navedeno svako kemijsko tretiranje sjemena i djelatna tvar.
   3.5   Svi podaci potrebni za službenu oznaku, za službene obavijesti i za pakiranja moraju biti navedeni barem na jednom od službenih jezika Zajednice.
   4.   Partije sjemena mora pratiti ili narančasti ili zeleni certifikat ISTA-e s podacima koji se odnose na uvjete iz stavka 2.
   5.   U slučaju osnovnog sjemena sorti koje se isključivo održavaju unutar Zajednice, sjeme predosnovnih generacija mora biti proizvedeno unutar Zajednice.
   U slučaju osnovnog sjemena drugih sorti, sjeme predosnovnih generacija smiju proizvoditi osobe odgovorne za uzgoj za održavanje sorte, navedeno u zajedničkom katalogu sorti poljoprivrednih biljnih vrsta, ili unutar Zajednice ili u trećoj zemlji kojoj je na temelju Odluke 97/788/EZ (1) izdana potvrda o jednakovrijednosti provjera praksi za održavanje sorti koje se provode u trećim zemljama.
   6.   Za certificirano sjeme svih generacija, sjeme predosnovnih generacija mora se proizvoditi te službeno kontrolirati i ovjeriti:

               —

               unutar Zajednice, ili

               —

               u trećoj zemlji koja je dobila potvrdu o jednakovrijednosti sukladno ovoj Odluci za proizvodnju osnovnog sjemena dotičnih vrsta, pod uvjetom da je proizvedeno od sjemena proizvedenog u skladu sa stavkom 5.

         7.   U slučaju Kanade i Sjedinjenih Američkih Država, iznimno od:

               —

               točaka 2.2 i 2.3,

               —

               točke 3.1, druge alineje, i

               —

               točke 4.,

         uzorkovanje, ispitivanje i izdavanje certifikata o analizi sjemena mogu provoditi službeno priznati laboratoriji za ispitivanje sjemena u skladu s pravilima AOSA-e. U tom slučaju:

               —

               u stavku 3.1 mora se navesti:
               „U skladu s pravilima AOSA-e, uzorkovao i analizirao …(ime ili inicijali postaje ISTA-e za ispitivanje sjemena)”, i

               —

               potvrde potrebne u skladu sa stavkom 4. izdaje službeno priznati laboratorij za ispitivanje sjemena pod odgovornošću tijela navedenih u Prilogu I.

      (1)  SL L 322, 25.11.1997., str. 39. Odluka kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2002/580/EZ (SL L 184, 13.7.2002., str. 26.).


title: 2002/151/EZ: Odluka Komisije od 19. veljače 2002. o minimalnim zahtjevima za potvrdu o uništenju otpadnog vozila koja se izdaje u skladu s člankom 5. stavkom 3. Direktive 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadnim vozilima (priopćeno pod brojem dokumenta C(2002) 518)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 32

               HR

               Službeni list Europske unije

               84

         32002D0151

               L 050/94

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 19. veljače 2002.
   o minimalnim zahtjevima za potvrdu o uništenju otpadnog vozila koja se izdaje u skladu s člankom 5. stavkom 3. Direktive 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o otpadnim vozilima
   (priopćeno pod brojem dokumenta C(2002) 518)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2002/151/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. rujna 2000. o otpadnim vozilima (1), a posebno njezin članak 5. stavak 5. i članak 11. stavak 4.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2000/53/EZ utvrđuje da je odjava vozila moguća isključivo uz predočenje potvrde o uništenju.

               (2)

               Da bi se nadležnim tijelima omogućilo uzajamno priznavanje i prihvaćanje potvrda o uništenju koje se izdaju u drugim državama članicama, Direktivom 2000/53/EZ zahtijeva se od Komisije da utvrdi minimalne zahtjeve za potvrdu o uništenju.

               (3)

               Svrha minimalnih zahtjeva je osigurati pouzdanost podataka o identitetu i pojedinostima o postrojenju za obradu, nadležnim tijelima i posjedniku vozila, kao i drugih pojedinačnih informacija koje se odnose na vozilo.

               (4)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora koji je osnovan na temelju članka 18. Direktive Vijeća 75/442/EEZ (2),

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potvrda o uništenju koja se izdaje u skladu s člankom 5. stavkom 3. Direktive 2000/53/EZ mora sadržavati najmanje one informacije koje su popisane u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. veljače 2002.

            Za Komisiju

         Margot WALLSTRÖM

            Članica Komisije

      (1)  SL L 269, 21.10.2000., str 34.

      (2)  SL L 78, 18.3.1991., str. 32.
   PRILOG
   Minimalni zahtjevi za potvrdu o uništenju koja se izdaje u skladu s člankom 5. stavkom 3. Direktive 2000/53/EZ

               1.

               Ime, adresa, potpis i registracijski ili identifikacijski broj (1) ustanove ili poduzeća koje izdaje potvrdu.

               2.

               Ime i adresa nadležnog tijela odgovornog za izdavanje dozvole, (u skladu s člankom 6. stavkom 2. Direktive 2000/53/EZ), ustanovi ili poduzeću koje izdaje potvrdu o uništenju.

               3.

               U slučaju kada potvrdu izdaje proizvođač, trgovac ili sakupljač u ime ovlaštenog postrojenja za obradu, ime i adresa i registracijski ili identifikacijski broj (1) ustanove ili poduzeća koje izdaje potvrdu.

               4.

               Datum izdavanja potvrde o uništenju.

               5.

               Međunarodna automobilska oznaka države registracije i registarska oznaka vozila (priložiti dokument o registraciji ili izjavu koju daje ustanova ili poduzeće koje izdaje potvrdu da je dokument o registraciji uništen (2)).

               6.

               Kategorija vozila, marka vozila – trgovački naziv proizvođača i tip i izvedba.

               7.

               Identifikacijski broj vozila (broj šasije).

               8.

               Ime, adresa, državljanstvo i potpis posjednika ili vlasnika dostavljenog vozila.

      (1)  Od ovog se zahtjeva može odustati u slučaju da nacionalni registracijski ili identifikacijski sustav ne predviđa takve brojeve.

      (2)  Od ovog se zahtjeva može odustati u slučaju da ne postoji dokument o registraciji na papirnatom mediju zbog uporabe elektroničkog sustava registracije.


title: 88/540/EEZ: Odluka Vijeća od 14. listopada 1988. o sklapanju Bečke konvencije o zaštiti ozonskog sloja i Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj

text:
               11/Sv. 037

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31988D0540

               L 297/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.10.1988.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 14. listopada 1988.
   o sklapanju Bečke konvencije o zaštiti ozonskog sloja i Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj
   (88/540/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 130.s,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da je Zajednica zajedno s više svojih članica 22. ožujka 1985. potpisala Bečku konvenciju o zaštiti ozonskog sloja;
   budući da je utvrđeno da stalne emisije određenih klorofluorougljika i halona na trenutnim razinama vjerojatno uzrokuju značajno oštećenje ozonskog sloja; budući da postoji međunarodni konsenzus da su potrebna značajna smanjenja kako proizvodnje tako i potrošnje tih tvari; budući da se odlukama 80/372/EEZ (3) i 82/795/EEZ (4) utvrđuju kontrole koje su ograničenog djelovanja i koje obuhvaćaju samo dvije takve tvari (CFC 11 i CFC 12);
   budući da je 16. rujna 1987. uz Bečku konvenciju dogovoren i usvojen protokol, Montrealski protokol o tvarima koje oštećuju ozonski sloj; budući da je Zajednica i više njezinih članica potpisalo taj Protokol;
   budući da Bečka konvencija i Montrealski protokol, koji se temelji na načelu preventivnog djelovanja radi izbjegavanja daljnjeg oštećivanja ozonskog sloja i na znanstvenim i tehničkim podacima koji su bili na raspolaganju u trenutku njegova usvajanja, trebaju stupiti na snagu radi zaštite, promicanja i unapređenja okoliša;
   budući da s tim ciljem Zajednica mora odobriti navedenu Konvenciju i Protokol;
   budući da je potrebno posebno da Zajednica postane jedna od ugovornih stranaka Protokola budući da se neke njegove odredbe mogu provoditi samo ako Zajednica i sve njezine članice postanu njegove ugovorne stranke;
   budući da je radi primjerenog izvršavanja obveza iz Konvencije i Protokola potrebno da sve države članice također postanu ugovorne stranke;
   budući, nadalje, da će se određene odredbe Protokola, a posebno članak 2. stavak 8., primjenjivati u Zajednici samo ako sve države članice postanu ugovorne stranke tog Protokola;
   budući da bi sve države članice trebale što brže završiti svoje postupke za pristupanje Konvenciji i Protokolu, odnosno njihovu ratifikaciju s ciljem omogućavanja polaganja, ako je moguće istodobno, ispravâ o odobravanju, prihvatu, ratifikaciji ili pristupanju Zajednice i država članica,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ovime se u ime Zajednice odobrava Bečka konvencija o zaštiti ozonskog sloja i Montrealski protokol o tvarima koje oštećuju ozonski sloj.
   Tekstovi Konvencije i Protokola nalaze se u Prilogu I. ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća polaže akte o odobravanju Bečke konvencije i Montrealskog protokola u ime Zajednice kod glavnog tajnika Ujedinjenih naroda u skladu s člankom 13. Bečke konvencije u vezi s člancima 14. i 16. Montrealskog protokola.
   Predsjednik istodobno polaže izjavu o nadležnosti određenu u Prilogu II. ovoj Odluci, u skladu s člankom 13. stavkom 3. Bečke konvencije u vezi s člankom 14. Montrealskog protokola.
   Članak 3.
   1.   Države članice, koje to već nisu učinile, najkasnije do 31. listopada 1988. poduzimaju potrebne mjere da bi omogućile da Zajednica i države članice polože, ako je moguće istodobno, isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupanju Bečkoj konvenciji.
   Države članice će obavijestiti Komisiju čim to bude moguće o svojoj odluci o pristupanju Konvenciji odnosno njezinoj ratifikaciji ili o predviđenom datumu završetka tih postupaka. Komisija u suradnji s državama članicama utvrđuje datum za istodobno polaganje isprava, koji će u svakom slučaju biti prije 1. siječnja 1989.
   2.   Države članice poduzimaju potrebne mjere da bi omogućile da do 1. siječnja 1989. Zajednica i države članice polože, ako je moguće istodobno, isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju Montrealskog protokola.
   Države članice će prije 1. studenoga 1988. obavijestiti Komisiju o svojoj odluci o ratifikaciji ili očekivanom datumu završetka svojih postupaka ratifikacije. Komisija u suradnji s državama članicama utvrđuje datum za istodobno polaganje isprava, koji će u svakom slučaju biti prije 1. siječnja 1989.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Luxembourgu 14. listopada 1988.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         V. PAPANDREOU

      (1)  SL C 187, 18.7.1988., str. 46.

      (2)  SL C 208, 8.8.1988., str. 3.

      (3)  SL L 90, 3.4.1980., str. 45.

      (4)  SL L 329, 25.11.1982., str. 29.


Odluka Komisije od 05/08/2013 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.6969 - VALEANT PHARMACEUTICALS INTERNATIONAL / BAUSCH & LOMB HOLDINGS) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 87/600/Euratom: Odluka Vijeća od 14. prosinca 1987. o aranžmanima Zajednice o ranoj razmjeni informacija u slučaju radiološke opasnosti

text:
               15/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               3

         31987D0600

               L 371/76

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               14.12.1987.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 14. prosinca 1987.
   o aranžmanima Zajednice o ranoj razmjeni informacija u slučaju radiološke opasnosti
   (87/600/Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 31.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije, podnesen nakon pribavljanja mišljenja skupine osoba koje je imenovao Znanstveni i tehnički odbor,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da članak 2. točka (b) predviđa da Zajednica uspostavi ujednačene standarde sigurnosti kako bi se zaštitilo zdravlje radnika i stanovništva;
   budući da je 2. veljače 1959. Vijeće donijelo Direktive o utvrđivanju osnovnih standarda za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti koje su posljedica ionizirajućeg zračenja (3), koje su zadnje izmijenjene Direktivom 80/836/Euratom (4) i Direktivom 84/467/Euratom (5);
   budući da članak 45. stavak 5. Direktive 80/836/Euratom već zahtijeva da se susjedne države članice i Komisija žurno, kada to okolnosti zahtijevaju, obavijeste o svakoj nesreći u kojoj je došlo do izloženosti stanovništva;
   budući da članci 35. i 36. Ugovora već predviđaju da države članice trebaju uspostaviti objekte potrebne za obavljanje trajnog praćenja razine radioaktivnosti zraka, vode i tla te o tim informacijama obavijestiti Komisiju kako bi ista bila stalno informirana o razinama radioaktivnosti kojima je stanovništvo izloženo;
   budući da članak 13. Direktive 80/836/Euratom od država članica zahtijeva da Komisiji redovito šalju rezultate pregleda i procjena iz tog članka;
   budući da je nesreća u nuklearnoj elektrani u Černobilu u Sovjetskom Savezu pokazala da Komisija, u slučaju radiološke opasnosti kako bi mogla ispunjavati svoje zadatke, treba odmah dobiti sve relevantne informacije u dogovorenom formatu;
   budući da su države članice postigle dvostrane dogovore i da su sve države članice potpisale Konvenciju o ranom obavještavanju o nuklearnoj nesreći Međunarodne agencije za atomsku energiju (IAEA);
   budući da će ti dogovori Zajednice osigurati da sve države članice budu odmah obaviještene u slučaju radiološke opasnosti kako bi se zajamčilo da se u cijeloj Zajednici primjenjuju jedinstveni standardi zaštite stanovništva, kao što je to utvrđeno u direktivama sastavljenima temeljem glave II. poglavlja III. Ugovora;
   budući da postizanje dogovora Zajednice za ranu razmjenu informacija ne utječe na prava i obveze država članica u okviru dvostranih i višestranih ugovora i konvencija;
   budući da Zajednica, radi promicanja međunarodne suradnje, sudjeluje u Konvenciji o ranom obavještavanju o nuklearnoj nesreći IAEA-a,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Ovi se aranžmani primjenjuju na obavješćivanje i pružanje informacija kada država članica odluči poduzeti mjere općeg karaktera kako bi zaštitila stanovništvo u slučaju radiološke opasnosti nakon:

               (a)

               nesreće na njezinom teritoriju u postrojenjima ili u okviru aktivnosti iz stavka 2. zbog koje se dogodilo ili bi se moglo dogoditi značajno ispuštanje radioaktivnih materijala; ili

               (b)

               otkrića, na vlastitom području ili izvan njega, visokih razina radioaktivnosti koje bi mogle biti štetne za javno zdravlje u toj državi članici; ili

               (c)

               nesreća različitih od onih navedenih u (a) u postrojenjima ili u okviru aktivnosti iz stavka 2. zbog kojih se dogodilo ili bi se moglo dogoditi značajno ispuštanje radioaktivnog materijala; ili

               (d)

               drugih nesreća koje uzrokuju ili bi mogle uzrokovati značajno ispuštanje radioaktivnih materijala.

         2.   Postrojenja ili aktivnosti iz stavka 1. točaka (a) i (c) su sljedeće:

               (a)

               svaki nuklearni reaktor, bez obzira na to gdje se nalazi;

               (b)

               svako drugo postrojenje nuklearnog gorivnog ciklusa;

               (c)

               svako postrojenje za postupanje s radioaktivnim otpadom;

               (d)

               prijevoz i skladištenje nuklearnih goriva i radioaktivnih otpada;

               (e)

               proizvodnja, uporaba, skladištenje, odlaganje i prijevoz radioizotopa za poljoprivredne, industrijske, medicinske i povezane znanstvene i istraživačke svrhe; i

               (f)

               uporaba radioizotopa za proizvodnju energije na objektima u svemiru.

         Članak 2.
   1.   Kada država članica odluči poduzimati mjere iz članka 1.,ona:

               (a)

               odmah o tim mjerama obavještava Komisiju i one države članice na koje te mjere utječu ili bi mogle utjecati, te navodi razloge zbog kojih ih poduzima;

               (b)

               odmah pruža Komisiji i onim državama članicama koje su pod utjecajem, ili bi mogle biti pod utjecajem, dostupne informacije koje su važne za smanjivanje eventualnih predviđenih radioloških posljedica u tim državama.

         2.   Država članica treba, kada je to moguće, obavijestiti Komisiju i one države članice koje bi mogle biti pod utjecajem da bez odlaganja poduzme mjere iz članka 1.
   Članak 3.
   1.   Informacije koje treba pružiti temeljem članka 2. stavka 1. točke (b) obuhvaćaju ne ugrožavajući pitanja od nacionalne sigurnosti, ukoliko je to moguće i primjereno, sljedeće:

               (a)

               prirodu i vrijeme događaja, njegovu točnu lokaciju, te objekt ili aktivnost koja se događa;

               (b)

               pretpostavljeni ili utvrđeni uzrok i predvidivi razvoj nesreće u vezi s ispuštanjem radioaktivnih materijala;

               (c)

               opće karakteristike radioaktivnog ispuštanja, uključujući i prirodu, vjerojatni fizički i kemijski oblik, količinu, sastav i stvarnu visinu radioaktivnog ispuštanja;

               (d)

               informacije o trenutačnim i prognoziranim meteorološkim i hidrološkim uvjetima koje su potrebne radi predviđanja širenja radioaktivnog ispusta;

               (e)

               rezultate praćenja okoliša;

               (f)

               rezultate mjerenja prehrambenih proizvoda, stočne hrane i vode za piće;

               (g)

               poduzete ili planirane mjere zaštite;

               (h)

               poduzete ili planirane mjere obavještavanja javnosti;

               (i)

               predviđeno ponašanje radioaktivnog ispusta tijekom vremena.

         2.   Informacije treba u odgovarajućim razmacima nadopunjavati daljnjim odgovarajućim informacijama, uključujući razvoj izvanrednog događaja i njegov predvidivi ili stvarni kraj.
   3.   Države članice iz članka 1. u skladu s člankom 36. Ugovora nastavljaju u primjerenim vremenskim razmacima obavještavati Komisiju o razinama radioaktivnosti kao što je utvrđeno stavkom 1. točkama (e) i (f).
   Članak 4.
   Svaka država članica po primitku informacija navedenih u člancima 2. i 3.:

               (a)

               odmah obavještava Komisiju o poduzetim mjerama i preporukama koje je izdala nakon primitka tih informacija;

               (b)

               u primjerenim vremenskim razmacima obavještava Komisiju o razinama radioaktivnosti koje su objekti za nadzor izmjerili u prehrambenim proizvodima, stočnoj hrani, vodi za piće i okolišu.

         Članak 5.
   1.   Nakon što primi informacije iz članaka 2., 3. i 4., Komisija ih, u skladu s člankom 6., odmah šalje nadležnim tijelima svih drugih država članica. Isto tako, Komisija svim državama članicama šalje sve informacije koje dobije o značajnim povećanjima razine radioaktivnosti ili o nuklearnim nesrećama u zemljama koje nisu iz Zajednice, a posebno onima koje se nalaze u blizini Zajednice.
   2.   Komisija i nadležna tijela država članica dogovaraju potrebne postupke za slanje informacija iz članaka 1. do 4. te ih ispituju u redovitim razmacima.
   3.   Svaka država članica obavještava Komisiju o nadležnim nacionalnim tijelima i odjelima za suradnju koja su zadužena za slanje ili primanje informacija navedenih u člancima 2. do 5. Komisija pak o tome, kao i o podacima o nadležnom odjelu Komisije, obavještava nadležne odjele ostalih država članica.
   4.   Odjeli za suradnju i nadležni odjel Komisije dostupni su 24 sata na dan.
   Članak 6.
   1.   Informacije primljene u skladu s člancima 2., 3. i 4. mogu se koristiti bez ograničenja, osim kada država članica koja ih obavještava pruža te informacije u tajnosti.
   2.   Informacije koje Komisija primi, a odnose se na uspostavu Zajedničkog istraživačkog centra, ne smiju biti dostupne ili biti objavljene bez pristanka države članice zemlje domaćina.
   Članak 7.
   Ova Odluka ne utječe na uzajamna prava i obveze država članica koje proizlaze iz dvostranih ili višestranih sporazuma ili konvencija koje postoje ili se trebaju sklopiti u području obuhvaćenom ovom Odlukom i u skladu s njezinim ciljem i svrhom.
   Članak 8.
   Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se uskladile s ovom Odlukom u roku od tri mjeseca od dana njezine službene objave.
   Članak 9.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. prosinca 1987.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         U. ELLEMANN-JENSEN

      (1)  SL C 318, 30.11.1987.

      (2)  SL C 105, 21.4.1987., str. 9.

      (3)  SL 11, 20.2.1959., str. 221/59.

      (4)  SL L 246, 17.9.1980., str. 1.

      (5)  SL L 265, 5.10.1984., str. 4.