title: 2011/695/EU: Odluka predsjednika Europske komisije od 13. listopada 2011. o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja  Tekst značajan za EGP

text:
               08/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               295

         32011D0695

               L 275/29

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.10.2011.

      ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE

   od 13. listopada 2011.
   o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja
   (Tekst značajan za EGP)
   (2011/695/EU)
   PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru,
   uzimajući u obzir Poslovnik Komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
   budući da:

               (1)

               U sustavu provedbe prava tržišnog natjecanja, koji je uspostavljen Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu „Ugovor”), Komisija istražuje i odlučuje o predmetima administrativnom odlukom koja podliježe sudskoj kontroli Suda Europske unije (dalje u tekstu „Sud”).

               (2)

               Komisija svoje postupke tržišnog natjecanja mora voditi pošteno, nepristrano i objektivno, te mora osigurati poštivanje postupovnih prava predmetnih stranaka, kao što je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (2), Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ-a o koncentracijama) (3), Uredbi Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (4), te u Uredbi Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (5), kao i u odgovarajućoj praksi Suda. Osobito, pravo predmetnih stranaka na usmeno očitovanje prije donošenja pojedinačne odluke koja na njih negativno utječe, je temeljno pravo koje je priznato Poveljom o temeljnim pravima, a posebno njezinim člankom 41 (6).

               (3)

               Kako bi se osiguralo djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. stavka (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i osoba koje se razlikuju od osoba navedenih u člancima 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004, te trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”), uključenih u postupke tržišnog natjecanja, odgovornost za jamčenje poštivanja takvih prava trebalo bi povjeriti neovisnoj osobi s iskustvom u pitanjima zaštite tržišnog natjecanja, koja posjeduje čestitost neophodnu za povećanje objektivnosti, transparentnosti i učinkovitosti tih postupaka.

               (4)

               Komisija je u tu svrhu uspostavila 1982. godine funkciju službenika za usmene rasprave, te je izmijenila Odlukom Komisije 94/810/EZUČ, EZ od 12. prosinca 1994. o opisu posla službenika za usmene rasprave u postupcima pred Komisijom u području zaštite tržišnog natjecanja (7), te Odlukom Komisije 2001/462/EZ, EZUČ od 23. svibnja 2001. o opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (8). Sad je potrebno pojasniti i dalje ojačati ulogu službenika za usmene rasprave, te prilagoditi opis posla službenika za usmene rasprave u svijetlu razvoja prava tržišnog natjecanja Unije.

               (5)

               Funkcija službenika za usmene rasprave općenito se doživljava kao bitan doprinos postupcima Komisije u području tržišnog natjecanja, zbog neovisnosti i stručnosti koju su službenici za usmene rasprave unijeli u te postupke. Kako bi se osigurala trajna neovisnost službenika za usmene rasprave od Glavne uprave za tržišno natjecanje, on ili ona u administrativne bi svrhe trebali biti pridruženi članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje.

               (6)

               Službenik za usmene rasprave trebao bi biti imenovan u skladu s pravilima utvrđenima u Pravilniku o osoblju za dužnosnike i uvjetima zapošljavanja ostalih službenika Europske unije. U skladu s tim pravilima, mogu se razmotriti i kandidati koji nisu službenici Komisije. Potrebno je osigurati transparentnost imenovanja, prestanka obnašanja funkcije i premještaja službenika za usmene rasprave.

               (7)

               Komisija može imenovati jednog ili više službenika za usmene rasprave, te mu treba osigurati pomoćno osoblje. Ako službenik za usmene rasprave sluti sukob interesa u obnašanju svojih funkcija, treba prestati postupati u predmetu. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu treba obaviti drugi službenik za usmene rasprave.

               (8)

               Službenik za usmene rasprave treba djelovati kao neovisni arbitar koji nastoji riješiti pitanja što utječu na djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana, podnositelja pritužbe, odnosno zainteresiranih trećih strana, ako takva pitanja nisu mogla biti riješena kroz prethodne kontakte sa službama Komisije koje su zadužene za vođenje postupaka tržišnog natjecanja i koje moraju poštivati ta postupovna prava.

               (9)

               Opis posla službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja treba biti osmišljen tako da jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog postupka Komisije sukladno člancima 101. i 102. Ugovora i Uredbi 139/2004, a posebno prava na usmeno očitovanje.

               (10)

               Radi jačanja te uloge, službeniku za usmene rasprave treba dati funkciju jamčenja djelotvornog ostvarenja postupovnih prava poduzetnika i udruženja poduzetnika u kontekstu istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004 koja Komisiji daje ovlast izricanja kazni poduzetnicima i udruženjima poduzetnika. Službeniku za usmene rasprave također treba dati posebne funkcije tijekom istražne faze, u vezi sa zahtjevima za zaštitu povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom, s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, s rokovima za odgovore na odluke kojima se traže informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i s obzirom na pravo poduzetnika i udruženja poduzetnika, podvrgnutih istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, da budu informirani o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. U ocjeni zahtjeva u vezi s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, službenik za usmene rasprave može razmotriti jesu li poduzetnici podnijeli očito neutemeljene zahtjeve, tek kao dio taktike odugovlačenja postupka.

               (11)

               Službenik za usmene rasprave trebao bi moći olakšati rješavanje zahtjeva kojim se traži da dokument bude obuhvaćen zaštitom povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom. U tom smislu, ako je postignuta suglasnost s poduzetnikom ili udruženjem poduzetnika koje podnosi zahtjev, službeniku za usmene rasprave bit će dopušteno da ispita predmetni dokument i donese odgovarajuću preporuku pozivajući se na primjenljivu praksu Suda.

               (12)

               Službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za odlučivanje o tome pokazuje li treća strana dostatan interes za davanje usmenog očitovanja. Za potrošačke udruge koje se prijave za usmeno očitovanje općenito treba smatrati da imaju dostatan interes ako se postupak tiče proizvoda ili usluga koje koriste krajnji potrošači, odnosno proizvoda ili usluga koji čine izravan input u takve proizvode ili usluge.

               (13)

               Službenik za usmene rasprave treba odlučiti hoće li podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama dopustiti dolazak na usmenu raspravu uzimajući u obzir doprinos koji oni mogu dati razjašnjenju mjerodavnih činjenica u predmetu.

               (14)

               Pravo predmetnih stranaka da se usmeno očituju prije donošenja konačne odluke koja negativno utječe na njihove interese, zajamčeno je kroz njihovo pravo da daju pisani odgovor na preliminarno stajalište Komisije, kako je navedeno u obavijesti o utvrđenim činjenicama, te kroz pravo da svoje argumente, ako to zahtijevaju, iznesu na usmenoj raspravi. Kako bi ta prava ostvarile na djelotvoran način, stranke kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama imaju pravo pristupa istražnom spisu Komisije.

               (15)

               Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje prava na obranu stranaka kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za osiguravanje rješavanja sporova o pristupu spisu, odnosno o zaštiti poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija između tih stranaka i Glavne uprave za tržišno natjecanje Europske komisije. U iznimnim okolnostima, službenik za usmene rasprave može zaustaviti protek vremenskog razdoblja, u kojem primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama treba odgovoriti na obavijest, dok spor o pristupu spisu bude riješen, ako primatelj ne bi bio u mogućnosti odgovoriti u danom roku, a produljenje ne bi bilo odgovarajuće rješenje u tom trenutku.

               (16)

               Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje postupovnih prava istodobno poštujući legitiman interes vezan uz povjerljivost, službenik za usmene rasprave bi prema potrebi trebao moći naložiti posebne mjere za pristup spisu Komisije. Osobito, službenik za usmene rasprave bi trebao biti ovlašten donijeti odluku da dijelovi spisa budu u ograničenoj mjeri raspoloživi strani koja traži pristup, primjerice ograničavanjem broja ili kategorija osoba koje imaju pristup, ili pak ograničavanjem uporabe informacija kojima je omogućen pristup.

               (17)

               Službenik za usmene rasprave bi trebao biti odgovoran za odlučivanje o zahtjevima za produljenje vremenskih rokova koji su određeni za odgovor na obavijest o utvrđenim činjenicama, na dodatnu obavijest o utvrđenim činjenicama ili dopis o činjenicama u predmetu, odnosno vremenskih rokova unutar kojih ostale uključene strane, podnositelji pritužbe odnosno zainteresirane treće strane mogu dati očitovanja, u slučaju neslaganja između tih osoba i Glavne uprave za tržišno natjecanje.

               (18)

               Službenik za usmene rasprave bi trebao promicati djelotvornost usmene rasprave kroz, između ostalog, poduzimanje svih odgovarajućih pripremnih mjera, uključujući pravovremeno slanje nacrta popisa sudionika i dnevnog reda prije rasprave.

               (19)

               Usmena rasprava omogućuje strankama kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama i ostalim uključenim stranama daljnje ostvarenje njihova prava na očitovanje usmenim davanjem argumenata pred Komisijom, koju bi trebao predstavljati ravnatelj Glavne uprave za tržišno natjecanje, kao i druge službe koje pridonose daljnjoj pripremi odluke koju će donijeti Komisija. Rasprava bi trebala dati dodatnu priliku da se osigura da sve mjerodavne činjenice, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje navodne povrede, budu razjašnjenje u najvećoj mogućoj mjeri. Usmena rasprava također treba omogućiti strankama da iznesu svoje argumente o pitanjima koja mogu biti od važnosti kod možebitnog izricanja kazni.

               (20)

               Radi osiguranja djelotvornosti usmenih rasprava, službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, drugim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članica, da postavljaju pitanja tijekom usmene rasprave. Usmena rasprava ne bi trebala biti javna radi jamčenja slobodnog izražavanja svih sudionika. Iz tog razloga, informacije iznesene tijekom usmene rasprave ne bi trebale biti korištene u druge svrhe osim sudskih i/ili upravnih postupaka primjene članaka 101. i 102. Ugovora. Tamo gdje to opravdava cilj zaštite poslovnih tajni i drugih povjerljivih informacija, službenik za usmene rasprave trebao bi moći saslušati osobe na zatvorenom sastanku.

               (21)

               Stranke u postupku koje ponude preuzimanje obveza sukladno članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i stranke koje su uključene u postupke nagodbe u predmetima kartela sukladno članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, trebale bi moći obratiti se službeniku za usmene rasprave u vezi s djelotvornim ostvarenjem svojih postupovnih prava.

               (22)

               Službenik za usmene rasprave treba izvještavati o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava tijekom čitavog postupka tržišnog natjecanja. Povrh toga, službenik za usmene rasprave bi, odvojeno od funkcije izvještavanja, trebao moći dati svoje napomene o daljnjem tijeku i objektivnosti postupka, te tako doprinijeti nastojanjima da postupci tržišnog natjecanja budu okončani na temelju vjerodostojne ocjene svih mjerodavnih činjenica.

               (23)

               Prilikom iznošenja informacija o fizičkim osobama službenik za usmene rasprave posebno treba voditi računa o Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (9).

               (24)

               Odluku 2001/462/EZ, EZUČ je potrebno staviti zvan snage,

         ODLUČIO JE KAKO SLIJEDI:
   POGLAVLJE 1.

      ULOGA, IMENOVANJE I DUŽNOSTI SLUŽBENIKA ZA USMENE RASPRAVE

   Članak 1.
   Službenik za usmene rasprave
   1.   Postoji jedan ili više službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja, čije su ovlasti i funkcije utvrđene ovom odlukom.
   2.   Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog Komisijinog postupka tržišnog natjecanja kojim se primjenjuju članci 101. i 102. Ugovora, odnosno Uredba (EZ) br. 139/2004 (dalje u tekstu „postupci tržišnog natjecanja”).
   Članak 2.
   Imenovanje, prestanak obnašanja funkcije i zamjenjivanje
   1.   Komisija imenuje službenika za usmene rasprave. Imenovanje se objavljuje u Službenom listu Europske unije. Svaki prekid ili prestanak funkcije, odnosno premještaj službenika za usmene rasprave, podliježe obrazloženoj odluci Komisije. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
   2.   Službenik za usmene rasprave u administrativne je svrhe pridružen članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje (dalje u tekstu „nadležni član Komisije”).
   3.   Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu obavlja drugi službenik za usmene rasprave. Ako ni jedan službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, nadležni član Komisije će, prema potrebi, nakon savjetovanja sa službenikom za usmene rasprave, odrediti drugog nadležnog službenika Komisije, koji nije uključen u dotični predmet, da obnaša dužnosti službenika za usmene rasprave.
   4.   U slučaju stvarnog ili mogućeg sukoba interesa službenik za usmene rasprave se suzdržava od postupanja u predmetu. Primjenjuje se stavak 3.
   Članak 3.
   Metoda rada
   1.   U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave postupa neovisno.
   2.   U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave vodi računa o potrebi djelotvorne primjene pravila o tržišnom natjecanju u skladu sa zakonodavstvom Unije koje je na snazi, te načelima koje je utvrdio Sud.
   3.   U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave ima pristup svim spisima vezanima uz postupke tržišnog natjecanja.
   4.   Direktor koji je u Glavnoj upravi za tržišno natjecanje zadužen za istražne radnje u predmetu (dalje u tekstu „nadležni direktor”) obavješćuje službenika za usmene rasprave o radnjama u predmetu.
   5.   Službenik za usmene rasprave može nadležnom članu Komisije iznijeti mišljenja o svakom pitanju proizašlom iz bilo kojeg postupka koji Komisija vodi u području tržišnog natjecanja.
   6.   Ako nadležnom članu Komisije daje obrazložene preporuke ili donosi odluke kako je predviđeno ovom odlukom, službenik za usmene rasprave presliku tih dokumenata daje nadležnom direktoru i Pravnoj službi Komisije.
   7.   Svako pitanje koje se tiče djelotvornog ostvarenja postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. točke (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i zainteresiranih trećih strana u smislu članka 5. ove Odluke koje su uključene u takve postupke, najprije te osobe postavljaju Glavnoj upravi za tržišno natjecanje. Ako pitanje ne bude riješeno, može se uputiti službeniku za usmene rasprave na neovisno preispitivanje. Zahtjevi vezani uz mjeru na koju se primjenjuje vremenski rok, moraju se podnijeti pravovremeno, unutar izvornog vremenskog roka.
   POGLAVLJE 2.

      ISTRAGA

   Članak 4.
   Postupovna prava u istražnoj fazi
   1.   Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava koja se pojavljuju u kontekstu izvršenja istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
   2.   Osobito, službenik za usmene rasprave ima sljedeće funkcije, podložne članku 3. stavku 7:

               (a)

               Poduzetnici ili udruženja poduzetnika mogu tražiti službenika za usmene rasprave da ispita zahtjeve prema kojima je dokument koji zahtijeva Komisija u izvršenju svojih ovlasti koje su joj dane sukladno člancima 18., 20. ili 21. Uredbe (EZ) 1/2003, u očevidima sukladno članku 13. Uredbe (EZ) br. 139/2004, odnosno u kontekstu istražnih mjera u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni sukladno članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004, a koji nije predan Komisiji, obuhvaćen odvjetničkom tajnom u smislu prakse Suda. Službenik za usmene rasprave može preispitati stvar samo ako poduzetnik odnosno udruženje poduzetnika koje podnosi takav zahtjev pristane na to da službenik za usmene rasprave vidi informacije za koje se tvrdi da su pod takvom zaštitom, kao i vezane dokumente koje službenik smatra nužnima za svoje preispitivanje. Bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja informacija, službenik za usmene rasprave priopćuje nadležnom direktoru i predmetnom poduzetniku odnosno udruženju poduzetnika svoje preliminarno mišljenje, te može poduzeti odgovarajuće korake radi zagovaranja obostrano prihvatljivog rješenja. Ako se ne dođe do rješenja, službenik za usmene rasprave može sastaviti obrazloženu preporuku nadležnom članu Komisije, bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja dokumenta. Stranka koja je podnijela zahtjev prima presliku te preporuke.

               (b)

               Ako primatelj zahtjeva za dostavom informacija sukladno članku 18. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odbije odgovoriti na pitanje iz tog zahtjeva, pozivajući se na pravo na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, kako je utvrđeno praksom Suda, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravodobno nakon primitka zahtjeva. U odgovarajućim slučajevima, te uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja nepotrebnih kašnjenja u postupku, službenik za usmene rasprave može dati obrazloženu preporuku o tome primjenjuje li se pravo na nedavanje informacija, te obavijestiti nadležnog direktora o donesenim zaključcima koji se trebaju uzeti u obzir u slučaju da se naknadno donosi odluka sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003. Primatelj zahtjeva prima presliku obrazložene preporuke.

               (c)

               Ako primatelj odluke kojom se zahtijevaju informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, smatra da je rok određen za njegov odgovor prekratak, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravovremeno prije isteka izvorno određenog roka. Službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka uzimajući u obzir duljinu i složenost zahtjeva za dostavom informacija, te potrebe istrage.

               (d)

               Poduzetnici ili udruženja poduzetnika podvrgnuta istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003 imaju pravo na informacije o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. Ako takav poduzetnik, odnosno udruženje poduzetnika smatra da ga Glavna uprava za tržišno natjecanje nije uredno izvijestila o njegovom postupovnom statusu, pitanje može uputiti na rješavanje službeniku za usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave donosi odluku da je Glavna uprava za tržišno natjecanje dužna izvijestiti poduzetnika ili udruženje poduzetnika, koje je uputilo zahtjev, o njegovom postupovnom statusu. Odluka se priopćuje poduzetniku ili udruženju poduzetnika koje je uputilo zahtjev.

         POGLAVLJE 3.

      MOLBE ZA USMENO OČITOVANJE

   Članak 5.
   Zainteresirane treće strane
   1.   Molbe za usmeno očitovanje osoba različitih od osoba iz članaka 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”) sastavljaju se u skladu sa člankom 13. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i člankom 16. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Molbe se podnose pisanim putem i pojašnjavaju interes podnositelja molbe za ishod postupka.
   2.   Službenik za usmene rasprave odlučuje nakon savjetovanja s nadležnim direktorom hoće li treće strane biti saslušane. Pri ocjenjivanju dostatnog interesa treće strane službenik za usmene rasprave vodi računa o tome je li i u kojoj mjeri podnositelj molbe dostatno pogođen postupanjem koje je predmet postupka tržišnog natjecanja, te ispunjava li podnositelj molbe uvjete članka 18. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
   3.   Ako službenik za usmene rasprave smatra da podnositelj molbe nije iskazao dostatan interes da bude saslušan, pisanim putem izvještava podnositelja molbe o razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojeg podnositelj molbe može pisanim putem iznijeti svoja stajališta. Ako podnositelj molbe iznese svoja stajališta pisanim putem unutar roka koji je odredio službenik za usmene rasprave, te pisano očitovanje ne dovede do drukčije ocjene, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se šalje podnositelju molbe.
   4.   S pokretanjem postupka sukladno članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno članku 6. stavku 1. točki c) Uredbe (EZ) br. 139/2004, službenik za usmene rasprave obavješćuje stranke u postupku tržišnog natjecanja o identitetu zainteresiranih trećih strana koje će dati usmeno očitovanje, osim ako bi takva objava znatno naštetila osobi ili poduzetniku.
   Članak 6.
   Pravo na usmenu raspravu; sudjelovanje podnositelja pritužbe i trećih osoba na usmenoj raspravi
   1.   Na zahtjev stranaka kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama, odnosno ostalih uključenih strana, službenik za usmene rasprave vodi usmenu raspravu, kako bi stranke mogle dalje razraditi svoja pisana očitovanja.
   2.   Službenik za usmene rasprave može, ako je to primjereno te nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, odlučiti dati priliku podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da izraze svoja stajališta na usmenoj raspravi sa strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, pod uvjetom da su one to zatražile u svojim pisanim očitovanjima. Službenik za usmene rasprave može također pozvati predstavnike tijela trećih zemalja nadležnih za tržišno natjecanje da usmenoj raspravi prisustvuju kao promatrači u skladu sa sporazumima zaključenima između Unije i trećih zemalja.
   POGLAVLJE 4.

      PRISTUP SPISU, POVJERLJIVOST I POSLOVNE TAJNE

   Članak 7.
   Pristup spisu i pristup dokumentima i informacijama
   1.   Ako stranka koja je ostvarila svoje pravo pristupa spisu ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji joj nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje prava na usmeno očitovanje, može službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev za pristup tim dokumentima, podložno članku 3. stavku 7.
   2.   Podložno članku 3. stavku 7., ostale uključene strane, podnositelji pritužbe i zainteresirane treće strane u smislu članka 5. mogu službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev u sljedećim okolnostima:

               (a)

               Ostale uključene strane koje imaju razloga vjerovati da nisu obaviještene o preliminarno utvrđenim činjenicama koje su upućene podnositeljima prijave koncentracije u skladu sa člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 802/2004.

               (b)

               Podnositelj pritužbe kojeg je Komisija izvijestila o svojoj namjeri da odbije njegovu pritužbu sukladno članku 7. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, a ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji mu nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje njegovih prava sukladno članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.

               (c)

               Podnositelj pritužbe koji smatra da nije primio primjerak obavijesti o utvrđenim činjenicama s uklonjenim povjerljivim informacijama sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, odnosno da takva verzija obavijesti nije sastavljena na način koji mu omogućuje djelotvorno ostvarenje njegovih prava, s iznimkom predmeta u kojima se primjenjuje postupak nagodbe.

               (d)

               Zainteresirana treća strana u smislu članka 5. ove Odluke koja ima razloga vjerovati da nije obaviještena o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 13. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i članku 16. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Isto vrijedi i za podnositelja pritužbe u predmetu gdje se primjenjuje postupak nagodbe, koji ima razloga vjerovati da nije obaviješten o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.

         3.   Službenik za usmene rasprave donosi obrazloženu odluku o zahtjevu koji mu/joj je upućen prema stavku 1. ili 2., te priopćava takvu odluku osobi koja je podnijela zahtjev i svim drugim osoba kojih se postupak tiče.
   Članak 8.
   Poslovne tajne i ostale povjerljive informacije
   1.   Ako Komisija namjerava objaviti informacije koje mogu predstavljati poslovnu tajnu, odnosno druge povjerljive informacije o nekom poduzetniku ili osobi, potonji primaju pismenu obavijest Glavne uprave za tržišno natjecanje o toj namjeri i razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojega predmetni poduzetnik ili osoba mogu podnijeti pisana očitovanja.
   2.   Ako se predmetni poduzetnik ili osoba protivi objavi informacija, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave. Ako službenik za usmene rasprave ustanovi da informacije mogu biti objavljene jer ne predstavljaju poslovnu tajnu ili povjerljivu informaciju, odnosno zato što prevladava argument za njihovu objavu, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se dostavlja predmetnom poduzetniku odnosno osobi. U odluci se navodi datum, nakon kojega će informacije biti objavljene. Taj datum nije raniji od jednog tjedna nakon datuma dostave.
   3.   Stavci 1. i 2. se mutatis mutandi primjenjuju na objavu informacija objavom u Službenom listu Europske unije.
   4.   Ako je to primjereno cilju uspostave ravnoteže između djelotvornog ostvarenja prava stranaka na obranu i legitimnih interesa povjerljivosti, službenik za usmene rasprave može odlučiti da će dijelovi spisa koji su neophodni za ostvarenje prava stranaka na obranu biti dostupni stranci koja zahtijeva pristup, na ograničen način čije detalje utvrđuje službenik za usmene rasprave.
   POGLAVLJE 5.

      PRODULJENJE ROKOVA

   Članak 9.
   Zahtjevi za produljenje rokova
   1.   Ako primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama smatra da je rok, određen za njegov odgovor na obavijest, prekratak, može u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru zatražiti produljenje toga roka. Takav zahtjev mora biti podnesen pravovremeno prije isteka izvornog roka u postupku sukladno člancima 101. i 102. Ugovora, a najmanje 5 radnih dana prije isteka izvornog roka u postupku prema Uredbi (EZ) br. 139/2004. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji podnosi zahtjev ne slaže s odobrenim produljenjem, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja prije isteka izvornog roka. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom službenik za usmene rasprave odlučuje je li produljenje roka nužno kako bi se primatelju obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama omogućilo djelotvorno ostvarenje njegovog prava na usmeno očitovanje, istodobno uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja neopravdanih kašnjenja u postupku. U postupcima prema člancima 101. i 102. Ugovora službenik za usmene rasprave uzima u obzir, između ostalih, sljedeće elemente:

               (a)

               veličinu i složenost spisa;

               (b)

               je li primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, prethodno imao pristup informacijama;

               (c)

               sve druge objektivne prepreke s kojima se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, može suočiti prilikom iznošenja svojih primjedbi.

         U svrhu ocjene točke (a) prvog podstavka, u razmatranje se mogu uzeti broj povreda, navodno trajanje povrede odnosno povreda, veličina i broj dokumenata, te veličina i složenost stručnih studija.
   2.   Ako ostale uključene strane, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana u smislu članka 5. smatra da je vremenski rok za iznošenje mišljenja prekratak, može zatražiti produljenje toga roka u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru, pravodobno prije isteka izvornog roka. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se druga uključena strana, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana ne slaže s odlukom, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka.
   POGLAVLJE 6.

      USMENA RASPRAVA

   Članak 10.
   Organizacija i funkcija
   1.   Službenik za usmene rasprave organizira i vodi usmene rasprave predviđene odredbama o primjeni članaka 101. i 102. Ugovora i Uredbe (EZ) br. 139/2004.
   2.   Usmenu raspravu vodi službenik za usmene rasprave potpuno neovisno.
   3.   Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava bude uredno vođena, te pridonosi objektivnosti same rasprave i svake naknadno donesene odluke.
   4.   Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava daje odgovarajuću priliku primateljima obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, kao i podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. kojima je odobren pristup usmenoj raspravi, da iznesu svoja stajališta o preliminarnim nalazima Komisije.
   Članak 11.
   Priprema usmene rasprave
   1.   Službenik za usmene rasprave odgovoran je za pripremu usmene rasprave, te u tom smislu poduzima sve odgovarajuće mjere. Kako bi osigurao urednu pripremu usmene rasprave, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom osobama pozvanima na raspravu unaprijed dostaviti popis pitanja na koja se pozivaju iznijeti svoja stajališta. Službenik za usmene rasprave također može osobama pozvanima na raspravu dati naznaku ključnih područja o kojima će biti riječ, posebno uzimajući u obzir činjenice i pitanja što ih žele postaviti primatelji obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji su zahtijevali usmenu raspravu.
   2.   U tu svrhu, nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave može održati sastanak s osobama pozvanima na raspravu, te, ako je primjereno, sa službama Komisije, kako bi pripremio samu raspravu.
   3.   Službenik za usmene rasprave također može zatražiti prethodnu pisanu obavijest o ključnom sadržaju izjava koje namjeravaju dati osobe pozvane na raspravu.
   4.   Službenik za usmene rasprave može svim osobama pozvanima na raspravu odrediti vremenski rok za dostavu popisa sudionika koji će biti nazočni u njihovo ime. Službenik za usmene rasprave taj popis dostavlja svim osobama pozvanima na raspravu pravodobno prije datuma njezinog održavanja.
   Članak 12.
   Vrijeme i vođenje
   1.   Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave određuje datum, trajanje i mjesto održavanja rasprave. Ako je zatražena odgoda, službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li je dopustiti.
   2.   Službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li dopustiti nove dokumente na raspravi, te koje osobe će se usmeno očitovati u ime stranke.
   3.   Službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, ostalim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članicama, da postavljaju pitanja tijekom rasprave. U mjeri u kojoj, iznimno, na pitanje ne može u cijelosti ili djelomice biti odgovoreno na usmenoj raspravi, službenik za usmene rasprave može dopustiti dostavu pisanog odgovora unutar određenog vremenskog roka. Takav pisani odgovor treba biti dostavljen svim sudionicima usmene rasprave, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije kako bi zaštitio pravo na obranu primatelja obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, odnosno radi zaštite poslovnih tajni ili drugih povjerljivih informacija o nekoj osobi.
   4.   Ako postoji potreba da se osigura pravo na usmeno očitovanje, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom dati priliku predmetnim strankama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe ili zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da podnesu daljnja pisana očitovanja nakon usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave utvrđuje datum do kojega takva očitovanja mogu biti podnesena. Komisija nije dužna uzeti u obzir pisana očitovanja primljena nakon toga datuma.
   Članak 13.
   Zaštita poslovnih tajni i povjerljivosti na usmenoj raspravi
   Uobičajeno je da svaka osoba daje usmeno očitovanje u prisutnosti svih ostalih osoba pozvanih na usmenu raspravu. Službenik za usmene rasprave također može odlučiti saslušati osobe odvojeno na zatvorenom sastanku, uzimajući u obzir njihov legitiman interes za zaštitu poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija.
   POGLAVLJE 7.

      PRIVREMENO IZVJEŠĆE I PRAVO NA IZNOŠENJE NAPOMENA

   Članak 14.
   Privremeno izvješće i napomene
   1.   Službenik za usmene rasprave nadležnom članu Komisije podnosi privremeno izvješće o raspravi i zaključcima koje je donio s obzirom na jamčenje djelotvornog ostvarenja postupovnih prava. Napomene u tom izvješću tiču se postupovnih pitanja, uključujući sljedeće:

               (a)

               objava dokumenata i pristup spisu;

               (b)

               vremenski rokovi za odgovaranje na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama;

               (c)

               napomena o pravu na usmeno očitovanje;

               (d)

               uredno vođenje usmene rasprave.

         Primjerak izvješća daje se direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije.
   2.   Osim izvješća iz stavka 1., službenik za usmene rasprave može odvojeno od toga izvješća dati napomene o daljnjem tijeku i nepristranosti postupka. Na taj način službenik za usmene rasprave nastoji posebno osigurati da se prilikom izrade nacrta odluke Komisije vodi računa o svim mjerodavnim činjenicama, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje povrede. Takve se napomene mogu odnositi na, između ostalog, potrebu za daljnjim informacijama, povlačenje određenih preliminarno utvrđenih činjenica, utvrđivanje novih činjenica ili prijedloge daljnjih istražnih mjera sukladno poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003.
   Direktor Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležni direktor i Pravna služba obavješćuju se o takvim napomenama.
   POGLAVLJE 8.

      PREUZIMANJE OBVEZA I NAGODBE

   Članak 15.
   Preuzimanje obveza i nagodbe
   1.   Stranke u postupku koje ponude preuzimanje mjera kako bi otklonile zabrinutost koju im je Komisija izrazila u svojoj preliminarnoj ocjeni prema članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka sukladno članku 9. radi osiguranja djelotvornog ostvarenja svojih postupovnih prava.
   2.   Stranke u postupku u predmetima kartela, koje su uključene u razgovore o nagodbi prema članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka nagodbe kako bi osigurale djelotvorno ostvarenje svojih postupovnih prava.
   POGLAVLJE 9.

      ZAVRŠNO IZVJEŠĆE

   Članak 16.
   Sadržaj i dostava prije donošenja odluke
   1.   Temeljem nacrta odluke koja se u odnosnom predmetu podnosi Nadzornom odboru, službenik za usmene rasprave priprema konačno pisano izvješće o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava, kako je navedeno u članku 14. stavku 1., u svakoj fazi postupka. To izvješće također razmatra pitanje bavi li se nacrt odluke samo činjenicama u odnosu na koje je strankama dana prilika za iznošenje njihovih stajališta.
   2.   Završno izvješće podnosi se nadležnom članu Komisije, direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije. Dostavlja se nadležnim tijelima država članica i, u skladu s odredbama o suradnji utvrđenima u protokolima 23. i 24. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, Nadzornom tijelu EFTA-e.
   Članak 17.
   Podnošenje Komisiji i objava
   1.   Završno izvješće službenika za usmene rasprave predstavlja se Komisiji zajedno s nacrtom odluke koji joj je podnesen, kako bi se osiguralo da pri donošenju odluke u pojedinom slučaju Komisija bude u potpunosti obaviještena o svim potrebnim informacijama o tijeku postupka i o tome da je kroz čitav postupak jamčeno djelotvorno ostvarenje postupovnih prava.
   2.   Službenik za usmene rasprave može izmijeniti završno izvješće u svjetlu promjena koje je Komisija unijela u nacrt odluke prije njezina donošenja.
   3.   Zajedno s odlukom Komisija primateljima odluke dostavlja i završno izvješće službenika za usmene rasprave. U Službenom listu Europske unije ona zajedno s odlukom objavljuje završno izvješće službenika za usmene rasprave vodeći računa o legitimnom interesu poduzetnika za zaštitu njihovih poslovnih tajni.
   POGLAVLJE 10.

      ZAVRŠNE ODREDBE

   Članak 18.
   Stavljanje izvan snage i prijelazne odredbe
   1.   Odluka 2001/462/EZ, EZUČ stavlja se izvan snage.
   2.   Postupovni koraci koji su već poduzeti prema Odluci 2001/462/EZ, EZUČ i dalje su na snazi. U vezi s istražnim mjerama poduzetima prije stupanja na snagu ove Odluke, službenik za usmene rasprave može odbiti izvršiti svoje ovlasti sukladno članku 4.
   U slučajevima u kojima su postupci prema članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno prema članku 6. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 139/2004 pokrenuti prije stupanja na snagu ove Odluke, privremeno izvješće prema članku 14. ove Odluke i završno izvješće prema članku 16. ne obuhvaćaju istražnu fazu, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije.
   Članak 19.
   Stupanje na snagu
   1. Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. listopada 2011.

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 308, 8.12.2000., str. 26.

      (2)  SL L 1, 4.1.2003., str. 1.

      (3)  SL L 24, 29.1.2004., str. 1.

      (4)  SL L 123, 27.4.2004., str. 18.

      (5)  SL L 133, 30.4.2004., str. 1.

      (6)  SL C 303, 14.12.2007., str. 1.

      (7)  SL L 330, 21.12.1994., str. 67.

      (8)  SL L 162, 19.6.2001., str. 21.

      (9)  SL L 8, 12.1.2001., str. 1.


title: 2014/676/EU: Odluka Vijeća od 25. rujna 2014. o imenovanju češkog zamjenika člana Odbora regija

text:
               27.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 283/56

         ODLUKA VIJEĆA
   od 25. rujna 2014.
   o imenovanju češkog zamjenika člana Odbora regija

      (2014/676/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 305.,
   uzimajući u obzir prijedlog češke vlade,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 22. prosinca 2009. i 18. siječnja 2010. donijelo Odluku 2009/1014/EU (1) odnosno Odluku 2010/29/EU (2) o imenovanju članova i zamjenika članova Odbora regija za razdoblje od 26. siječnja 2010. do 25. siječnja 2015.24. rujna 2012., Odlukom Vijeća 2012/524/EU (3), g. Milan CHOVANEC imenovan je zamjenikom člana do 25. siječnja 2015.

               (2)

               Mjesto zamjenika člana Odbora regija postalo je slobodno istekom mandata g. Milana CHOVANECA,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   G. Václav ŠLAJS, Hejtman Plzeňského kraje, imenuje se zamjenikom člana Odbora regija do kraja tekućeg mandata, koji istječe 25. siječnja 2015.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. rujna 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         F. GUIDI

      (1)  SL L 348, 29.12.2009., str. 22.

      (2)  SL L 12, 19.1.2010., str. 11.

      (3)  SL L 263, 28.9.2012., str. 41.


title: Odluka Komisije (EU) 2015/877 оd 4. lipnja 2015. o izmjeni odluka 2009/568/EZ, 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU i 2012/481/EU radi produljenja važenja ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš EU-a za određene proizvode (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 3641) (Tekst značajan za EGP)

text:
               6.6.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 142/32

         ODLUKA KOMISIJE (EU) 2015/877
   оd 4. lipnja 2015.
   o izmjeni odluka 2009/568/EZ, 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU i 2012/481/EU radi produljenja važenja ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš EU-a za određene proizvode

         (priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 3641)

   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 66/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o znaku za okoliš EU-a (1), a posebno njezin članak 8. stavak 3. točku (c),
   nakon savjetovanja s Odborom Europske unije za znak za okoliš,
   budući da:

               (1)

               Odluka Komisije 2009/568/EZ (2) prestaje važiti 30. lipnja 2015.

               (2)

               Odluka Komisije 2011/333/EU (3) prestaje važiti 7. lipnja 2015.

               (3)

               Odluka Komisije 2011/381/EU (4) prestaje važiti 24. lipnja 2015.

               (4)

               Odluka Komisije 2012/448/EU (5) prestaje važiti 12. srpnja 2015.

               (5)

               Odluka Komisije 2012/481/EU (6) prestaje važiti 16. kolovoza 2015.

               (6)

               Napravljena je procjena kako bi se potvrdila relevantnost i prikladnost trenutačnih ekoloških mjerila i s njima povezanih zahtjeva u pogledu ocjenjivanja i provjere koji su utvrđeni Odlukama 2009/568/EZ, 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU i 2012/481/EU. Budući da će postupci revizije trenutačnih ekoloških mjerila i s njima povezani zahtjevi u pogledu ocjenjivanja i provjere koji su utvrđeni u tim odlukama započeti u 2015., primjereno je produljiti razdoblja važenja tih ekoloških mjerila i tih s njima povezanih zahtjeva u pogledu ocjenjivanja i provjere do 31. prosinca 2018.

               (7)

               Odluke 2009/568/EZ, 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU i 2012/481/EU treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (8)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog na temelju članka 16. Uredbe (EZ) br. 66/2010,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članak 3. Odluke 2009/568/EZ zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 3.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚upijajući papir’ i s njima povezani zahtjevi u pogledu procjene i provjere vrijede do 31. prosinca 2018.”

   Članak 2.
   Članak 4. Odluke 2011/333/EU zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 4.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚fotokopirni i grafički papir’ i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju vrijede do 31. prosinca 2018.”

   Članak 3.
   Članak 4. Odluke 2011/381/EU zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 4.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚maziva’ te s njima povezani zahtjevi u pogledu procjene i provjere vrijede do 31. prosinca 2018.”

   Članak 4.
   Članak 4. Odluke 2012/448/EU zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 4.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚novinski papir’ te s njima povezani zahtjevi u pogledu procjene i provjere vrijede do 31. prosinca 2018.”

   Članak 5.
   Članak 4. Odluke 2012/481/EU zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 4.
      Ekološka mjerila za skupinu proizvoda ‚tiskani papir’ te s njima povezani zahtjevi u pogledu procjene i provjere vrijede do 31. prosinca 2018.”

   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. lipnja 2015.

            Za Komisiju

         Karmenu VELLA

            Član Komisije

      (1)  SL L 27, 30.1.2010., str. 1.

      (2)  Odluka Komisije 2009/568/EZ od 9. srpnja 2009. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš Zajednice za upijajući papir (SL L 197, 29.7.2009., str. 87.).

      (3)  Odluka Komisije 2011/333/EU od 7. lipnja 2011. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a za fotokopirni i grafički papir (SL L 149, 8.6.2011., str. 12.)

      (4)  Odluka Komisije 2011/381/EU od 24. lipnja 2011. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš Europske unije za maziva (SL L 169, 29.6.2011., str. 28.).

      (5)  Odluka Komisije 2012/448/EU od 12. srpnja 2012. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš EU-a za novinski papir (SL L 202, 28.7.2012., str. 26.).

      (6)  Odluka Komisije 2012/481/EU od 16. kolovoza 2012. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka za okoliš EU-a za tiskani papir (SL L 223, 21.8.2012., str. 55.).


title: 1999/394/EZ, Euratom: Odluka Vijeća od 25. svibnja 1999. o uvjetima za provođenje internih istraga u vezi sa sprečavanjem prijevara, korupcije i svih nezakonitih aktivnosti koje štete interesima Zajednice

text:
               01/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               119

         31999D0394

               L 149/36

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.05.1999.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 25. svibnja 1999.
   o uvjetima za provođenje internih istraga u vezi sa sprečavanjem prijevara, korupcije i svih nezakonitih aktivnosti koje štete interesima Zajednice
   (1999/394/EZ, Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 207. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 121. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Poslovnik Vijeća, a posebno njegov članak 21. stavak 2.,

               (1)

               budući da Uredba (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. (1) i Uredba Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 od 25. svibnja 1999. (2) o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) propisuju da Ured pokreće i provodi administrativne istrage unutar institucija, tijela, ureda i agencija osnovanih na temelju Ugovora o EZ-u ili Euratomu;

               (2)

               budući da odgovornost Europskog ureda za borbu protiv prijevara kako je utvrđena od strane Komisije nadilazi zaštitu financijskih interesa i uključuje sve aktivnosti Ureda koje se odnose na potrebu zaštite interesa Zajednice od nepravilnosti koje mogu dovesti do upravnih ili kaznenih postupaka;

               (3)

               budući da bi djelokrug borbe protiv prijevara trebalo proširiti, a njezinu učinkovitost poboljšati korištenjem postojećeg stručnog znanja u području administrativnih istraga;

               (4)

               budući da bi stoga na temelju svoje administrativne autonomije sve institucije, tijela, uredi i agencije trebali povjeriti Uredu zadaću provedbe internih administrativnih istraga s ciljem rasvjetljavanja ozbiljnih situacija vezanih uz obavljanje profesionalnih dužnosti koje mogu predstavljati nepoštivanje obveza dužnosnika i službenika Zajednica kako je navedeno u članku 11., članku 12. stavcima 2. i 3., člancima 13., 14., 16. i članku 17. prvom stavku Pravilnika o osoblju za dužnosnike i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europskih zajednica (dalje u tekstu „Pravilnik o osoblju”), koje štete interesima tih Zajednica i koje bi mogle dovesti do stegovnih ili, u primjerenim slučajevima, kaznenih postupaka, ili teške povrede radne dužnosti, kako je navedeno u članku 22. Pravilnika o osoblju, ili propusta u ispunjavanju analognih obveza članova, voditelja ili članova osoblja institucija, tijela, ureda i agencija Zajednica koji ne podliježu Pravilnicima o osoblju ili neizvršavanje obveza propisanih pravom Zajednice za članove Vijeća i njegovih tijela u kontekstu profesionalnih obveza koje obavljaju u tom svojstvu;

               (5)

               budući da bi takve istrage trebalo obavljati pod istim uvjetima u svim institucijama, tijelima, uredima i agencijama Zajednice; budući da dodjela tih zadaća Uredu ne bi trebala utjecati na odgovornosti samih institucija, tijela, ureda ili agencija te ne bi smjela ni na koji način umanjiti pravnu zaštitu dotičnih osoba;

               (6)

               budući da bi do izmjene Pravilnika o osoblju trebalo utvrditi konkretne mjere kojima će se odrediti kako članovi institucija i tijela, voditelji ureda i agencija te dužnosnici i službenici institucija, tijela, ureda i agencija trebaju surađivati radi neometanog obavljanja internih istraga;

               (7)

               budući da se Uredbom (EZ) br. 1073/1999 i Uredbom (Euratom) br. 1074/1999 u članku 4. stavku 6. propisuje da svaka institucija, tijelo, ured i agencija trebaju usvojiti odluku koja sadržava pravila o dužnostima članova, voditelja, službenika i ostalih djelatnika u institucijama, tijelima, uredima i agencijama da surađuju i pružaju informacije djelatnicima Ureda, o postupcima koje trebaju poštivati djelatnici Ureda prilikom provođenja internih istraga i o jamčenju prava osoba koje su predmet internih istraga;

               (8)

               budući da se Međuinstitucionalnim sporazumom od 25. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije Europske zajednice o internim istragama Europskog ureda za borbu protiv prijevare (OLAF) (3) traži od institucija potpisnica te institucija, tijela, ureda i agencija koje pristupaju Sporazumu usvajanje interne odluke u skladu s modelom priloženim uz Sporazum i postupanje po tom modelu, osim kada je to odstupanje zbog njihovih potreba tehnički neophodno;

               (9)

               budući da nema posebnih zahtjeva zbog kojih bi bilo tehnički neophodno odstupati od modela odluke u vezi s dužnosnicima i ostalim službenicima Glavnog tajništva Vijeća (dalje u tekstu „Glavno tajništvo”);

               (10)

               budući da bi Vijeće trebalo prenijeti na Ured zadaću poduzimanja administrativnih ispitivanja u svrhu istraživanja ozbiljnih situacija koje mogu dovesti do neispunjenja obveza koje proizlaze iz prava Zajednice o osobama koje su članovi Vijeća i njegovih tijela; budući da međutim treba uzeti u obzir činjenicu da, za razliku od članova drugih institucija, članovi Vijeća i njegovih tijela obavljaju važne nacionalne funkcije i da u njihovom obavljanju još uvijek podliježu nacionalnom pravu, budući da stoga primjenu ove Odluke treba ograničiti na profesionalne aktivnosti takvih osoba poduzete u svojstvu članova institucije ili njezinih tijela;

               (11)

               budući da Ured nema sudskih ovlasti te provodi samo administrativne istrage; budući da takve istrage treba provoditi u potpunosti u skladu s odredbama Ugovora o osnivanju Europskih zajednica, posebno Protokola o privilegijama i imunitetima, njihovih provedbenih propisa te Pravilnika o osoblju;

               (12)

               budući da takve istrage treba provoditi u skladu s uvjetima i okolnostima utvrđenima propisima Europske zajednice i Europske zajednice za atomsku energiju; budući da ti propisi ne prenose na Ured prava pristupa zgradama koje nastanjuju države članice, posebno njihova stalna predstavništva;

               (13)

               budući da je interna odluka propisana Međuinstitucionalnim sporazumom strogo ograničena na definiranje dužnosti suradnje s Uredom i davanje informacija istome, dužnosti Sigurnosnog ureda u ispomoći radnicima Ureda i uzajamne dužnosti Ureda da obavijesti osobe protiv kojih su izneseni iskazi kao rezultat jedne od njegovih istraga,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Obveza suradnje s Uredom
   Glavni tajnik, službe te svi dužnosnici ili službenici Glavnog tajništva imaju obvezu pune suradnje sa zaposlenicima Ureda te pružanja pomoći potrebne za istragu. Imajući u vidu taj cilj, zaposlenicima Ureda daju se sve korisne informacije i pojašnjenja.
   Ne dovodeći u pitanje relevantne odredbe Ugovora o osnivanju Europskih zajednica, a posebno Protokol o povlasticama i imunitetima, kao ni tekstove donesene radi njihove provedbe, članovi Vijeća i njegovih tijela u potpunosti surađuju s Uredom.
   Članak 2.
   Dužnost davanja informacija
   Svi dužnosnici ili službenici Glavnog tajništva koji imaju saznanja o dokazima na temelju kojih se može pretpostaviti postojanje mogućih slučajeva prijevare, korupcije ili nekih drugih nezakonitih aktivnosti štetnih interesima Zajednica, ili ozbiljnih situacija koje se odnose na obavljanje profesionalnih dužnosti koje može predstavljati nepridržavanje obveza dužnosnika ili službenika Zajednica što može dovesti do stegovnih ili, u odgovarajućim slučajevima, do kaznenih postupaka, ili nepridržavanja obveza koje proizlaze iz zakonodavstva Zajednice o članovima Vijeća i njegovih tijela u kontekstu dužnosti koje obavljaju u tom svojstvu, ako je takvo nepridržavanje štetno interesima Zajednice, moraju odmah bez odgode obavijestiti svojeg voditelja službe ili glavnog direktora ili, ako se smatra korisnim, glavnog tajnika ili izravno Ured.
   Glavni tajnik, glavni direktori i voditelji službi Glavnog tajništva bez odgode prenose Uredu sve dokaze s kojima su upoznati, a na temelju kojih se može pretpostaviti postojanje nepravilnosti iz prvog stavka.
   Prema dužnosnicima ili službenicima Glavnog tajništva ne smije se ni na koji način postupati na nepravedan ili diskriminirajući način zbog davanja informacija iz prvog i drugog stavka.
   Članovi Vijeća i stalni predstavnici koji dođu do saznanja o činjenicama iz prvog stavka obavještavaju predsjednika Vijeća ili, ako to smatraju korisnim, izravno Ured. Izaslanici država članica koji dođu do saznanja o činjenicama navedenim u stavku 1. izvješćuju stalnog predstavnika svoje države članice.
   Članak 3.
   Pomoć sigurnosnog ureda
   Na zahtjev ravnatelja Ureda, sigurnosni ured Glavnog tajništva pomaže Uredu u praktičnoj provedbi istraga.
   Članak 4.
   Obavješćivanje zainteresiranih strana
   Kada se pojavi mogućnost osobne uključenosti člana Vijeća ili nekog od njegovih tijela ili nekog dužnosnika ili službenika Glavnog tajništva, zainteresirana strana se o tome bez odlaganja obavješćuje, ako to ne ugrožava istragu. U svakom slučaju, zaključci koji se poimence odnose na jednu od tih osoba ne mogu se sastaviti po završetku istrage bez da je zainteresiranoj strani omogućeno da iznese svoja stajališta o svim činjenicama koje se na nju odnose.
   U slučajevima koji zahtijevaju zadržavanje potpune tajnosti za potrebe istrage i koji zahtijevaju uporabu istražnih radnji koje potpadaju pod nadležnost nacionalnih sudskih tijela, ispunjavanje obveze pozivanja zainteresirane osobe da iznese svoje mišljenje može se odgoditi u dogovoru s predsjednikom Vijeća odnosno glavnim tajnikom.
   Članak 5.
   Obavijest o okončanju istrage bez poduzimanja daljnjih mjera
   Ako se nakon interne istrage ne može dokazati utemeljenost optužbi protiv okrivljene osobe, interna istraga o njoj se zaključuje bez poduzimanja daljnjih mjera, odlukom ravnatelja Ureda koji o tome u pisanom obliku obavještava zainteresiranu stranu.
   Članak 6.
   Ukidanje imuniteta
   Svaki zahtjev nacionalnog policijskog ili sudskog tijela u vezi s ukidanjem imuniteta od sudskih postupaka nekog od dužnosnika ili službenika Glavnog tajništva u mogućim slučajevima prijevare, korupcije ili bilo koje druge nezakonite aktivnosti, prenosi se direktoru Ureda radi davanja mišljenja. Ako se zahtjev za ukidanje imuniteta odnosi na člana Vijeća ili jednog od njegovih tijela, o tome se obavještava Ured.
   Članak 7.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu 1. lipnja 1999.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. svibnja 1999.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         H. EICHEL

      (1)  SL L 136, 31.5.1999., str. 1.

      (2)  SL L 136, 31.5.1999., str. 8.

      (3)  SL L 136, 31.5.1999., str. 15.


title: 2005/75/EZ: Odluka Vijeća od 26. travnja 2004. o pristupanju Zajednice Konvenciji o očuvanju i gospodarenju vrlo migratornim ribljim stokovima u zapadnom i srednjem Pacifiku

text:
               04/Sv. 010

               HR

               Službeni list Europske unije

               40

         32005D0075

               L 032/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.04.2004.

         ODLUKA VIJEĆA
   od 26. travnja 2004.
   o pristupanju Zajednice Konvenciji o očuvanju i gospodarenju vrlo migratornim ribljim stokovima u zapadnom i srednjem Pacifiku
   (2005/75/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37. u vezi s prvom rečenicom prvoga podstavka članka 300. stavka 2. i drugoga podstavka članka 300. stavka 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Komisija je nadležna za usvajanje mjera očuvanja i gospodarenja ribolovnim resursima i za sklapanje sporazuma s drugim zemljama i međunarodnim organizacijama.

               (2)

               Zajednica je ugovorna stranka Konvencije UN-a o pravu mora, koja zahtijeva suradnju svih članova međunarodne zajednice u očuvanju i gospodarenju morskim biološkim resursima.

               (3)

               Zajednica je potpisala Sporazum o provedbi odredaba Konvencije UN-a o pravu mora od 10. prosinca 1982. koji se odnosi na očuvanje i gospodarenje raspršenim ribljim stokovima i vrlo migratornim ribljim stokovima (2) (Sporazum UN-a o ribljem stoku iz 1995.).

               (4)

               Konvencija o očuvanju i gospodarenju vrlo migratornim ribljim stokovima u zapadnom i srednjem Pacifiku dana je na potpisivanje na sedmom zasjedanju Multilateralne konferencije na visokoj razini održanoj u Honoluluu 5. rujna 2000.

               (5)

               Konvencija je otvorena pristupanju Zajednice u skladu s odredbama njezinog članka 35.

               (6)

               Konvencija nastoji osigurati, putem učinkovitoga gospodarenja, dugoročno očuvanje i održivo korištenje migratornog ribljeg stoka u zapadnom i srednjem Pacifiku u skladu s Konvencijom UN-a o pravu mora i Sporazumom UN-a o ribljem stoku iz 1995.

               (7)

               Ribari Zajednice djeluju unutar područja Konvencije. Time je u interesu Zajednice da postane puni član regionalnih organizacija za ribarstvo koje će se osnovati na temelju Konvencije u skladu s njezinim obvezama prema međunarodnom pravu mora. Zajednica bi stoga trebala pristupiti Konvenciji,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Pristupanje Europske zajednice Konvenciji o očuvanju i gospodarenju migratornim ribljim stokovima u zapadnom i srednjem Pacifiku ovime se odobrava.
   Tekst Konvencije priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ovime se predsjednik Vijeća ovlašćuje odrediti osobu (osobe) ovlaštene za polaganje instrumenta pristupanja kod vlade Novog Zelanda u skladu s člankom 35. ove Konvencije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 26. travnja 2004.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. WALSH

      (1)  Suglasnost dostavljena 1. travnja 2004. (još nije objavljena u Službenom listu).

      (2)  SL L 189, 3.7.1998., str. 16.


title: 2002/957/EZ: Odluka Vijeća od 28. studenoga 2002. o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama o izmjeni priloga Sporazumu između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla

text:
               03/Sv. 065

               HR

               Službeni list Europske unije

               35

         32002D0957

               L 333/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               28.11.2002.

         ODLUKA VIJEĆA
   od 28. studenoga 2002.
   o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama o izmjeni priloga Sporazumu između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla
   (2002/957/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 113.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   budući da:

               (1)

               Sporazum između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla je odobren Odlukom Vijeća 97/132/EZ (2).

               (2)

               Zbog razlika u sustavima certifikacije između dviju strana, strane nisu jedna drugu izvijestile o dovršetku svojih postupaka ratifikacije Sporazuma, što je predviđeno drugim podstavkom njegovog članka 18. stavka 1.

               (3)

               Stoga Sporazum nije stupio na snagu, a sve dok ne stupi na snagu Sporazum se primjenjuje privremeno kako je to dogovoreno Sporazumom u obliku razmjene pisama priloženom Odluci Vijeća 97/131/EZ od 17. prosinca 1996. o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama o privremenoj primjeni Sporazuma između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla (3).

               (4)

               Potrebne su neke izmjene priloga Sporazumu u vezi s certifikacijom i priznavanjem istovrijednosti sustava certifikacije za neku robu kako bi dvije strane mogle dovršiti svoje postupke te izvijestiti jedna drugu o tom dovršetku prije stupanja Sporazuma na snagu.

               (5)

               Dvije su strane načelno potvrdile svoj sporazum u obliku razmjene pisama kao i određivanje sanitarnih mjera koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla.

               (6)

               Potrebno je odobriti Sporazum u obliku razmjene pisama,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sporazum u obliku razmjene pisama o izmjeni priloga Sporazumu između Europske zajednice i Novog Zelanda o sanitarnim mjerama koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla ovime se odobrava u ime Zajednice.
   Tekst Sporazuma u obliku razmjene pisama, uključujući izmjene priloga Sporazumu priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjedniku Vijeća ovime se odobrava odrediti osobu ovlaštenu za potpis Sporazuma u obliku razmjene pisama koji obvezuje Zajednicu.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europskih zajednica.
   Ova Odluka proizvodi pravne učinke od dana objave.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. studenoga 2002.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         M. FISCHER BOEL

      (1)  Prijedlog od 16. rujna 2002. (još nije objavljen u Službenom listu).

      (2)  SL L 57, 26.2.1997., str. 4. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 1999/837/EZ (SL L 332, 23.12.1999., str. 1.)

      (3)  SL L 57, 26.2.1997., str. 1.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1099 od 7. srpnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana

text:
               8.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 180/4

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2015/1099
   od 7. srpnja 2015.
   o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 26. srpnja 2010. donijelo Odluku 2010/413/ZVSP (1) o mjerama ograničavanja protiv Irana.

               (2)

               Kina, Francuska, Njemačka, Ruska Federacija, Ujedinjena Kraljevina i Sjedinjene Američke Države su 24. studenoga 2013., uz potporu Visokog predstavnika Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, postigle dogovor s Iranom o Zajedničkom akcijskom planu kojim se utvrđuje pristup postizanju dugoročnog sveobuhvatnog rješenja iranskog nuklearnog pitanja. Dogovoreno je da će proces koji vodi do tog sveobuhvatnog rješenja uključivati, kao prvi korak, početne zajednički usuglašene mjere koje će poduzeti obje strane u trajanju od šest mjeseci, uz mogućnost produljenja putem uzajamne suglasnosti.

               (3)

               Vijeće je 30. lipnja 2015., Odlukom (ZVSP) 2015/1050 (2), odlučilo produljiti provedbu mjera Zajedničkog akcijskog plana do 7. srpnja 2015.

               (4)

               Kina, Francuska, Njemačka, Ruska Federacija, Ujedinjena Kraljevina i Sjedinjene Američke Države su 7. srpnja 2015., uz potporu Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, postigle dogovor s Iranom o produljenju provedbe mjera Zajedničkog akcijskog plana do 10. srpnja 2015. kako bi se omogućilo još vremena za nastavak pregovora s ciljem postizanja dogovora o Zajedničkom sveobuhvatnom akcijskom planu.

               (5)

               Suspenziju Unijinih mjera ograničavanja utvrđenih u Zajedničkom akcijskom planu trebalo bi stoga produljiti do 10. srpnja 2015. Relevantni ugovori morali bi biti izvršeni do tog datuma.

               (6)

               Odluku 2010/413/ZVSP trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članak 26.a Odluke 2010/413/ZVSP zamjenjuje se sljedećim:

      „Članak 26.a
      1.   Zabrana navedena u članku 3.a stavku 1. suspendira se do 10. srpnja 2015. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na prijevoz iranske sirove nafte.
      2.   Zabrana navedena u članku 3.a stavku 2. suspendira se do 10. srpnja 2015. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na pružanje usluga osiguranja i reosiguranja u vezi s uvozom, kupovinom ili prijevozom iranske sirove nafte.
      3.   Zabrana navedena u članku 3.b suspendira se do 10. srpnja 2015.
      4.   Zabrana navedena u članku 4.c suspendira se do 10. srpnja 2015. u onoj mjeri u kojoj se odnosi na zlato i plemenite metale.
      5.   Članak 10. stavak 3. točke (a), (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim točkama do 10. srpnja 2015.:

                  ‚(a)

                  prijenosi na temelju transakcija povezanih s hranom, zdravstvenom skrbi, medicinskom opremom ili prijenosi u poljoprivredne ili humanitarne svrhe ispod 1 000 000 EUR, kao i prijenosi povezani s osobnim doznakama ispod 400 000 EUR, izvršavaju se bez prethodnog odobrenja. O prijenosu se obavješćuje nadležno tijelo predmetne države članice ako on prelazi iznos od 10 000 EUR;

                  (b)

                  za prijenose na temelju transakcija povezanih s hranom, zdravstvenom skrbi, medicinskom opremom ili za prijenose u poljoprivredne ili humanitarne svrhe iznad 1 000 000 EUR, kao i za prijenose povezane s osobnim doznakama iznad 400 000 EUR, potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom dodijeljenom odobrenju;

                  (c)

                  za svaki drugi prijenos iznad 100 000 EUR potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom dodijeljenom odobrenju.’

            6.   Članak 10. stavak 4. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim točkama do 10. srpnja 2015.:

                  ‚(b)

                  svaki drugi prijenos ispod 400 000 EUR izvršava se bez prethodnoga odobrenja. O prijenosu se obavješćuje nadležno tijelo predmetne države članice ako on prelazi iznos od 10 000 EUR;

                  (c)

                  za svaki drugi prijenos iznad 400 000 EUR potrebno je prethodno odobrenje nadležnog tijela predmetne države članice. Odobrenje se smatra danim unutar četiri tjedna, osim ako je nadležno tijelo dotične države članice u tom roku izrazilo protivljenje. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice o svakom odbijenom odobrenju.’

            7.   Zabrane navedene u članku 18.b suspendiraju se do 10. srpnja 2015.
      8.   Zabrane navedene u članku 20. stavku 1. točkama (b) i (c) te one navedene u članku 20. stavku 2. u vezi s Ministarstvom nafte, navedenim u Prilogu II., suspendiraju se do 10. srpnja 2015., u onoj mjeri u kojoj je to potrebno za izvršenje, do 10. srpnja 2015., ugovora u uvozu ili kupnji iranskih petrokemijskih proizvoda.”

   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. srpnja 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. ASSELBORN

      (1)  Odluka Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (SL L 195, 27.7.2010., str. 39.).

      (2)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1050 od 30. lipnja 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 170, 1.7.2015., str. 2.).


title: 2004/585/EZ: Odluka Vijeća od 19. srpnja 2004. o osnivanju Regionalnih savjetodavnih vijeća u okviru zajedničke ribarstvene politike

text:
               04/Sv. 001

               HR

               Službeni list Europske unije

               16

         32004D0585

               L 256/17

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               19.07.2004.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 19. srpnja 2004.
   o osnivanju Regionalnih savjetodavnih vijeća u okviru zajedničke ribarstvene politike
   (2004/585/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 37.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
   budući da:

               (1)

               Uredbom Vijeća (EZ) br. 2371/2002 od 20. prosinca 2002. o očuvanju i održivom iskorištavanju ribolovnih resursa u okviru zajedničke ribarstvene politike (3), a naročito njenim člancima 31. i 32., predviđeni su novi oblici sudjelovanja interesnih skupina u zajedničkoj ribarstvenoj politici kroz osnivanje Regionalnih savjetodavnih vijeća.

               (2)

               Dosljedan pristup osnivanju Regionalnih savjetodavnih vijeća zahtijeva da ona odgovaraju upravnim jedinicama koje se temelje na biološkim kriterijima i da su u ograničenom broju zbog pružanja sadržajnih savjeta, i iz praktičnih razloga.

               (3)

               Budući da Regionalna savjetodavna vijeća vode organizacije interesnih skupina, svoju strukturu trebaju prilagoditi posebnim karakteristikama ribarstva i regija o kojima je riječ. Međutim, za osnivanje Regionalnih savjetodavnih vijeća potreban je opći okvir.

               (4)

               U interesu učinkovitosti potrebno je ograničiti veličinu Regionalnih savjetodavnih vijeća, osiguravajući istodobno da uključuju sve interese na koje utječe zajednička ribarstvena politika i prepoznajući prvenstvo ribarstvene interese s obzirom na učinke koje na njih imaju upravne odluke i politike.

               (5)

               S ciljem osiguravanja dosljednosti u pitanjima od zajedničkog interesa za više od jednog Regionalnog savjetodavnog vijeća, prijeko je potrebno uspostaviti veze između različitih Regionalnih savjetodavnih vijeća.

               (6)

               S obzirom na zadaće Savjetodavnog odbora za ribarstvo i akvakulturu, obnovljenog Odlukom Komisije 1999/478/EZ (4), koji je sastavljen od širokog kruga predstavnika europskih organizacija i interesa, rad Regionalnih savjetodavnih vijeća treba uskladiti s radom navedenog odbora kojem također trebaju slati svoje izvještaje.

               (7)

               S ciljem osiguravanja učinkovitog osnivanja Regionalnih savjetodavnih vijeća, prijeko je potrebno da javni fondovi doprinesu njihovim troškovima u početnoj fazi te troškovima usmenog i pismenog prevođenja.

               (8)

               Financijski referentan iznos u smislu točke 34. Međuinstitucionalnog sporazuma od 6. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i poboljšanju proračunskog postupka (5) uključen je u ovu Odluku za cjelokupno trajanje financijskih odredaba, bez utjecanja na ovlasti tijela nadležnog za proračun kako su određene Ugovorom,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „Dotična država članica” znači država članica koja ima ribolovni interes u području ribarstva obuhvaćenog Regionalnim savjetodavnim vijećima;

               2.

               „Sektor ribarstva” znači podsektor za ulov, uključujući brodovlasnike, male priobalne ribare, zaposlene ribare, organizacije za proizvodnju kao i, između ostalih, prerađivačke, trgovačke i druge tržišne organizacije i ženske mreže.

               3.

               „Druge interesne skupine” znači, između ostalog, ekološke organizacije i grupe, proizvođače akvakulture, potrošače i rekreativne ili sportske ribiče.

         Članak 2.
   Osnivanje Regionalnih savjetodavnih vijeća
   1.   Regionalno savjetodavno vijeće osniva se za svako od sljedećeg:

               (a)

               Baltičko more;

               (b)

               Sredozemno more;

               (c)

               Sjeverno more;

               (d)

               sjeverozapadne vode;

               (e)

               jugozapadne vode;

               (f)

               pelagičke resurse;

               (g)

               otvoreno more/flote duge plovidbe.

         2.   Zemljopisna područja obuhvaćena svakim Regionalnim savjetodavnim vijećem navedena su u Prilogu 1. Svako Regionalno savjetodavno vijeće može osnovati pododjele koji se bave pitanjima koja obuhvaćaju posebne ribarstvene i biološke regije.
   Članak 3.
   Postupak
   1.   Predstavnici sektora ribarstva i druge interesne skupine s interesom u jednom od Regionalnih savjetodavnih vijeća dotičnim državama članicama i Komisiji podnose zahtjev koji se tiče rada tog Regionalnog savjetodavnog vijeća. Zahtjev treba biti u skladu s ciljevima, načelima i smjernicama zajedničke ribarstvene politike, kako je navedeno u Uredbi (EZ) br. 2371/2002 i treba uključivati:

               (a)

               opis ciljeva;

               (b)

               načela djelovanja;

               (c)

               početni pravilnik;

               (d)

               procjenu proračuna;

               (e)

               privremen popis organizacija.

         2.   Dotične države članice utvrđuju je li primjena reprezentativna i u skladu s odredbama predviđenim ovom Odlukom, prema potrebi nakon razgovora sa zainteresiranim stranama, a Komisiji šalju preporuku o Regionalnim savjetodavnim vijećima, zajedničkim dogovorom.
   3.   Nakon ocjene preporuke i mogućih izmjena zahtjeva, Komisija donosi odluku što je moguće prije i u svakom slučaju teži njenom donošenju najkasnije u roku od tri mjeseca, navodeći datum od kojeg Regionalno savjetodavno vijeće počinje s radom. Odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Struktura
   1.   Svako se Regionalno savjetodavno vijeće sastoji od glavne skupštine i izvršnog odbora.
   2.   Glavna skupština se sastaje najmanje jednom godišnje da odobri godišnje izvješće i godišnji strateški plan koji sastavlja izvršni odbor.
   3.   Glavna skupština imenuje izvršni odbor od najviše 24 člana. Izvršni odbor upravlja radom Regionalnog savjetodavnog vijeća i usvaja njegove preporuke.
   Članak 5.
   Članstvo
   1.   Regionalna savjetodavna vijeća sačinjavaju predstavnici iz sektora ribarstva i drugih interesnih skupina na koje utječe zajednička ribarstvena politika.
   2.   Europske i nacionalne organizacije koje predstavljaju sektor ribarstva i druge interesne skupine mogu predložiti članove dotičnim državama članicama. Te se države članice dogovaraju o članovima glavne skupštine.
   3.   U glavnoj skupštini i izvršnom odboru dvije trećine mjesta dodjeljuju se predstavnicima sektora ribarstva, a jedna trećina predstavnicima drugih interesnih skupina na koje se odnosi zajednička ribarstvena politika.
   4.   Najmanje jedan predstavnik podsektora za ulov iz svake dotične države članice zastupljen je u izvršnom odboru.
   Članak 6.
   Sudjelovanje nečlanova
   1.   Znanstvenici iz instituta dotičnih država članica ili iz međunarodna tijela pozivaju se da sudjeluju kao stručnjaci u radu Regionalnih savjetodavnih vijeća. Može se također pozvati svaki drugi kvalificirani znanstvenik.
   2.   Komisija i nacionalne i regionalne uprave dotičnih država članica imaju pravo sudjelovanja na svim sastancima Regionalnih savjetodavnih vijeća kao aktivni promatrači.
   3.   Predstavnik Savjetodavnog odbora za ribarstvo i akvakulturu ima pravo sudjelovanja na svim sastancima Regionalnih savjetodavnih vijeća kao aktivni promatrač.
   4.   Predstavnici sektora ribarstva i drugih interesnih skupina iz trećih zemalja, uključujući predstavnike iz Regionalnih ribarstvenih organizacija koje imaju ribarstveni interes u području ribarstva obuhvaćenog nekim Regionalnim savjetodavnim vijećem, mogu se pozvati da sudjeluju u tom Regionalnom savjetodavnom vijeću kao aktivni promatrači kad se raspravlja o pitanjima koja na njih utječu.
   5.   Sastanci glavne skupštine otvoreni su za javnost. Sastanci izvršnog odbora otvoreni su za javnost osim ako, u iznimnim slučajevima, većina izvršnog odbora ne odluči drukčije.
   Članak 7.
   Funkcioniranje
   1.   Regionalna savjetodavna vijeća donose mjere potrebne za svoju organizaciju uključujući, prema potrebi, tajništvo i radne skupine.
   2.   Regionalna savjetodavna vijeća donose mjere potrebne za osiguranje transparentnosti u svim fazama postupka donošenja odluka. Preporuke koje je usvojio izvršni odbor odmah se stavljaju na raspolaganje glavnoj skupštini, Komisiji, dotičnim državama članicama i, na zahtjev, bilo kojem članu javnosti.
   3.   Članovi izvršnog odbora, gdje je god to moguće, preporuke usvajaju konsenzusom. Ako se ne može postići konsenzus, oprečna mišljenja koja su iskazali članovi bilježe se u preporukama koje je usvojila većina članova koji su prisutni i glasuju. Po primitku pismene preporuke Komisija i, prema potrebi, dotične države članice na njih odgovaraju precizno u prihvatljivom roku i najkasnije u roku od tri mjeseca.
   4.   Svako Regionalno savjetodavno vijeće konsenzusom odabire predsjedavajućeg. Predsjedavajući djeluje nepristrano.
   5.   Dotične države članice pružaju odgovarajuću podršku, uključujući logističku pomoć, kako bi olakšale funkcioniranje Regionalnih savjetodavnih vijeća.
   Članak 8.
   Usklađivanje Regionalnih savjetodavnih vijeća
   Ako je neko pitanje od zajedničkog interesa dvaju ili više Regionalnih savjetodavnih vijeća, oni usklađuju svoja stajališta s ciljem usvajanja zajedničke preporuke po tom pitanju.
   Članak 9.
   Financiranje
   1.   Regionalno savjetodavno vijeće koje je steklo pravnu osobnost može zatražiti financijsku potporu Zajednice.
   2.   Početna potpora Zajednice može se dodijeliti za operativne troškove Regionalnih savjetodavnih vijeća tijekom prvih pet godina u skladu s uvjetima navedenim u 1. dijelu Priloga II.
   3.   Potpora Zajednice može se dodijeliti za troškove usmenog i pismenog prevođenja na sastancima Regionalnih savjetodavnih vijeća, kako je navedeno u 2. dijelu Priloga II.
   4.   Referentni financijski iznos za provedbu ove akcije u razdoblju od 2004. - 2011. iznosi 7 596 000 eura. Za razdoblje nakon 31. prosinca 2006. iznos se smatra potvrđenim ako je za ovu etapu u skladu s financijskim perspektivama na snazi za razdoblje koje počinje u 2007. Godišnja proračunska sredstva odobrava tijelo nadležno za proračun u okviru granica financijske perspektive.
   Članak 10.
   Godišnje izvješće i revizija
   1.   Svako Regionalno savjetodavno vijeće šalje godišnje izvješće o svojim aktivnostima Komisiji, dotičnim državama članicama i Savjetodavnom odboru za ribarstvo i akvakulturu prije 31. ožujka godine koja slijedi nakon godine obuhvaćene izvješćem.
   2.   Komisija ili Revizorski sud mogu u bilo koje vrijeme zahtijevati da reviziju obavi ili vanjsko tijelo po njihovom izboru ili sami odjeli Komisije ili Revizorskog suda.
   3.   Svako Regionalno savjetodavno vijeće imenuje ovlaštenog revizora za razdoblje tijekom kojeg koristi fondove Zajednice.
   Članak 11.
   Pregled
   Tri godine od dana kad posljednje Regionalno savjetodavno vijeće započne s radom ili najkasnije do 30. lipnja 2007., Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o provedbi ove Odluke i o funkcioniranju Regionalnih savjetodavnih vijeća.
   Članak 12.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 19. srpnja 2004.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         C. VEERMAN

      (1)  Mišljenje od 1.4.2004. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Mišljenje od 26.2.2004. (nije objavljeno u Službenom listu).

      (3)  SL L 358, 31.12.2002., str. 59. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1242/2004 (SL L 236, 7.7.2004., str. 1.).

      (4)  SL L 187, 20.7.1999., str. 70.

      (5)  SL C 172, 18.6.1999., str. 1. Sporazum kako je zadnje izmijenjen Odlukom Europskog parlamenta i Vijeća 2003/429/EZ (SL L 147, 14.6.2003., str. 25.).
   PRILOG I.

      Regionalna savjetodavna vijeća iz članka 2.

               Naziv Regionalnog savjetodavnog vijeća

               Područja ICES-a, sektori CECAF -a (1) i Opća komisija za ribarstvo Sredozemlja

               Baltičko more

               IIIb, III c i IIId

               Sredozemno more

               Obalne vode Sredozemlja istočno od linije 5° 36′ zapadno

               Sjeverno more

               IVa, IIIa

               sjeverozapadne vode

               V (isključujući Va i samo vode EZ-a i Vb), VI, VII

               jugozapadne vode

               VIII, IX i X (vode oko Azorskih otoka) i sektori CECAF-a 34.1.1, 34.1.2, 34.2.0 (vode oko Madeire i Kanarskih otoka)

               pelagički fond (ugotica pučinka, skuša, šarun, haringa)

               Sva područja (isključujući Baltičko i Sredozemno more)

               otvoreno more/flote duge plovidbe

               Sve vode koje ne pripadaju EZ-u

      (1)  Za potrebe ove Odluke, područja ICES-a su područja kako je određeno Uredbom (EEZ) br. 3880/91 (SL L 365, 31.12.1991., str. 1.), Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.) i sektori CECAF-a kako je određeno Uredbom (EZ) br. 2597/95 (SL L 270, 13.11.1995., str. 1.). Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003.
   PRILOG II.

      Troškovi koji su nastali u Regionalnim savjetodavnim vijećima

   1.   dio

      Doprinos početnim troškovima Regionalnih savjetodavnih vijeća (RSV-a)

   Zajednica će sudjelovati u pokriću dijela operativnih troškova od godine njihove uspostave najviše pet godina. Iznos koji se dodjeljuje svakom RSV-u za operativne troškove neće premašiti 90 % njegovog operativnog proračuna i ne može premašivati 200 000 eura u prvoj godini. U sljedeće četiri godine maksimalan financijski doprinos će biti degresivan (1) i ovisit će o raspoloživom proračunu. Komisija će sa svakim RSV-om i za svaku godinu zaključiti „operativan ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava” koji će utvrditi precizne uvjete za dodjeljivanje financiranja. Samo stvarni troškovi podliježu doprinosu Zajednice koji se odobrava pod uvjetom da su dodijeljeni drugi izvori financiranja.
   Prihvatljivi troškovi obuhvaćaju troškove koji su potrebni za osiguravanje normalnog rada RSV-a i omogućavanje postizanja njihovih ciljeva.
   Prihvatljivi su sljedeći direktni troškovi:

               —

               izdaci za osoblje (trošak osoblja po danu rada na projektu),

               —

               trošak nabave nove ili rabljene opreme,

               —

               troškovi materijala i zaliha,

               —

               troškovi dostavljanja informacija članovima,

               —

               putni troškovi i troškovi smještaja stručnjaka koji sudjeluju na sastancima RSV-a (u skladu s ljestvicama ili pravilima koje odrede službe Komisije),

               —

               troškovi revizija,

               —

               sigurnosna rezerva do najviše 5 % prihvatljivih direktnih troškova.

         2.   dio

      Troškovi usmenog i pismenog prevođenja

   Komisija će sa svakim RSV-om i za svaku godinu sklopiti akcijski ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava za program do najviše 50 000 eura koji će utvrditi precizne uvjete i postupak za odobrenje financiranja.

      (1)  Prva godina: 200 000 eura (90 %), druga godina: 165 000 eura (75 %), treća godina: 132 000 eura (60 %), četvrta godina: 121 000 eura (55 %), peta godina: 110 000 eura (50 %).


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/1339 od 4. kolovoza 2016. o izmjeni i produljenju Odluke 2013/233/ZVSP o misiji Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granicama u Libiji (EUBAM Libya)

text:
               5.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 212/111

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2016/1339
   od 4. kolovoza 2016.
   o izmjeni i produljenju Odluke 2013/233/ZVSP o misiji Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granicama u Libiji (EUBAM Libya)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 28., članak 42. stavak 4. i članak 43. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 22. svibnja 2013. donijelo Odluku 2013/233/ZVSP (1) kojom se uspostavlja misija Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granicama u Libiji (EUBAM Libya).

               (2)

               Vijeće je 7. prosinca 2015. donijelo Odluku (ZSVP) 2015/2276 (2) o izmjeni i produljenju Odluke 2013/233/ZVSP do 21. veljače 2016.

               (3)

               Vijeće je 15. veljače 2016. donijelo Odluku (ZSVP) 2016/207 (3) o izmjeni i produljenju Odluke 2013/233/ZVSP za šest mjeseci, do 21. kolovoza 2016.

               (4)

               Politički i sigurnosni odbor složio se 9. lipnja 2016. da bi se misija EUBAM Libya trebala produljiti za jednu godinu.

               (5)

               Odluku 2013/233/ZVSP trebalo bi na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)

               Misija EUBAM Libya provodit će se u kontekstu stanja koje se može pogoršati i koje bi moglo ugroziti ostvarenje ciljeva vanjskog djelovanja Unije kako su utvrđeni u članku 21. Ugovora,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Odluka 2013/233/ZVSP mijenja se kako slijedi:

               1.

               U članku 13. stavku 1. dodaje se sljedeći stavak:
               „Financijski referentni iznos za pokrivanje troškova povezanih s misijom EUBAM Libya za razdoblje od 22. kolovoza 2016. do 21. kolovoza 2017. iznosi 17 000 000 EUR.”;

               4.

               U članku 16. drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
               „Primjenjuje se do 21. kolovoza 2017.”

         Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. kolovoza 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. LAJČÁK

      (1)  Odluka Vijeća 2013/233/ZVSP od 22. svibnja 2013. o misiji Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granica u Libiji (EUBAM Libya) (SL L 138, 24.5.2013., str. 15.).

      (2)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/2276 od 7. prosinca 2015. o izmjeni i produljenju Odluke 2013/233/ZVSP o misiji Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granicama u Libiji (EUBAM Libya) (SL L 322, 8.12.2015., str. 51.).

      (3)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2016/207 od 15. veljače 2016. o izmjeni Odluke 2013/233/ZVSP o misiji Europske unije za pomoć u integriranom upravljanju granicama u Libiji (EUBAM Libya) (SL L 39, 16.2.2016., str. 45.).


title: 89/579/EEZ: Odluka Vijeća od 30. listopada 1989. o izmjeni pravnih osnova odluka 87/593/EEZ, 87/594/EEZ i 87/595/EEZ

text:
               02/Sv. 022

               HR

               Službeni list Europske unije

               65

         31989D0579

               L 322/23

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               30.10.1989.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 30. listopada 1989.
   o izmjeni pravnih osnova odluka 87/593/EEZ, 87/594/EEZ i 87/595/EEZ
   (89/579/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 113.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da se s obzirom na nedavnu presudu Suda čini da je područje primjene članka 113. Ugovora vrlo široko; budući da kako bi se uzela u obzir ta sudska presuda treba prilagoditi odluke 87/593/EEZ (1) i 87/594/EEZ (2) o prihvaćanju, u ime Zajednice, Priloga E.5. odnosno Priloga F.3. Međunarodne konvencije o pojednostavljenju i usklađivanju carinskih postupaka, kao i Odluku 87/595/EEZ od 30. studenoga 1987. o prihvaćanju, u ime Zajednice, Preporuke Vijeća za carinsku suradnju od 22. svibnja 1984. o korištenju kodova za prikaz pojedinih elemenata podataka te njezina četiri priloga (3); budući da je Vijeće usvojilo druge pravne osnove za tri predmetne odluke;
   budući da odluke 87/593/EEZ, 87/594/EEZ i 87/595/EEZ treba usvojiti isključivo na pravnoj osnovi članka 113.; budući da se stoga članak 113. mora umetnuti kao pravna osnova Odluke 87/593/EEZ; budući da članke 28. i 235. treba ukloniti kao pravne osnove te tri odluke; budući da članak 43. treba ukloniti kao pravnu osnovu odluka 87/593/EEZ i 87/594/EEZ,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   U odlukama 87/593/EEZ, 87/594/EEZ i 87/595/EEZ prvo pozivanje zamjenjuje se sljedećim

      „Uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 113.,”.

   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

   Primjenjuje se od 30. studenoga 1987.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. listopada 1989.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J.-P. SOISSON

      (1)  SL L 362, 22.12.1987., str. 1.

      (2)  SL L 362, 22.12.1987., str. 8.

      (3)  SL L 362, 22.12.1987., str. 22.


title: 85/434/EEZ: Odluka Vijeća od 16. rujna 1985. o osnivanju Savjetodavnog odbora za osposobljavanje farmaceutâ

text:
               01/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               18

         31985D0434

               L 253/43

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.09.1985.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 16. rujna 1985.
   o osnivanju Savjetodavnog odbora za osposobljavanje farmaceutâ
   (85/434/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir nacrt Odluke koju je podnijela Komisija (1),
   budući da se Vijeće u svojoj Rezoluciji od 6. lipnja 1974. o uzajamnom priznavanju diploma, svjedodžbi i ostalih dokaza o formalnim kvalifikacijama (2) izjasnilo u korist osnivanja savjetodavnih odbora;
   budući da je u kontekstu uzajamnog priznavanja diploma, svjedodžbi i ostalih dokaza o formalnim kvalifikacijama u farmaciji važno osigurati usporedivo visok standard osposobljavanja;
   budući da je, radi doprinosa ostvarivanju ovog cilja, poželjno osnovati Savjetodavni odbor koji će savjetovati Komisiju,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Pri Komisiji se osniva Savjetodavni odbor za osposobljavanje farmaceutâ, dalje u tekstu „Odbor”.
   Članak 2.
   1.   Zadaća je Odbora pomoći u osiguravanju usporedivo visokog standarda osposobljavanja farmaceutâ u Zajednici.
   2.   Odbor obavlja ovaj zadatak posebice na sljedeće načine:

               —

               razmjenom sveobuhvatnih informacija o metodama osposobljavanja te sadržaju, razini i strukturi teorijske i praktične nastave u državama članicama,

               —

               raspravom i savjetovanjem s ciljem razvijanja zajedničkih pristupa standardu koji treba postići u osposobljavanju farmaceutâ i, prema potrebi, strukturi i sadržaju takva osposobljavanja,

               —

               praćenjem prilagodbe osposobljavanja farmaceutâ razvojima u farmaciji i metodama podučavanja.

         3.   Odbor priopćuje svoja mišljenja i preporuke Komisiji i državama članicama uključujući, ukoliko to ocijeni primjerenim, prijedloge za izmjene članaka koji se odnose na osposobljavanja farmaceutâ u Direktivama Vijeća 85/432/EEZ (3) i 85/433/EEZ (4).
   4.   Odbor savjetuje Komisiju o svakom drugom pitanju koje mu Komisija dostavi u vezi s osposobljavanjem farmaceutâ.
   Članak 3.
   1.   Odbor se sastoji od tri stručnjaka iz svake države članice i to:

               —

               jednog stručnjaka iz farmaceutske prakse,

               —

               jednog stručnjaka iz obrazovnih institucija u području farmaceutske znanosti,

               —

               jednog stručnjaka iz nadležnih tijela države članice.

         2.   Svaki član Odbora ima zamjenika. Zamjenici mogu nazočiti sjednicama Odbora.
   3.   Članove i zamjenike navedene u stavcima 1. i 2. biraju države članice. Članovi iz prve i druge alineje stavka 1. i njihovi zamjenici biraju se na prijedlog stručnjaka iz farmaceutske prakse i obrazovnih institucija u području farmaceutske znanosti. Tako predložene članove i njihove zamjenike Vijeće imenuje članovima Odbora.
   Članak 4.
   1.   Mandat člana Odbora traje tri godine. Po isteku tog razdoblja, članovi Odbora ostaju na dužnosti sve dok ih ne zamijene novi članovi ili se njihov mandat ne obnovi.
   2.   Mandat člana može prestati i prije isteka trogodišnjega razdoblja uslijed ostavke ili smrti člana ili ako ga zamijeni druga osoba u skladu s postupkom utvrđenim u članku 3. Takvo imenovanje traje za preostali dio mandata.
   Članak 5.
   Odbor bira predsjednika i dva potpredsjednika iz redova svojih članova. Odbor usvaja svoj poslovnik. Dnevni red sastanaka sastavlja predsjednik Odbora u savjetovanju s Komisijom.
   Članak 6.
   Odbor može osnovati radne skupine te pozvati promatrače ili stručnjake i omogućiti im da mu pomažu u vezi sa svim posebnim aspektima njegova rada.
   Članak 7.
   Poslove tajništva za Odbor obavlja Komisija.

      Sastavljeno u Luxembourgu 16. rujna 1985.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. FISCHBACH

      (1)  SL C 92, 23.4.1981., str. 2.

      (2)  SL C 98, 20.8.1974., str. 1.

      (3)  SL L 253, 24.9.1985., str. 34.

      (4)  SL L 253, 24.9.1985., str. 37.