title: 2011/263/EU: Odluka Komisije od 28. travnja 2011. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Europske unije za deterdžente za perilice posuđa (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2806)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 23

               HR

               Službeni list Europske unije

               147

         32011D0263

               L 111/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 28. travnja 2011.
   o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša Europske unije za deterdžente za perilice posuđa
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2806)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2011/263/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 66/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o znaku zaštite okoliša Europske unije (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
   nakon savjetovanja s Odborom Europske unije za znak zaštite okoliša,
   budući da:

               (1)

               Prema Uredbi (EZ) br. 66/2010 znak zaštite okoliša EU–a može se dodijeliti proizvodima sa smanjenim utjecajem na okoliš tijekom njihovog cijelog životnog ciklusa.

               (2)

               Uredba (EZ) br. 66/2010 predviđa da se posebna mjerila za znak zaštite okoliša Europske unije utvrđuju po skupinama proizvoda.

               (3)

               Odlukom Komisije 1999/427/EZ (2) utvrđena su ekološka mjerila i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju za deterdžente za perilice posuđa. Nakon preispitivanja mjerila iz te Odluke, Odlukom Komisije 2003/31/EZ (3) utvrđena su revidirana mjerila koja važe do 30. travnja 2011.

               (4)

               Ta su mjerila dodatno preispitana u svjetlu tehnološkog razvoja. Preispitivanjem je utvrđeno da je nužno izmijeniti definiciju skupine proizvoda radi uključivanja nove podskupine proizvoda i utvrđivanja novih mjerila. Ta nova mjerila i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju trebaju vrijediti 4 godine od dana donošenja ove odluke.

               (5)

               Stoga bi radi jasnoće trebalo zamijeniti Odluku 2003/31/EZ.

               (6)

               Proizvođačima za čije je proizvode dodijeljen znak zaštite okoliša za deterdžente za perilice posuđa na temelju mjerila iz Odluke 2003/31/EZ trebalo bi osigurati prijelazno razdoblje, kako bi imali dovoljno vremena svoje proizvode prilagoditi revidiranim mjerilima i zahtjevima. Proizvođačima bi također trebalo dopustiti da podnose zahtjeve na temelju mjerila iz Odluke 2003/31/EZ ili mjerila iz ove odluke do isteka važenja te odluke.

               (7)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora koji je osnovan u skladu s člankom 16. Uredbe (EZ) br. 66/2010,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Skupina proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” obuhvaća sve deterdžente za perilice posuđa i proizvode za ispiranje u praškastom, tekućem ili nekom drugom obliku, koji su namijenjeni prodaji i uporabi isključivo u automatskim kućanskim perilicama i automatskim perilicama za profesionalnu uporabu koje su s obzirom na veličinu i uporabu aparata slične kućanskim perilicama.
   Članak 2.
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
   „Tvar” znači kemijski element i njegovi spojevi u prirodnom stanju ili dobiveni bilo kojim proizvodnim procesom, uključujući svaki dodatak potreban za očuvanje stabilnosti proizvoda kao i svako onečišćenje koje nastaje tijekom procesa, osim otapala koje se može odijeliti, a da ne utječe na stabilnost tvari ili promjene njezinoga sastava.
   Članak 3.
   Za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a prema Uredbi (EZ) br. 66/2010 artikl deterdžent za perilice posuđa mora pripadati skupini proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” prema definiciji iz članka 1. i mora ispunjavati mjerila određene u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 4.
   Mjerila za skupinu proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” kao i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju vrijede 4 godine od dana donošenja ove odluke.
   Članak 5.
   Za administrativne potrebe skupini proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” dodjeljuje se brojčana oznaka „015”.
   Članak 6.
   Odluka 2003/31/EZ stavlja se izvan snage.
   Članak 7.
   1.   Odstupajući od članka 6., zahtjevi za znak zaštite okoliša EU-a za proizvode koji pripadaju skupini proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” koji su podneseni prije dana donošenja ove Odluke ocjenjuju se u skladu s uvjetima iz Odluke 2003/31/EZ.
   2.   Zahtjevi za znak zaštite okoliša Europske unije za proizvode koji pripadaju skupini proizvoda „deterdženti za perilice posuđa” podneseni od dana donošenja ove Odluke, ali najkasnije do 30. travnja 2011. mogu se temeljiti ili na mjerilima iz Odluke 2003/31/EZ ili na mjerilima iz ove Odluke.
   Ti se zahtjevi ocjenjuju u skladu s mjerilima na kojima se temelje.
   3.   Ako se znak zaštite okoliša dodjeljuje na temelju zahtjeva koji je ocijenjen u skladu s mjerilima iz Odluke 2003/31/EZ, taj se znak zaštite okoliša može koristiti 12 mjeseci od dana donošenja ove Odluke.
   Članak 8.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. travnja 2011.

            Za Komisiju

         Janez POTOČNIK

            Član Komisije

      (1)  SL L 27, 30.1.2010., str. 1.

      (2)  SL L 167, 2.7.1999., str. 38.

      (3)  SL L 9, 15.1.2003., str. 11.
   PRILOG

      OKVIR

      Ciljevi mjerila

   Mjerila su posebno usmjerena na promicanje proizvoda koji imaju smanjeni utjecaj na vodne ekosustave, sadrže ograničenu količinu opasnih tvari i čija je učinkovitost ispitana.

      MJERILA

   Ovi mjerila obuhvaćaju sljedeća područja:

               1.

               Ukupne kemikalije.

               2.

               Isključene ili ograničene tvari ili smjese.

               3.

               Toksičnost za vodene organizme: kritični volumen razrjeđenja.

               4.

               Biološka razgradljivost organskih tvari.

               5.

               Učinkovitost pranja.

               6.

               Zahtjevi za ambalažu.

               7.

               Informacije za potrošače.

               8.

               Podaci na znaku zaštite okoliša EU-a.

         1.   Ocjenjivanje i verifikacija

   (a)   Zahtjevi

   Za svako mjerilo navode se posebni zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju.
   Ako se od podnositelja zahtjeva traži da dostavi izjave” dokumentaciju, analize, izvješća o ispitivanju, ili druge dokaze o ispunjavanju mjerila, podrazumijeva se da takve isprave mogu izdati podnositelj zahtjeva i/ili njegov dobavljač ili više njih i/ili njihov dobavljač ili više njih itd., ovisno o slučaju.
   Ako je moguće, ispitivanja trebaju provesti laboratoriji koji ispunjavaju opće zahtjeve norme EN ISO 17025 ili istovrijedne norme.
   Ako je potrebno, mogu se koristiti druge ispitne metode osim onih koje su navedene za svaki mjerilo ako njihovu istovrijednost prihvati nadležno tijelo koje ocjenjuje zahtjev.
   Dodatak I. poziva se na bazu podataka o sastojcima deterdženata (DID lista) koja sadrži sastojke koji se najčešće upotrebljavaju u formulacijama deterdženata. Ona se koristi za dobivanje podataka za izračun kritičnog volumena razrjeđenja (Critical Dilution Volume, CDV) i za procjenu biološke razgradljivosti sastojaka. Za tvari koje nisu na DID listi dane su smjernice kako izračunati ili ekstrapolirati odgovarajuće podatke. Najnovija verzija DID liste dostupna je na mrežnoj stranici znaka zaštite okoliša Europske unije ili na mrežnim stranicama pojedinih nadležnih tijela.
   Ako je potrebno, nadležna tijela mogu zahtijevati popratnu dokumentaciju i provoditi neovisne verifikacije.
   (b)   Gornje granice mjerenja

   Sastavni dijelovi čija koncentracija prelazi 0,010 % masenog udjela pripravka moraju ispunjavati ekološka mjerila.
   Konzervansi, sredstva za bojenje i miris moraju ispunjavati mjerila bez obzira na njihovu koncentraciju, osim mjerila 2(b) o sadržaju opasnih tvari i smjesa.
   Dodane tvari definiraju se kao sve tvari u proizvodu uključujući dodatke (npr. konzervansi ili stabilizatori) u sastojcima. Nečistoće koje nastaju pri proizvodnji sirovina i čija koncentracija iznosi > 0,010 % masenog udjela u konačnom sastavu, također moraju ispunjavati mjerila.
   Ako proizvod sadrži vodotopivu foliju koja se ne odstranjuje prije pranja, ta se folija u svim zahtjevima smatra sastavnim dijelom proizvoda.
   2.   Funkcionalna jedinica

   Funkcionalna jedinica je količina proizvoda potrebna za pranje postava stola za 12 osoba standardne uprljanosti (kako je definirano normama DIN ili ISO).
   3.   Referentna doza

   Doza koju proizvođač preporuča potrošačima za pranje uobičajeno uprljanog posuđa i postava stola za 12 osoba uzima se kao referentna doza u standardnim uvjetima, kako je utvrđeno ispitivanjem učinkovitosti pranja IKW iz mjerila 5.
   Zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju (2) Funkcionalne jedinice i (3) Referentne doze: Nadležnom tijelu se dostavlja puni sastav proizvoda u kojem se navodi trgovački naziv, kemijski naziv, CAS broj, DID broj (1), količinu dodanih tvari s vodom i bez vode te funkcija svih dodanih sastojaka (neovisno o koncentraciji) u proizvodu. Nadležnom se tijelu dostavlja uzorak simbola s preporučenim dozama.
   U skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (2) nadležnom tijelu se dostavljaju sigurnosno-tehnički listovi za svaki sastojak.
   DID lista dostupan je na internetskoj stranici znaka zaštite okoliša EU-a: http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/ecolabelled_products/ categories/did_list_en.htm

      MJERILA ZA ZNAK ZAŠTITE OKOLIŠA EUROPSKE UNIJE

      Mjerilo 1. –   Ukupne kemikalije

   Ukupne kemikalije (TC) su preporučena doza izražena u g/ciklus pranja bez udjela vode.
   Iznos ukupnih kemikalija ne smije prelaziti sljedeće vrijednosti:

               (a)

               jednofunkcijski deterdženti za strojno pranje posuđa: TCmax = 20,0 g/ciklus pranja,

               (b)

               višefunkcijski deterdženti za strojno pranje posuđa: TCmax = 22,0 g/ciklus pranja.

         Pri izračunu CDV, aNBO i anNBO koristi se doza sredstva za ispiranje od 3 ml.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Izračun TC-a za proizvod. Za tekuće proizvode navodi se gustoća (g/ml).

      Mjerilo 2. –   Isključene ili ograničene tvari ili smjese

   (a)   Posebni isključeni sastojci

   Proizvod ne smije sadržavati sljedeće sastojke, bilo kao dio sastava ili kao dio bilo kojeg pripravka uključenog u sastav:

               —

               fosfati,

               —

               DTPA (dietilentriamin pentaoctena kiselina),

               —

               perborati,

               —

               reaktivni spojevi klora,

               —

               EDTA (etilenediamin tetraacetat),

               —

               nitromošusi i policiklični mošusi.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva dostavlja popunjenu i potpisanu izjavu o usklađenosti.
   (b)   Opasne tvari i smjese

   U skladu s člankom 6. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 66/2010 o znaku zaštite okoliša EU–a proizvod ili njegovi dijelovi ne smiju sadržavati tvari ili smjese koje ispunjavaju kriterije za razvrstavanje u niže navedene razrede ili kategorije opasnosti u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 niti tvari iz članka 57. Uredbe (EZ) br. 1907/2006.
   Popis oznaka upozorenja:

               Oznaka upozorenja prema GHS-u (3)

               Oznaka upozorenja EU (4)

               H300 Smrtonosno ako se proguta

               R28

               H301 Otrovno ako se proguta

               R25

               H304 Može biti smrtonosno ako se proguta i unese u dišni sustav

               R65

               H310 Smrtonosno u dodiru s kožom

               R27

               H311 Otrovno u dodiru s kožom

               R24

               H330 Smrtonosno ako se udiše

               R23/26

               H331 Otrovno ako se udiše

               R23

               H340 Može izazvati genetska oštećenja

               R46

               H341 Sumnja na moguća genetska oštećenja

               R68

               H350 Može uzrokovati rak

               R45

               H350i Može uzrokovati rak ako se udiše

               R49

               H351 Sumnja na moguće uzrokovanje raka

               R40

               H360F Može štetno djelovati na plodnost

               R60

               H360D Može naškoditi nerođenom djetetu

               R61

               H360FD Može štetno djelovati na plodnost. Može naškoditi nerođenom djetetu

               R60/61/60–61

               H360Fd Može štetno djelovati na plodnost. Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete

               R60/63

               H360Df Može naškoditi nerođenom djetetu. Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost

               R61/62

               H361f Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost

               R62

               H361d Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete

               R63

               H361fd Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost. Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete

               R62–63

               H362 Može štetno djelovati na djecu koja se hrane majčinim mlijekom

               R64

               H370 Uzrokuje oštećenje organa

               R39/23/24/25/26/27/28

               H371 Može uzrokovati oštećenje organa

               R68/20/21/22

               H372 Uzrokuje oštećenje organa tijekom produljene ili ponavljane izloženosti

               R48/25/24/23

               H373 Može uzrokovati oštećenje organa tijekom produljene ili ponavljane izloženosti

               R48/20/21/22

               H400 Vrlo otrovno za vodeni okoliš

               R50

               H410 Vrlo otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R50–53

               H411 Otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R51–53

               H412 Štetno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R52–53

               H413 Može uzrokovati dugotrajne štetne učinke na vodeni okoliš

               R53

               EUH059 Opasno za ozonski sloj

               R59

               EUH029 U dodiru s vodom oslobađa otrovni plin

               R29

               EUH031 U dodiru s kiselinama oslobađa otrovni plin

               R31

               EUH032 U dodiru s kiselinama oslobađa vrlo otrovni plin

               R32

               EUH070 Otrovno u dodiru s očima

               R39–41

               Tvari koje uzrokuju preosjetljivost

               H334 Ako se udiše može izazvati simptome alergije ili astme ili poteškoće s disanjem

               R42

               H317 Može izazvati alergijsku reakciju na koži

               R43

         Mjerilo se primjenjuje na sve sastojke koji su prisutni u koncentracijama ≥ 0,010 %, uključujući konzervanse, bojila i mirise.
   Uporaba tvari ili smjesa koje prilikom obrade promijene svoja obilježja (npr. nisu više bioraspoložive, promijene kemijski sastav) u tolikoj mjeri da se identificirana opasnost više ne primjenjuje, izuzima se od gornjeg zahtjeva.
   Odstupanja: sljedeće tvari ili smjese se posebno izuzimaju od ovog zahtjeva:

               Površinski aktivne tvari (tenzidi)
               u koncentracijama < 25 % u proizvodu

               H400 Vrlo otrovno za vodeni okoliš

               R50

               Biocidi koji se koriste za konzerviranje (5)

               H410 Vrlo otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R50–53

               H411 Otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R51–53

               Mirisi

               H412 Štetno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima

               R52–53

               Biocidi koji se koriste za konzerviranje (5)

               Enzimi (6)

               H334 Može uzrokovati alergiju ili simptome astme ili teškoće u disanju ako se udiše

               R42

               Enzimi (6)

               H317 Može izazvati alergijsku reakciju na koži

               R43

               NTA kao nečistoća u MGDA i GLDA (7)

               H351 Sumnja na moguće uzrokovanje raka

               R40

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva nadležnom tijelu dostavlja točan sastav proizvoda. Podnositelj zahtjeva također dostavlja izjavu o usklađenosti s ovim mjerilom, zajedno s pripadajućom dokumentacijom kao što su izjave o sukladnosti koje su potpisali dobavljači materijala i preslike odgovarajućih sigurnosno–tehničkih listova za tvari ili smjese.
   (c)   Tvari navedene u skladu s člankom 59. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006

   Odstupanje od izuzeća iz članka 6. stavka 6. Uredbe (EZ) br. 66/2010 ne smije se dozvoliti za tvari određene kao tvari koje uzrokuju vrlo visoku zabrinutost i uključene na popis iz članka 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 koje su u smjesama prisutne u koncentracijama većim od 0,010 %.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Popis tvari određenih kao tvari koje uzrokuju vrlo visoku zabrinutost i uključene na popis potencijalnih tvari u skladu s člankom 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 možete pogledati na sljedećoj internetskoj stranici: http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.asp
   Uputa na popis se navodi na dan podnošenja zahtjeva. Podnositelj zahtjeva nadležnom tijelu dostavlja točan sastav proizvoda. Podnositelj zahtjeva također dostavlja izjavu o usklađenosti s ovim mjerilom, zajedno s pripadajućom dokumentacijom kao što su izjave o sukladnosti koje su potpisali dobavljači materijala i preslike odgovarajućih sigurnosno-tehničkih listova za tvari ili smjese.
   (d)   Posebni ograničeni sastojci – mirisi

   Svi sastojci koji se kao mirisi dodaju proizvodu, proizvode se i njima se rukuje u skladu s kodeksom prakse Međunarodnog udruženja za mirise (IFRA). Kodeks je dostupan na internetskoj stranici IFRA-e: http://www.ifraorg.org.
   Proizvođač mora slijediti preporuke iz norme IFRA–e u pogledu zabrane, ograničene uporabe i određene čistoće materijala.
   Mirisne tvari za koje je u skladu s Uredbom (EZ) br. 648/2004 Europskog parlamenta i Vijeća o deterdžentima (Prilog VII.) potrebno dati izjavu i koje nisu već isključene na temelju mjerila 2b. te (druge) mirisne tvari s oznakom H317/R43 (Može izazvati alergijsku reakciju na koži) i/ili H334/R42 (Može uzrokovati alergiju ili simptome astme ili teškoće u disanju ako se udiše) ne smiju biti prisutne u količinama ≥ 0,010 % (≥ 100 ppm) po tvari.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva dostavlja potpisanu izjavu o usklađenosti u kojoj je navedena količina mirisnih tvari u proizvodu. Podnositelj zahtjeva također dostavlja izjavu proizvođača mirisnih tvari u kojoj je naveden sadržaj svake tvari u mirisima koji se nalaze na popisu u dijelu I. Priloga III. Direktive Vijeća 76/768/EEZ kao i sadržaj (drugih) tvari kojima je dodijeljen znak rizika H317/R43 i/ili H334/R42.
   (e)   Biocidi

               i.

               Proizvod smije sadržavati biocide isključivo radi konzerviranja proizvoda i to u dozi koja odgovara isključivo toj namjeni. To se ne odnosi na površinski aktivne tvari koje također mogu imati biocidna svojstva.

                  Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva za sve dodane konzervanse dostavlja preslike sigurnosno-tehničkih listova, zajedno s podacima o njihovoj točnoj koncentraciji u proizvodu. Proizvođač ili dobavljač konzervansa daje podatke o dozama koje su potrebne za konzerviranje proizvoda (npr. rezultati ‚challenge’ testa ili istovrijednog testa).

               ii.

               Na ambalaži ili bilo kojim drugim načinima priopćavanja zabranjeno je tvrditi ili ukazivati da proizvod ima antimikrobno djelovanje.

                  Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva nadležnom tijelu dostavlja tekstove i dizajn koji se koriste na svakoj vrsti ambalaže i/ili uzorak svake različite vrste ambalaže.

      Mjerilo 3. –   Toksičnost za vodene organizme: kritični volumen razrjeđenja (CDV)

   Kritični volumen razrjeđenja proizvoda ne smije prelaziti sljedeće vrijednosti (CDVkronični):

               Vrsta proizvoda

               vrijednost za CDVkronični

               Jednofunkcijski deterdženti za strojno pranje posuđa

               25 000 l/ciklus pranja

               Višefunkcijski deterdženti za strojno pranje posuđa

               30 000 l/ciklus pranja

               Sredstvo za ispiranje

               10 000 l/ciklus pranja

         Toksičnost kritičnog volumena razrjeđenja (CDVkronični) izračunava se za sve sastojke i. u proizvodu pomoću sljedeće jednadžbe:

   gdje je:

               težina(i)

               =

               težina sastojka po preporučenoj dozi,

               DF

               =

               faktor razgradnje,

               TF

               =

               faktor kronične toksičnosti tvari kako je navedeno u DID listi.

         Konzervansi, bojila i mirisi prisutni u proizvodu moraju se, također, uključiti u izračun CDV–a čak i ako je njihova koncentracija niža od 0,010 % (100 ppm).

      Ocjenjivanje i verifikacija: Izračun CDVkronični za proizvod. Na mrežnoj stranici znaka zaštite okoliša Europske unije dostupan je tablični kalkulator za izračun vrijednosti CDV–a.
   Vrijednosti parametara DF i TF moraju biti kako su navedene u bazi podataka o sastojcima deterdženata (DID lista). Ako se tvar ne nalazi na DID listi, parametri se izračunavaju korištenjem smjernica u dijelu B. DID liste i prilaganjem pripadajuće dokumentacije.

      Mjerilo 4. –   Biološka razgradljivost organskih tvari

   Sadržaj organskih tvari u proizvodu koje nisu aerobno biološki razgradive (nisu lako biološki razgradive) (aNBO) i/ili koje nisu anaerobno biološki razgradive (anNBO) ne smije prelaziti sljedeće vrijednosti:

               Vrsta proizvoda

               aNBO

               anNBO

               Deterdženti za strojno pranje posuđa

               1,0 g/ciklus pranja

               5,50 g/ciklus pranja

               Sredstvo za ispiranje

               0,15 g/ciklus pranja

               0,50 g/ciklus pranja

      Ocjenjivanje i verifikacija: Izračun aNBO i anNBO za proizvod. Proračunska tablica za izračun vrijednosti aNBO i anNBO dostupna je na mrežnoj stranici znaka zaštite okoliša EU-a.
   Referentni dokument je DID lista. Za sastojke koji se ne nalaze na DID listi dostavljaju se odgovarajući podaci iz literature ili iz drugih izvora, ili odgovarajući rezultati ispitivanja koji pokazuju da su ti sastojci aerobno i anaerobno biološki razgradivi. Vidjeti Dodatak I.
   Tetraacetil etilendiamin (TAED) se treba smatrati anaerobno biološki razgradivim sastojkom.

      Mjerilo 5. –   Učinkovitost pranja (prikladnost za uporabu)

   Proizvod mora imati zadovoljavajuću učinkovitost pranja pri preporučenoj dozi u skladu sa standardnim testom koji je razvio IKW ili s normom EN 50242, izmijenjenom kako slijedi.
   Ispitivanja se provode na 55 °C ili na nižoj temperaturi ako se tvrdi da je proizvod učinkovit na toj temperaturi.
   Pri podnošenju zahtjeva za sredstva za ispiranje u kombinaciji s deterdžentima za strojno pranje posuđa u ispitivanju se koristi sredstvo za ispiranje umjesto referentnog sredstva za ispiranje.
   Kod višefunkcijskih proizvoda podnositelj zahtjeva mora dostaviti dokumentaciju koja pokazuje učinak navedenih funkcija.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Izvješće o ispitivanju dostavlja se nadležnom tijelu. Može se provesti ispitivanje koje je različito od IKW ispitivanja ili prilagođena verzija norme EN 50242 ako njihovu istovrijednost prihvati nadležno tijelo koje ocjenjuje zahtjev.
   Ako se koristi norma EN 50242:2008, primjenjuju se sljedeće izmjene:

               —

               ispitivanja se provode na 55 °C ± 2 °C (ili na nižoj temperaturi ako se tvrdi da je deterdžent učinkovit na temperaturi nižoj od 55 °C) s hladnim pretpranjem bez deterdženta,

               —

               stroj koji se koristi za ispitivanje mora biti priključen na hladnu vodu i mora sadržavati postavu stola za 12 osoba s indeksom pranja između 3,35 i 3,75,

               —

               koristi se program za sušenje, ali se ocjenjuje samo čistoća posuđa,

               —

               koristi se slabo kiselo sredstvo za ispiranje u skladu s normom (formula III),

               —

               sredstvo za ispiranje mora biti postavljeno između 2 i 3,

               —

               doza deterdženta za pranje posuđa je ona koju je preporučio proizvođač,

               —

               izvode se tri pokusa uz tvrdoću vode u skladu s normom,

               —

               pokus se sastoji od pet ciklusa pranja, pri čemu se rezultat očitava nakon petog ciklusa pranja, bez čišćenja posuđa između ciklusa pranja,

               —

               rezultat mora biti bolji od ili identičan referentnom deterdžentu nakon petog ciklusa pranja,

               —

               recept za referentni deterdžent (Deterdžent B IEC 436) i sredstvo za ispiranje (formula III), vidjeti Dodatak B. u normi EN 50242:2008 (površinski aktivne tvari treba čuvati na hladnom mjestu u vodonepropusnim posudama od najviše 1 kg i treba ih upotrijebiti u roku od tri mjeseca).

         Ako su sredstvo za ispiranje i sol dio višefunkcijskog proizvoda njihov se učinak mora dokumentirati ispitivanjem.
   Podnositelj zahtjeva mora dokumentirati učinak drugih funkcija u višefunkcijskim deterdžentima.

      Mjerilo 6. –   Zahtjevi za ambalažu

   (a)   Primarna ambalaža po funkcionalnoj jedinici

   Primarna ambalaža ne smije prelaziti 2,0 grama po ciklusu pranja.
   (b)   Kartonska ambalaža

   Primarna kartonska ambalaža mora imati ≥ 80 % recikliranog materijala.
   (c)   Označivanje plastične ambalaže

   Kako bi se omogućila identifikacija različitih dijelova ambalaže u svrhu recikliranja, plastični dijelovi u primarnoj ambalaži moraju biti označeni u skladu s DIN 6120, dio 2., ili ednakovrijednom normom. Poklopci i sisaljke se izuzimaju od ovog zahtjeva.
   (d)   Plastična ambalaža

   U plastičnoj se ambalaži mogu koristiti samo oni ftalati čiji je rizik bio procijenjen u trenutku podnošenja zahtjeva i koji nisu razvrstani u skladu s mjerilom 2(b).

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva nadležnom tijelu dostavlja izračun količine primarne ambalaže i izjavu u vezi s postotkom recikliranog materijala u kartonskoj ambalaži. Podnositelj zahtjeva dostavlja popunjenu i potpisanu izjavu o usklađenosti s mjerilom 6d.

      Mjerilo 7. –   Informacije za potrošače

   (a)   Informacije na ambalaži

   Na proizvodu ili u njemu mora biti sljedeći (ili sadržajno jednaki) tekst:

      „Ovaj deterdžent sa znakom zaštite okoliša dobro djeluje na niskim temperaturama (8). Na perilici posuđa odaberite programe za pranje na niskoj temperaturi, potpuno napunite stroj posuđem i nemojte prekoračiti preporučenu dozu. Tako će se potrošnja energije i vode svesti na minimum i smanjiti onečišćenje voda.

   (b)   Upute za doziranje

   Upute za doziranje nalaze se na ambalaži proizvoda. Navode se preporučene doze za različitu tvrdoću vode s obzirom na područje gdje se proizvod stavlja na tržište. U uputama se detaljno navodi kako na najbolji mogući način iskoristiti proizvod u odnosu na uprljanost.
   Podnositelj zahtjeva poduzima potrebne korake kako bi potrošaču pomogao pri poštivanju preporučene doze, na primjer tako da ponudi posudicu za doziranje (za praškaste ili tekuće proizvode) i/ili označi preporučenu dozu barem u mililitrima (za praškaste ili tekuće proizvode).
   (c)   Informacije o sastojcima i njihovo označivanje

   Na ambalaži moraju biti označene vrste enzima.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva dostavlja uzorak znaka proizvoda zajedno s izjavom o usklađenosti s dijelovima (a), (b), i (c) ovog mjerila.

      Mjerilo 8. –   Informacije na znaku zaštite okoliša EU-a

   Neobavezni znak s poljem za tekst sadrži sljedeći tekst:

               „—

               smanjeni utjecaj na vodne ekosustave,

               —

               manja količina opasnih tvari,

               —

               ispitana učinkovitost”.

         Smjernice za korištenje neobaveznog znaka s poljem za tekst mogu se naći u „Smjernice za uporabu znaka za zaštitu okoliša” na internetskoj stranici: http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/logos_en.htm

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva dostavlja uzorak znaka.

      (1)  DID broj jest broj sastojka na DID listi („Detergent Ingredient Database” lista) i koristi se za utvrđivanje usklađenosti s kriterijima 3 i 4. Vidi Prilog I.

      (2)  SL L 396, 30.12.2006., str. 1.

      (3)  Uredba (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa, o izmjeni te stavljanju izvan snage Direktive 67/548/EEZ i Direktive 1999/45/EZ i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1907/2006, (SL L 353, 31.12.2008., str. 1.).

      (4)  Direktiva Vijeća 67/548/EEZ s prilagodbama za Uredbu (EZ) br. 1907/2006 u skladu s Direktivom 2006/121/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktivom 1999/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća kako je izmijenjena.

      (5)  Iz mjerila 2e. Ovo se izuzeće primjenjuje pod uvjetom da je bioakumulacijski potencijal biocida log Pow (logaritam koeficijenta raspodjele oktanol/voda) < 3,0 ili je pokusno određeni biokoncentracijski faktor (BCF) ≤ 100.

      (6)  Uključujući stabilizatore i druge pomoćne tvari u pripravcima.

      (7)  Pri koncentracijama nižim od 1,0 % u sirovinama i sve dok je ukupna koncentracija u konačnom proizvodu niža od 0,10 %.
   Dodatak I.

      Baza podataka o sastojcima deterdženata (DID lista)

   DID lista (Dio A) je popis koji sadrži informacije o toksičnosti u vodi i biološkoj razgradljivosti sastojaka koji se obično koriste u sastavu deterdženata. Popis uključuje informacije o toksičnosti i biološkoj razgradljivosti niza sastojaka koji se koriste u proizvodima za pranje i čišćenje. Popis nije sveobuhvatan, ali su u dijelu B DID liste dane upute za određivanje odgovarajućih parametara izračuna za tvari koje se ne nalaze na DID listi (npr. faktor toksičnosti (TF) i faktor razgradnje (DF), koji se koriste za izračun kritičnog volumena razrjeđenja). Popis je generički izvor informacija a tvari koje se nalaze na DID listi nisu automatski prihvaćeni za uporabu u proizvodima koji imaju znak zaštite okoliša EU-a. DID lista (Dijelovi A. i B.) dostupan je na mrežnoj stranici znaka zaštite okoliša EU-a.
   Za tvari za koje nema podataka o toksičnosti u vodi i biološkoj razgradljivosti za procjenu TF i DF mogu se primijeniti strukturne analogije sa sličnim tvarima. Takve strukturne analogije odobrava nadležno tijelo koje dodjeljuje znak zaštite okoliša EU-a. U suprotnom se koristi pristup najgoreg mogućeg slučaja s niže navedenim parametrima:
   Najgori mogući scenarij:

               Akutna toksičnost

               Kronična toksičnost

               Razgradnja

               Sastojak

               LC50/EC50

               SF(akutni)

               TF(akutni)

               NOEC (1)

               SF(kronični)
                   (1)

               TF(kronični)

               DF

               Aerobna

               Anaerobna

               „Naziv”

               1 mg/l

               10 000

               0,0001

               0,0001

               1

               P

               N

      Dokumentacija o potpunoj biološkoj razgradljivosti

   Za potpunu biološku razgradljivost koriste se sljedeće ispitne metode:

               1.

               Do 1. prosinca 2010. i tijekom prijelaznog razdoblja od 1. prosinca 2010. do 1. prosinca 2015.:

                           Ispitne metode za potpunu biološku razgradljivost predviđene u Direktivi 67/548/EEZ, a posebno metode iz PrilogaV.C4. toj Direktivi ili istovrijedne ispitne metode prema OECD 301. A–F ili istovrijedna ispitivanja prema ISO normama.

                           Za površinski aktivne tvari ne primjenjuje se načelo deset dana prozora. Stupanj prolaza za ispitivanja iz Priloga V.C4.–A i C4.–B Direktivi 67/548/EEZ (i njima istovrijedna ispitivanja prema OECD. 301 A i E i istovrijedna ispitivanja prema ISO normama) je 70 %, dok je za ispitivanja prema C4.–C, D, E i F (i njima istovrijedna ispitivanja prema OECD 301. B, C, D i F, i istovrijedna ispitivanja prema ISO normama) 60 %

               2.

               Nakon 1. prosinca 2015. i tijekom prijelaznog razdoblja od 1. prosinca 2010. do 1. prosinca 2015.:
               Ispitne metode iz Uredbe (EZ) br. 1272/2008.

      Dokumentacija o anaerobnoj biološkoj razgradljivosti

   Referentno ispitivanje za anaerobnu razgradljivosti je EN ISO 11734, ECETOC br. 28 (lipanj 1988.), OECD 311 ili istovrijedna ispitna metoda koja zahtijeva 60 %-tnu konačnu razgradljivost u anaerobnim uvjetima. Ispitne metode kojima se simuliraju uvjeti u relevantnom anaerobnom okruženju mogu se, također, koristiti za dokazivanje konačne razgradljivosti od 60 % u anaerobnim uvjetima.

      Ekstrapolacija za tvari koje nisu na DID listi

   Kako bi se osigurala potrebna dokumentacija o anaerobnoj biološkoj razgradljivosti sastojaka koji nisu navedeni u DID listi, može se primijeniti sljedeći pristup:

               1.

               Primijenite razumnu ekstrapolaciju. Za ekstrapolaciju konačne anaerobne razgradljivosti strukturno srodnih površinski aktivnih tvari upotrijebite rezultate dobivene ispitivanjem jedne sirovine. Ako je anaerobna biološka razgradljivost potvrđena za neku površinski aktivnu tvar (ili skupinu homologa) u skladu s popisom DID listom, može se pretpostaviti da je slična vrsta površinski aktivne tvari također anaerobno biorazgradiva (npr. C12–15 A 1–3 EO sulfat (DID br. 8) anaerobno je biorazgradiv, pa se slična anaerobna biološka razgradljivost također može pretpostaviti i za C12–15 A 6 EO sulfat). Ako je za neku površinski aktivnu tvar potvrđena anaerobna biološka razgradljivost korištenjem odgovarajuće ispitne metode, može se pretpostaviti da je slična vrsta površinski aktivne tvari također anaerobno biorazgradiva (npr. podaci iz literature koji potvrđuju anaerobnu biološku razgradljivost površinski aktivnih tvari koje pripadaju skupini amonijeve soli alkil estera mogu se upotrijebiti kao dokaz za sličnu anaerobnu biološku razgradljivost drugih kvartarnih amonijevih soli koje sadrže esterne veze u alkilnom (alkilnim) lancu (lancima)).

               2.

               Provedite ispitivanje radi kontrole anaerobne razgradljivosti. Ako je potrebno novo ispitivanje, obavite test provjere uz primjenu norme EN ISO 11734, ECETOC br. 28 (lipanj 1988.), OECD 311 ili druge istovrijedne metode.

               3.

               Provedite ispitivanje razgradljivosti s malom dozom. Ako je potrebno provesti novo ispitivanje i u slučaju eksperimentalnih problema s testom provjere (npr. inhibicija zbog toksičnosti ispitne tvari), ponovite ispitivanje koristeći malu dozu površinski aktivne tvari (tenzida) i pratite razgradnju mjerenjima 14C ili kemijskim analizama. Ispitivanje s malim dozama može se obavljati pomoću OECD 308 (kolovoz 2000.) ili druge istovrijedne metode.

      (1)  Ako ne postoje prihvatljivi podaci o kroničnoj toksičnosti, ovi stupci ostaju prazni. U tom se slučaju TF(kronični) je jednak TF(akutni).


Odluka Komisije od 31/05/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8297 - GE / BAKER HUGHES) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 90/420/EEZ: Odluka Komisije od 25. srpnja 1990. o razvrstavanju i označivanju di(2-etilheksil)ftalata u skladu s člankom 23. Direktive Vijeća 67/548/EEZ

text:
               13/Sv. 61

               HR

               Službeni list Europske unije

               28

         31990D0420

               L 222/49

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 25. srpnja 1990.
   o razvrstavanju i označivanju di(2-etilheksil)ftalata u skladu s člankom 23. Direktive Vijeća 67/548/EEZ
   (90/420/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 67/548/EEZ od 27. lipnja 1967. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na razvrstavanje, pakiranje i označivanje opasnih tvari (1), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 79/831/EEZ (2), a posebno njezin članak 23.,
   budući da je Kraljevina Danska 13. kolovoza 1987. obavijestila Komisiju o svojoj namjeri utvrđivanja posebnih uvjeta za stavljanje na tržište 23 tvari s upućivanjem na članak 23. Direktive 67/548/EEZ na temelju tvrdnje da ove tvari nisu razvrstane ni označene na odgovarajući način te stoga predstavljaju ozbiljan rizik za zdravlje;
   budući da se Komisija savjetovala s državama članicama u skladu s odredbama članka 23.;
   budući da je Komisija pregledala dokaze o kancerogenosti di(2-etilheksil)ftalata te se savjetovala s odgovarajućim stručnjacima koje su odredile države članice i koji imaju posebne kvalifikacije u pogledu kancerogenosti, mutagenosti i teratogenosti;
   budući da je savjet većine stručnjaka bio taj da su dokazi u to vrijeme bili nedovoljni za razvrstavanje i označivanje ove tvari kao kancerogene ili iritirajuće,
   DONIJELA JE SLJEDEĆU ODLUKU:
   Članak 1.
   Di(2-etilheksil)ftalat ne razvrstava se niti se označuje kao karcinogena ili iritirajuća tvar.
   Članak 2.
   Kraljevina Danska poduzima potrebne mjere za usklađivanje s ovom Odlukom najkasnije do 1. siječnja 1991.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. srpnja 1990.

            Za Komisiju

         Carlo RIPA DI MEANA

            Član Komisije

      (1)  SL 196, 16.8.1967., str. 1.

      (2)  SL L 259, 15.10.1979., str. 10.


title: 2006/502/EZ: Odluka Komisije od 11. svibnja 2006. kojom se od država članica zahtijeva poduzimanje mjera kojima se osigurava stavljanje na tržište isključivo upaljača koji su sigurni za djecu i zabranjuje stavljanje na tržište upaljača-noviteta (priopćeno pod brojem dokumenata C(2006) 1887 i C(2006) 1887 COR) (Ovaj tekst poništava i zamjenjuje tekst objavljen u Službenom listu L 197, 19.7.2006., str. 9. )  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 22

               HR

               Službeni list Europske unije

               79

         32006D0502

               L 198/41

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 11. svibnja 2006.
   kojom se od država članica zahtijeva poduzimanje mjera kojima se osigurava stavljanje na tržište isključivo upaljača koji su sigurni za djecu i zabranjuje stavljanje na tržište upaljača-noviteta
   (priopćeno pod brojem dokumenata C(2006) 1887 i C(2006) 1887 COR)
   (Ovaj tekst poništava i zamjenjuje tekst objavljen u Službenom listu L 197 od 19. srpnja 2006., str. 9.)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2006/502/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2001/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. prosinca 2001. o općoj sigurnosti proizvoda (1), a posebno njezin članak 13.,
   budući da:

               (1)

               Proizvođači su obvezni, sukladno Direktivi 2001/95, na tržište stavljati isključivo sigurne proizvode.

               (2)

               U skladu s člankom 13. Direktive 2001/95/EZ, ako Komisija ima informaciju da određeni proizvodi predstavljaju ozbiljan rizik za zdravlje i sigurnost potrošača, ona može, pod određenim uvjetima, donijeti odluku kojom se zahtijeva od država članica da poduzmu privremene mjere usmjerene prvenstveno prema ograničavanju stavljanja na tržište takvih proizvoda ili da stavljanje na tržište takvih proizvoda bude pod određenim uvjetima, zabrani njihovog oglašavanja i uvođenju popratnih mjera potrebnih da bi se osigurala potpuna zabrana ili zahtijevalo njihovo povlačenje ili opoziv s tržišta.

               (3)

               Takva odluka ovisna je o činjenici da se države članice značajno razlikuju u usvojenom pristupu ili u pristupu koji će biti usvojen za rješavanje navedenog rizika; da se s rizikom, s obzirom na pitanje vrste sigurnosti, ne može postupati na način da je u skladu s razinom hitnosti slučaja, a s obzirom na ostale postupke uređene posebnim propisima Zajednice, a koji se primjenjuju na predmetne proizvode; i da se rizik može učinkovito ukloniti isključivo usvajanjem odgovarajućih mjera primjenjivih na razini cijele Zajednice, sa svrhom osiguranja dosljedne i visoke razine zaštite zdravlja i sigurnosti potrošača kao i pravilnog funkcioniranja unutrašnjeg tržišta.

               (4)

               Upaljači su proizvodi koji su sami po sebi opasni jer proizvode plamen ili toplinu te sadrže zapaljivo gorivo. Oni predstavljaju ozbiljan rizik u slučaju pogrešne uporabe od strane djece, što kao posljedicu može imati požare, ozljede, pa čak i smrt. Uzimajući u obzir opasnu prirodu upaljača, vrlo veliki broj upaljača stavljen na tržište uz predvidljive uvjete korištenja, ozbiljnost rizika koji upaljači predstavljaju za sigurnost djece treba rješavati u vezi s njihovim mogućim korištenjem u dječjoj igri.

               (5)

               Ozbiljan rizik koji upaljači predstavljaju potvrdili su raspoloživi podatci i informacije o požarima u EU-u koji su povezani s dječjom igrom upaljačima. U izvještaju koji je izdalo Ministarstvo za trgovinu i industriju Ujedinjene Kraljevine u veljači 1997. pod nazivom „Europsko istraživanje – nesreće koje su uzrokovala djeca mlađa od pet godina u igri upaljačima za cigarete i šibicama” procijenjen je za 1997. godinu ukupan broj od 1 200 požara, 260 ozljeda i 20 smrti na godinu u EU-u. Novije informacije potvrđuju da značajan broj ozbiljnih nesreća, uključujući i one sa smrtnim ishodom, u EU-u još uvijek uzrokuju djeca koja se igraju upaljačima koji nisu sigurni za djecu.

               (6)

               Propisi kojima se utvrđuju zahtjevi za upaljače koji su sigurni za djecu istovjetni onima navedenima u ovoj Odluci postoje u Australiji, Kanadi, Novom Zelandu i Sjedinjenim Američkim Državama (SAD). Prije donošenja propisa u SAD-u je provedeno istraživanje. Prijedlog Uredbe o upaljačima Komisije SAD-a za sigurnost potrošačkih proizvoda 1993. procijenio je da su upaljači koje su koristila djeca godišnje uzrokovali više od 5 000 požara, 1 150 ozljeda i 170 smrtnih slučajeva u SAD-u.

               (7)

               Američki zahtjev za upaljače sigurne za djecu uveden je 1994. godine. U američkoj studiji provedenoj 2002. o učinkovitosti tog zahtjeva pokazalo se smanjenje požara, ozljeda i smrtnih slučajeva za 60 %.

               (8)

               Na konzultacijama država članica u Odboru koji je ustanovljen člankom 15. Direktive 2001/95/EZ utvrdilo se da se države članice značajno razlikuju u pristupu rješavanja rizika koji predstavljaju upaljači koji nisu sigurni za djecu.

               (9)

               Dvije se tehničke norme odnose na sigurnost upaljača: europska i međunarodna norma EN ISO 9994:2002 „Upaljači – sigurnosna specifikacija”, kojom se utvrđuju specifikacije za kakvoću, pouzdanost i sigurnost upaljača u kombinaciji s odgovarajućim proizvodnim postupcima testiranja, ali koji ne uključuje specifikacije za sigurnost djece, i europska norma EN 13869:2002 „Upaljači – sigurnost upaljača za djecu – sigurnosni zahtjevi i metode testiranja” kojom se utvrđuju specifikacije za sigurnost djece.

               (10)

               Komisija je objavila oznake norme EN ISO 9994:2002 u Službenom listu Europske unije
                   (2) u skladu s postupkom propisanom u članku 4. Direktive 2001/95/EZ kojom se pretpostavlja usklađenost sa zahtjevima opće sigurnosti iz Direktive 2001/95/EZ za rizike koji su obuhvaćeni ovom normom. Da bi se uredilo pitanje sigurnosti za djecu, neke su države članice smatrale da Komisija u Službenom listu također treba objaviti i oznake norme EN 13869:2002. Međutim, ostale su države članice smatrale da se norma EN 13869:20002 prvo treba bitno revidirati.

               (11)

               U nedostatku mjera Zajednice vezanih uz sigurnost upaljača za djecu i uz zabranu upaljača-noviteta, neke države članice mogu usvojiti različite nacionalne mjere. Uvođenje takvih mjera neizbježno bi imalo za posljedicu nejednaku razinu zaštite kao i prepreke za trgovinu upaljačima unutar Zajednice.

               (12)

               Ne postoji poseban propis Zajednice koji je primjenjiv na upaljače. Rizik se ne može učinkovito rješavati temeljem ostalih postupaka propisanih u posebnim propisima Zajednice, uzimajući u obzir prirodu problema sigurnosti, a na način koji odgovara stupnju hitnosti slučaja. Stoga je neophodno primijeniti Odluku sukladno članku 13. Direktive 2001/95/EZ.

               (13)

               S obzirom na ozbiljan rizik koji predstavljaju upaljači i u svrhu osiguranja stalne visoke razine zaštite zdravlja i sigurnosti potrošača u cijelom EU-u, kao i da bi se izbjegle prepreke trgovini, treba donijeti privremenu odluku sukladno članku 13. Direktive 2001/95/EZ. U toj odluci stavljanje upaljača na tržište treba žurno uvjetovati sigurnošću za djecu. Takva bi odluka trebala spriječiti daljnje štete i smrtne slučajeve, do pronalaženja trajnoga rješenja koje bi trebalo biti utemeljeno na međunarodnom konsenzusu.

               (14)

               Zahtjevi za sigurnost djece iz ove Odluke trebaju se odnositi na upaljače za jednokratnu uporabu jer takvi upaljači kada se upotrebljavaju od strane djece predstavljaju posebno visok stupanj rizika. Američka studija iz 1987., „Studija Harwood”, pokazala je da je prosječno 96 % nesreća uzrokovanih dječjom igrom upaljačima bilo uzrokovano uporabom jednokratnih upaljača. Izuzetno je malo nesreća bilo uzrokovano upaljačima koji nisu bili za jednokratnu uporabu, naime takozvanim luksuznim i poluluksuznim upaljačima koji su dizajnirani, proizvedeni i stavljeni na tržište tako da se osigurava očekivano njihovo stalno sigurno korištenje kroz dugo vremensko razdoblje i koji su obuhvaćeni pisanim jamstvom i imaju prednost postprodajnog servisa, kao što su zamjena ili popravak njihovih dijelova za vrijeme njihova trajanja, a koje odlikuje profinjeni dizajn uz korištenje skupih materijala, luksuzan izgled i nizak stupanj zamjenjivosti s drugim upaljačima, kao i distribucija u trgovinama koje su u skladu s prestižem i luksuzom robne marke. Ovi su rezultati u skladu s činjenicom da ljudi ulažu više pažnje u upaljače veće vrijednosti koji su namijenjeni dužoj uporabi.

               (15)

               Svi upaljači koji na bilo koji način nalikuju drugom predmetu koji je uobičajeno prepoznat kao privlačan djeci ili namijenjen njihovom korištenju trebaju biti zabranjeni. To uključuje, ali nije ograničeno na, upaljače čiji oblik nalikuje likovima iz crtanih filmova, igračkama, oružju, satovima, telefonima, glazbalima, vozilima, ljudskom tijelu ili dijelovima ljudskog tijela, životinjama, hrani ili piću, ili da proizvode zvuk glazbenih nota ili bljeskanje svjetla ili pomicanje dijelova ili druge zabavne osobine, uobičajeno nazvani „upaljači-noviteti”, a koji predstavljaju visok rizik za uporabu od strane djece.

               (16)

               Da bi se olakšala primjena zahtjeva za sigurnost djece od strane proizvođača, primjereno je uputiti na odgovarajuće specifikacije europske norme EN 13869:2002, tako da se pretpostavlja da su upaljači koji zadovoljavaju odgovarajuće specifikacije nacionalnih normi, a u kojima je preuzeta ova europska norma, usklađeni sa zahtjevom za sigurnošću djece iz ove Odluke. S istim ciljem, također se pretpostavlja da su upaljači koji zadovoljavaju odgovarajuće propise država koje nisu članice EU-a, a gdje su na snazi zahtjevi za sigurnošću djece istovjetni onima ustanovljenim ovom Odlukom, sukladni zahtjevu za sigurnošću djece iz ove Odluke.

               (17)

               Dosljedna i učinkovita provedba zahtjeva za sigurnošću djece utvrđenih ovom Odlukom zahtijeva da proizvođači, kad nadležne vlasti zatraže, podnose izvještaj o testiranju na sigurnost djece, koja provode akreditirana tijela za testiranje ovlaštena od strane tijela za akreditiranje, a koja su članovi međunarodnih akreditacijskih organizacija prepoznatih od strane vlasti kao takva, ili koja provode tijela za testiranje priznata za provedbu tog tipa testiranja od strane nadležnih tijela i država u kojima se primjenjuju sigurnosni zahtjevi istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom. Proizvođači upaljača trebaju bez odgode na zahtjev predočiti svu potrebnu dokumentaciju nadležnim tijelima utvrđenima prema članku 6. Direktive 2001/95/EZ. Ako proizvođač nije u stanju pružiti tu dokumentaciju u roku koji je utvrdilo nadležno tijelo, upaljače treba povući s tržišta.

               (18)

               U skladu s člankom 5. stavkom 2. Direktive 2001/95/EZ, distributeri trebaju pružiti pomoć u osiguranju sukladnosti upaljača sa zahtjevima za sigurnošću djece koji su utvrđeni ovom Odlukom. Posebno trebaju surađivati s nadležnim tijelima, te im, na zahtjev, pružiti dokumentaciju koja je potrebna radi sljedivosti podrijetla upaljača.

               (19)

               Za primjenu mjera utvrđenih ovom Odlukom proizvođačima treba dopustiti najkraća moguća prijelazna razdoblja, u skladu s potrebom da se spriječe daljnji nesretni slučajevi, istodobno uzimajući u obzir tehnička ograničenja i uz osiguranje razmjernosti. Prijelazna razdoblja potrebna i su državama članicama da bi se osigurala učinkovita primjena mjera, s obzirom na velike količine upaljača prodanih godišnje u EU-u, te na mnogostruke distribucijske kanale koji se koriste za takav marketing. Stoga se obveza proizvođača da na tržište stavljaju isključivo upaljače koji su sigurni za djecu treba primjenjivati 10 mjeseci od datuma objave ove Odluke, dok se obaveza opskrbe potrošača isključivo upaljačima sigurnim za djecu treba primjenjivati godinu dana nakon stupanja na snagu zabrane stavljanja na tržište takvih upaljača. Stoga će se posljednja obveza utvrditi nakon revidiranja ove Odluke, godinu dana nakon njezina donošenja.

               (20)

               U članku 13. stavku 3. Direktive 2001/95/EZ zabranjuje se izvoz iz Zajednice opasnih proizvoda koji su bili predmetom Odluke. Međutim, uzimajući u obzir strukturu tržišta za upaljače vezano uz broj svjetskih proizvođača, opseg izvoza i uvoza te globalizaciju tržišta, zabrana izvoza ne bi unaprijedila sigurnost potrošača u trećim zemljama koje ne primjenjuju zahtjeve za sigurnost djece, jer će se izvoz iz EU-a zamijeniti upaljačima koji nisu sigurni za djecu iz država koje nisu članice EU-a. Stoga se treba obustaviti primjena članka 13. stavka 3. sve dok se ne usvoji međunarodni standard za sigurnost djece. To ne dovodi u pitanje primjenu mjera u trećim zemljama gdje su na snazi zahtjevi za dječju sigurnost.

               (21)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 15. Direktive 2001/95/EZ,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Odluke:

               1.

               „upaljač” znači ručna naprava za proizvodnju plamena uporabom goriva, koja se uobičajeno koristi za paljenje posebno cigareta, cigara i lula, a za koju se može predvidjeti da bi se mogla koristiti za paljenje materijala kao što su papir, stijenj, svijeće i svjetiljke, proizvedena s određenom zalihom goriva, bilo da je namijenjena ponovnom punjenju ili ne.
               Ne dovodeći u pitanje zabranu puštanja na tržište upaljača-noviteta utvrđenu člankom 2. stavkom 2. ove Odluke, ova se definicija ne primjenjuje na upaljače koji se mogu ponovno napuniti za koje proizvođači na zahtjev nadležnog tijela dostave potrebnu dokumentaciju kojom se dokazuje da su upaljači dizajnirani, proizvedeni i stavljeni na tržište da bi osigurali stalno očekivano sigurno korištenje u razdoblju od najmanje pet godina, uz popravke, te koji posebno zadovoljavaju sve sljedeće zahtjeve:

                           —

                           pisano jamstvo proizvođača za rok od najmanje dvije godine za svaki upaljač, sukladno Direktivi 1999/44/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3),

                           —

                           praktičnu mogućnost popravka i sigurnog ponovnog punjenja tijekom cijelog vijeka trajanja, uključujući posebno mehanizam za paljenje koji se može popraviti,

                           —

                           mogućnost zamjene ili popravka dijelova koji nisu potrošni, ali će se vjerojatno istrošiti ili pokvariti za vrijeme stalne uporabe nakon jamstvenoga razdoblja, od strane ovlaštenog ili specijaliziranog postprodajnog servisa smještenoga u Europskoj uniji;

               2.

               „upaljač-novitet” znači bilo koji upaljač prema definiciji u specifikaciji 3.2. europske norme EN 13869:2002;

               3.

               „upaljač siguran za djecu” znači upaljač koji je dizajniran i proizveden na način da se njime ne može koristiti dijete mlađe od 51 mjeseca, pod normalnim i razumno predvidljivim uvjetima korištenja, zbog, na primjer, snage koja je potrebna za njegovo korištenje ili zbog njegova oblika ili zaštite mehanizma paljenja ili složenosti ili slijeda postupaka koji su potrebni za paljenje.
               Sigurnima za djecu smatraju se:

                           (a)

                           upaljači koji su u skladu s nacionalnom normom, kojom je preuzeta europska norma EN 13869:2002, u pogledu specifikacija, osim onih iz stavaka 3.1., 3.4. i 5.2.3. te norme;

                           (b)

                           upaljači koji su u skladu s odgovarajućim pravilima država koje nisu članice EU-a, a gdje su na snazi zahtjevi za sigurnošću djece istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom;

               4.

               „model upaljača” znači upaljači istog proizvođača koji se ne razlikuju u dizajnu ili drugim svojstvima na bilo koji način koji bi mogao utjecati na sigurnost djece;

               5.

               „test sigurnosti za djecu” znači sustavni test modela upaljača u odnosu na sigurnost djece, izvršen na uzorku upaljača, posebno oni testovi koji su se izvršili u skladu s nacionalnim normama, u kojima je preuzeta europska norma EN 13869:2002, u pogledu specifikacija, osim onih iz stavaka 3.1., 3.4. i 5.2.3. te norme, ili sukladno zahtjevima za testiranje iz odgovarajućih pravila država koje nisu članice EU-a, a gdje su na snazi zahtjevi za sigurnošću djece istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom;

               6.

               „proizvođač” ima značenje definirano člankom 2. stavkom (e) Direktive 2001/95/EZ;

               7.

               „distributer” ima značenje definirano člankom 2. stavkom (f) Direktive 2001/95/EZ.

         Članak 2.
   1.   Države članice osiguravaju da se na tržište stavljaju isključivo oni upaljači koji su sigurni za djecu u roku od 10 mjeseci nakon datuma objave ove Odluke.
   2.   Od istog datuma navedenog u stavku 1. ovog članka države članice moraju zabraniti stavljanje na tržište upaljača-noviteta.
   Članak 3.
   1.   U roku od 10 mjeseci nakon datuma objave ove Odluke države članice moraju od proizvođača kao uvjet za stavljanje upaljača na tržište zahtijevati sljedeće:

               (a)

               da za svaki model upaljača čuvaju izvještaj o testu na sigurnost djece, s uzorcima upaljača testiranog modela, i da ga, na zahtjev, bez odgode pruže na uvid nadležnom tijelu utvrđenom člankom 6. Direktive 2001/95/EZ, a kojim se potvrđuje sigurnost za djecu modela upaljača stavljenog na tržište;

               (b)

               da potvrde, na zahtjev nadležnog tijela, da su svi upaljači u svakoj seriji koja je stavljena na tržište u skladu s testiranim modelom i da, na zahtjev, nadležnom tijelu pruže dokumentaciju o testiranju i kontrolnom programu kojom potvrđuju takvu tvrdnju;

               (c)

               da stalno prate usklađenost proizvedenih upaljača s tehničkim rješenjima usvojenima da bi se osigurala sigurnost djece, korištenjem odgovarajućih metoda testiranja, i da vode evidenciju proizvodnje koja je neophodna da bi se dokazalo da su svi proizvedeni upaljači u skladu s testiranim modelom, a koju će prema potrebi staviti na raspolaganje nadležnom tijelu;

               (d)

               da čuvaju i da bez odgode, na zahtjev nadležnog tijela, pruže na uvid novi izvještaj o testu za sigurnost djece ako se izvrše bilo kakve promjene na modelu upaljača, a koje bi mogle utjecati na nemogućnost modela da zadovolji sigurnosne zahtjeve ove Odluke.

         2.   U roku od 10 mjeseci nakon datuma objave ove Odluke države članice moraju zahtijevati od distributera da vode i, na zahtjev nadležnog tijela, bez odgode pruže na uvid dokumentaciju neophodnu za utvrđivanje identiteta svih osoba koje su ih opskrbljivale upaljačima koji su stavljeni na tržište, u svrhu osiguranja sljedivosti proizvođača upaljača kroz cjelokupan lanac opskrbe.
   3.   Upaljači za koje proizvođači i distributeri ne pruže dokumentaciju navedenu u stavcima 1. i 2. ovog članka u roku koji odredi nadležno tijelo, povući će se s tržišta.
   Članak 4.
   1.   Izvješća o testovima na sigurnost djece navedena u članku 3. moraju posebno uključivati:

               (a)

               ime, adresu i mjesto poslovanja proizvođača, bez obzira na to gdje je smješten, te uvoznika upaljača ako se upaljači uvoze;

               (b)

               potpuni opis upaljača, uključujući veličinu, oblik, težinu, gorivo, zapremninu goriva, mehanizam za paljenje, naprave za sigurnost djece, dizajn, tehnička rješenja i ostale značajke koje upaljač čine sigurnim za djecu sukladno definicijama i zahtjevima iz ove Odluke. On će posebno uključivati podrobni opis svih dimenzija, zahtjeva za snagom ili drugih značajki koje bi mogle utjecati na sigurnost upaljača za djecu, uključujući raspon odstupanja koji proizvođač dopušta za svaku od takvih značajki;

               (c)

               podroban opis testova i dobivenih rezultata, datumi testiranja, mjesta gdje su se testovi proveli, naziv organizacije koja je provela testove i informacije o osposobljenosti i nadležnosti te organizacije za provođenje takvih testova;

               (d)

               naziv mjesta gdje se upaljači proizvode ili gdje su bili proizvedeni;

               (e)

               mjesto gdje se čuva dokumentacija prema zahtjevu ove Odluke;

               (f)

               pozivanja na ovlaštenost ili priznatost tijela za testiranje.

         2.   Izvješća o testu na sigurnost djece navedena u članku 3. sastavit će jedno od sljedećih tijela:

               (a)

               tijela za testiranje koja su ovlaštena za provođenje testova na upaljačima za sigurnost djece od strane člana Međunarodne suradnje na ovlašćivanju laboratorija (ILAC) ili su na drugi način kao takva priznata od strane nadležne vlasti države članice te zadovoljavaju zahtjeve utvrđene u normi EN ISO/IEC 17025:2005 „Opći zahtjevi za nadležnost laboratorija za testiranje i kalibraciju”;

               (b)

               tijela za testiranje čija su izvješća o testu na sigurnost djece prihvaćena od strane jedne od država gdje se primjenjuju zahtjevi istovjetni onima utvrđenima ovom Odlukom.

         U svrhu informiranja, Komisija će objaviti i prema potrebi ažurirati popis tijela navedenih u stavcima (a) i (b).
   Članak 5.
   Ne primjenjuje se zabrana navedena u članku 13. stavku 3. Direktive 2001/95/EZ.
   Članak 6.
   1.   Države članice moraju provesti potrebne mjere da bi zadovoljile zahtjeve iz ove Odluke u roku od četiri mjeseca od datuma objave ove Odluke, te će te mjere i objaviti. One moraju odmah o tome obavijestiti Komisiju.
   2.   Ova će se Odluka primjenjivati 12 mjeseci od dana objave ove Odluke.
   3.   Na temelju stečenog iskustva i postignutog napretka u pogledu trajne mjere, Komisija će odlučiti hoće li produžiti valjanost ove Odluke na dodatna razdoblja, treba li se Odluka izmijeniti, posebno članak 1. stavak 1., članak 1. stavak 3. i članak 4. te treba li se obustava u članku 5. ukinuti. Posebno za članak 1. stavak 3., Komisija će odlučiti mogu li se ostale međunarodne norme ili nacionalna pravila ili norme ili druge tehničke specifikacije, posebno specifikacije koje se tiču alternativnih metoda ili kriterija za utvrđivanje sigurnosti upaljača za djecu, priznati kao istovjetni zahtjevu za sigurnost djece koji je utvrđen u ovoj Odluci. Odluke navedene u ovom stavku primijenit će se sukladno članku 15. stavku 2. Direktive 2001/95/EZ.
   4.   U okviru djelatnosti navedenih u članku 10. Direktive 2001/95/EZ o općoj sigurnosti proizvoda, Komisija će, prije roka primjene ove Odluke od strane država članica, izraditi vodič s ciljem olakšavanja primjene Odluke u praksi.
   Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. svibnja 2006.

            Za Komisiju

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 11, 15.1.2002., str. 4.

      (2)  SL C 100, 24.4.2004., str. 20.

      (3)  SL L 171, 7.7.1999., str. 12.