title: Odluka br. 585/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uvođenju interoperabilne usluge e-poziva (eCall) na području cijele Europske unije  Tekst značajan za EGP

text:
               3.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 164/6

         ODLUKA br. 585/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 15. svibnja 2014.
   o uvođenju interoperabilne usluge e-poziva (eCall) na području cijele Europske unije
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
   nakon savjetovanja s Odborom regija,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Prema članku 3. točki (d) Direktive 2010/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), usklađeno osiguravanje interoperabilne usluge e-poziva na području cijele Europske unije predstavlja prioritetnu mjeru („prioritetna mjera e-poziva”) za razvoj i uporabu specifikacija i norma.

               (2)

               Na temelju članaka 6. i 7. Direktive 2010/40/EU Komisija mora donijeti delegirane akte u vezi sa specifikacijama koje su potrebne da se osigura kompatibilnost, interoperabilnost i kontinuitet za uvođenje i operativnu uporabu inteligentnih prometnih sustava („ITS”) za prioritetne mjere.

               (3)

               Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 305/2013 (4) u cijeloj se Europskoj uniji ustanovljuju specifikacije za nadgradnju infrastrukture pristupnih točaka javne sigurnosti (PSAP) za odgovarajuće primanje i postupanje s e-pozivima na broj 112, kako bi se osigurali kompatibilnost, interoperabilnost i kontinuitet usklađene usluge e-poziva na području cijele Europske unije.

               (4)

               Na temelju Direktive 2010/40/EU, Komisija je dužna, najkasnije 12 mjeseci nakon donošenja Delegirane uredbe (EU) br. 305/2013, a nakon što je prema potrebi provela procjenu učinka, uključujući analizu troškova i koristi, Europskom parlamentu i Vijeću, u skladu s člankom 294. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, predstaviti prijedlog o uvođenju prioritetne mjere e-poziva u skladu sa specifikacijama utvrđenima u Delegiranoj uredbi (EU) br. 305/2013.

               (5)

               Očekuje se da će skraćivanjem vremena potrebnog za odgovor hitnih službi, interoperabilna usluga e-poziva na području cijele Europske unije smanjiti broj smrtno stradalih u Uniji kao i težinu ozljeda zadobivenih u prometnim nesrećama. Isto se tako očekuje da će interoperabilna usluga e-poziva na području cijele Europske unije društvu donijeti uštede poboljšavanjem upravljanja u slučajevima nesreća te smanjivanjem prometnih gužvi i broja naknadnih nesreća.

               (6)

               Kako bi se osigurali potpuna funkcionalnost, kompatibilnost, interoperabilnost, kontinuitet i sukladnost usluge širom Unije i smanjili troškovi provedbe za Uniju u cjelini, sve bi države članice trebale uvesti prioritetnu mjeru e-poziva u skladu sa zajedničkim specifikacijama utvrđenima u Delegiranoj uredbi (EU) br. 305/2013. Time se ne bi trebalo dovoditi u pitanje pravo svake države članice na uvođenje dodatnih tehničkih sredstava za obradu drugih hitnih poziva.

               (7)

               Države članice trebale bi osigurati da se podatci koji se prenose putem usluge e-poziva na području cijele EU koriste isključivo radi ostvarivanja ciljeva ove Odluke.

               (8)

               Kao što su pokazala iskustva s drugim sustavima za hitne pozive, ručno pokrenuti e-pozivi mogu uključivati i dio poziva za pomoć na cesti. U slučaju potrebe države članice trebale bi moći primijeniti sva odgovarajuća tehnička i organizacijska sredstva za filtriranje tih poziva za pomoć na cesti kako bi se osiguralo da PSAP-i za e-pozive obrađuju samo stvarne hitne pozive.

               (9)

               Budući da nisu svi građani Unije upoznati s korištenjem usluge e-poziva na području cijele EU, njezinu uvođenju trebala bi prethoditi kampanja podizanja svijesti uz potporu Komisije, kako bi se građanima objasnile prednosti, načini funkcioniranja i mjere za zaštitu podataka novog sustava. Kampanja bi se trebala odvijati u državama članicama, a cilj bi joj trebao biti informiranje korisnika o tome kako se ispravno koristiti sustavom i kako izbjeći lažne uzbune.

               (10)

               U skladu s preporukama Radne skupine za zaštitu pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka (dalje u tekstu „Radna skupina za zaštitu podataka iz članka 29.”) u njezinu „Radnom dokumentu o utjecaju zaštite podataka i privatnosti na inicijativu e-poziva”, usvojenom 26. rujna 2006., države članice su pri izgradnji infrastrukture PSAP-a za e-poziv dužne osigurati da obrada osobnih podataka u smislu obrade e-poziva bude u cijelosti u skladu s pravilima o zaštiti osobnih podataka predviđenima u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) te Direktivi 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6).

               (11)

               Budući da su e-pozivi hitni pozivi, kako je utvrđeno u Delegiranoj uredbi (EU) br. 305/2013, obrada tih poziva trebala bi biti besplatna za korisnike usluge e-poziva na području cijele Europske unije.

               (12)

               Ovisno o organizaciji obrade hitnih poziva u svakoj državi članici, takvi pozivi mogu se najprije zaprimati pod odgovornošću javnog tijela ili privatne organizacije koju priznaje država članica o kojoj je riječ. Posebno, s e-pozivima može se postupati na različite načine, ovisno o tome na koji je način e-poziv aktiviran (ručno ili automatski).

               (13)

               U skladu s nacionalnim postupcima koje je utvrdilo odgovarajuće nacionalno tijelo, podatci se mogu prenositi partnerima u pružanju usluga koji su utvrđeni kao javne ili privatne organizacije koje su priznala nacionalna tijela, a koji su uključeni u obradu slučajeva u vezi s e-pozivom, uključujući cestovne operatore i službe za pomoć na cesti, i na koje bi se trebala primjenjivati ista pravila o zaštiti privatnosti i zaštiti podataka, kao i na PSAP-ove za e-pozive.

               (14)

               S obzirom na to da ciljeve ove Odluke, odnosno osiguravanje usklađenog i dosljednog uvođenja interoperabilne usluge e-poziva na cijelom području Europske unije i jamčenje funkcionalnosti, kompatibilnosti, interoperabilnosti, kontinuiteta i sukladnosti usluge širom Europe, ne mogu dostatno ostvariti države članice i/ili privatni sektor, nego se zbog njihova opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice najmanje šest mjeseci prije dana početka primjene Uredbe (EU) Europskog parlamenta i Vijeća o homologacijskim zahtjevima za uvođenje sustava e-poziva u vozilima i izmjeni Uredbe 2007/46/EZ, a u svakom slučaju najkasnije do 1. listopada 2017., na svom državnom području uvode infrastrukturu PSAP-a za e-poziv, koja je nužna za ispravno primanje i obradu svih e-poziva, ako je to potrebno uz pročišćavanje od poziva koji nisu hitni, u skladu sa specifikacijama utvrđenima u Delegiranoj uredbi (EU) br. 305/2013, kako bi se osigurali potpuna funkcionalnost, kompatibilnost, interoperabilnost, kontinuitet i sukladnost interoperabilne usluge e-poziva na području cijele Europske unije.
   2.   Stavkom 1. ne dovodi se u pitanje pravo svake države članice da svoje hitne službe organizira na način koji je najdjelotvorniji u smislu troškova i najbolje odgovara njezinim potrebama, uključujući sposobnost odbijanja poziva koji nisu hitni pozivi i koje ne bi trebali obrađivati PSAP-ovi za e-poziv, posebno u slučaju ručno pokrenutih e-poziva.
   Ovaj stavak i stavak 1. ne utječu na pravo svake države članice da dopusti privatnim organizacijama koje je ona priznala da zaprimaju i obrađuju neke ili sve e-pozive, u skladu sa specifikacijama utvrđenima u Delegiranoj uredbi (EU) br. 305/2013.
   3.   Države članice osiguravaju da se podatci preneseni uslugom e-poziva koriste isključivo za ostvarivanje ciljeva ove Odluke.
   Članak 2.
   Države članice osiguravaju da obrada e-poziva bude besplatna za sve korisnike usluge e-poziva na cijelom području Europske unije.
   Članak 3.
   Države članice najkasnije do 24. prosinca 2015. izvješćuju Komisiju o stanju provedbe ove Odluke. U svojim izvješćima one navode barem popis nadležnih tijela kojima je povjereno ocjenjivanje sukladnosti djelovanja PSAP-ova za e-poziv sa zahtjevima navedenima u članku 3. Delegirane uredbe (EU) br. 305/2013, popis PSAP-ova za e-poziv i zemljopisno područje koje oni pokrivaju, opis testova sukladnosti i opis protokola za privatnost i zaštitu podataka.
   Članak 4.
   Države članice osiguravaju da e-pozivi mogu biti upućeni iz bilo kojeg dijela njihova državnog područja, ako je dostupna barem jedna javna pokretna bežična komunikacijska mreža.
   Članak 5.
   Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  SL C 341, 21.11.2013., str. 47.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 15. travnja 2014. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 8. svibnja 2014.

      (3)  Direktiva 2010/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o okviru za uvođenje inteligentnih prometnih sustava u cestovnom prometu i za veze s ostalim vrstama prijevoza (SL L 207, 6.8.2010., str. 1.).

      (4)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 305/2013 od 26. studenoga 2012. o dopuni Direktive 2010/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s usklađenom odredbom interoperabilne paneuropske usluge eCall (SL L 91, 3.4.2013., str. 1.).

      (5)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).

      (6)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).


title: 2009/861/EZ: Odluka Komisije od 30. studenoga 2009. o prijelaznim mjerama u skladu s Uredbom (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prerade sirovog mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve, u određenim objektima za preradu mlijeka u Bugarskoj (priopćena pod brojem dokumenta C(2009) 9282)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 69

               HR

               Službeni list Europske unije

               149

         32009D0861

               L 314/83

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 30. studenoga 2009.
   o prijelaznim mjerama u skladu s Uredbom (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prerade sirovog mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve, u određenim objektima za preradu mlijeka u Bugarskoj
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2009) 9282)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2009/861/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla (1), a posebno njezin članak 9.,
   budući da:

               (1)

               Uredbom (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o higijeni hrane (2) utvrđuju se opća pravila o higijeni hrane za subjekte u poslovanju hranom, koja se između ostalog temelje na načelima analize opasnosti i kritičnih kontrolnih točaka. Njome se previđa da se subjekti u poslovanju hranom moraju pridržavati određenih postupaka koji se temelje na tim načelima.

               (2)

               Uredbom (EZ) br. 853/2004 utvrđuju se posebna pravila o higijeni hrane životinjskog podrijetla za subjekte u poslovanju hranom te se dopunjuju pravila utvrđena u Uredbi (EZ) br. 852/2004. Pravila utvrđena u Uredbi (EZ) br. 853/2004 uključuju higijenske zahtjeve u pogledu sirovog mlijeka i mliječnih proizvoda.

               (3)

               U skladu s točkom (c) odjeljka B poglavlja 4. Priloga VI. Aktu o pristupanju Bugarske i Rumunjske (Akt o pristupanju), Bugarskoj je odobreno prijelazno razdoblje za usklađivanje određenih objekata za preradu mlijeka s tim higijenskim zahtjevima, koje istječe 31. prosinca 2009.

               (4)

               Određeni objekti koji imaju odobrenje za preradu sirovog mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve utvrđene u Uredbi (EZ) br. 853/2004 (mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve), navedeni su u poglavlju I. Dodatka Prilogu VI. Aktu o pristupanju. Određeni objekti koji imaju odobrenje za preradu mlijeka koje ispunjava zahtjeve i mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve, pod uvjetom da se takve prerade izvode na odvojenim proizvodnim linijama, navedeni su u poglavlju II. tog Dodatka.

               (5)

               Gospodarstva za proizvodnju mlijeka koja ne ispunjavaju higijenske zahtjeve utvrđene u Uredbi (EZ) br. 853/2004 rasprostranjena su po cijelom području Bugarske. Tijekom posljednjih godina, tek se neznatno povećao udio sirovog mlijeka koje se isporučuje objektima za preradu mlijeka u Bugarskoj, koje ispunjava te zahtjeve.

               (6)

               Uzimajući u obzir trenutačno stanje, primjereno je predvidjeti vremenski ograničeno odstupanje od higijenskih zahtjeva utvrđenih u Uredbi (EZ) br. 853/2004, kako bi se Bugarskoj omogućilo da svoj mliječni sektor uskladi s tim zahtjevima.

               (7)

               S obzirom na ovo stanje, odstupanjem od Uredbe (EZ) br. 853/2004, određenim objektima za preradu mlijeka navedenim u Prilogu I. ovoj Odluci trebalo bi dopustiti da i nakon 31. prosinca 2009. nastave prerađivati mlijeko koje ispunjava zahtjeve i mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, pod uvjetom da se prerada izvodi na odvojenim proizvodnim linijama. Osim toga, određenim objektima za preradu mlijeka navedenim u Prilogu II. ovoj Odluci trebalo bi dopustiti da nastave prerađivati mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, bez odvojenih proizvodnih linija.

               (8)

               Stavljanje na tržište mliječnih proizvoda dobivenih od mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve trebalo bi ograničiti na Bugarsku ili bi ih trebalo upotrijebiti za daljnju obradu u objektima za preradu mlijeka obuhvaćenim odstupanjem predviđenim u ovoj Odluci.

               (9)

               Prijelazno razdoblje odobreno ovom Odlukom trebalo bi ograničiti na 24 mjeseca, počevši od 1. siječnja 2010. Stanje u mliječnom sektoru u Bugarskoj trebalo bi preispitati prije kraja ovog razdoblja. Stoga Bugarska mora Komisiji podnositi godišnja izvješća o napretku u unapređivanju gospodarstava za proizvodnju mlijeka koja snabdijevaju sirovim mlijekom objekte za preradu mlijeka u toj državi članici te sustava za prikupljanje i prijevoz mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve.

               (10)

               Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Odluke „mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve” znači sirovo mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve navedene u Prilogu III. odjeljku IX. poglavlju I. potpoglavljima II. i III. Uredbe (EZ) br. 853/2004.
   Članak 2.
   Odstupajući od zahtjeva navedenih u Prilogu III. odjeljku IX. poglavlju I. potpoglavljima II. i III. Uredbe (EZ) br. 853/2004, objekti za preradu mlijeka navedeni u Prilogu I. ovoj Odluci mogu do 31. prosinca 2011. nastaviti prerađivati mlijeko koje ispunjava zahtjeve i mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, pod uvjetom da se prerađivanje mlijeka koje ispunjava zahtjeve i mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve izvodi na odvojenim proizvodnim linijama.
   Članak 3.
   Odstupajući od zahtjeva navedenih u Prilogu III. odjeljku IX. poglavlju I. potpoglavljima II. i III. Uredbe (EZ) br. 853/2004, objekti za preradu mlijeka navedeni u Prilogu II. ovoj Odluci mogu do 31. prosinca 2011. nastaviti prerađivati mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, bez odvojenih proizvodnih linija.
   Članak 4.
   Mliječni proizvodi proizvedeni od mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve:

               (a)

               stavljaju se samo na domaće tržište u Bugarskoj; ili

               (b)

               upotrebljavaju se samo za daljnju preradu u objektima za preradu mlijeka u Bugarskoj iz članaka 2. i 3.

         Takvi mliječni proizvodi označavaju se oznakom zdravstvene ispravnosti ili identifikacijskom oznakom koja je različita od oznake zdravstvene ispravnosti ili identifikacijske oznake predviđene člankom 5. Uredbe (EZ) br. 853/2004.
   Članak 5.
   Bugarska dostavlja Komisiji godišnja izvješća o napretku pri postizanju usklađenosti s Uredbom (EZ) br. 853/2004 za:

               (a)

               proizvodna gospodarstva koja proizvode mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve;

               (b)

               sustav za prikupljanje i prijevoz mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve;

         Prvo godišnje izvješće dostavlja se Komisiji najkasnije do 31. prosinca 2010., a drugo godišnje izvješće najkasnije do 31. listopada 2011.
   Za ta se izvješća upotrebljava obrazac iz Priloga III.
   Članak 6.
   Ova se Odluka se primjenjuje od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2011.
   Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. studenoga 2009.

            Za Komisiju

         Androulla VASSILIOU

            Članica Komisije

      (1)  SL L 139, 30.4.2004., str. 55.

      (2)  SL L 139, 30.4.2004., str. 1.

      PRILOG I.

         Popis objekata za preradu mlijeka koji imaju dopuštenje za preradu mlijeka koje ispunjava zahtjeve i preradu mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve, kako je navedeno u članku 2.

                  Br.

                  Veterinarski br.

                  Naziv objekta

                  Grad/ulica ili selo/regija

                  1

                  BG 0412010

                  „Bi Si Si Handel” OOD

                  gr. Elena
                  ul. „Treti mart” 19

                  2

                  BG 0512025

                  „El Bi Bulgarikum” EAD

                  gr. Vidin
                  YUPZ

                  3

                  BG 0612027

                  „Mlechen ray — 99” EOOD

                  gr. Vratsa

                  4

                  BG 0612043

                  ET „Zorov- 91 -Dimitar Zorov”

                  gr. Vratsa

                  5

                  BG 1912013

                  „ZHOSI” OOD

                  s. Chernolik

                  6

                  BG 2012020

                  „Yotovi” OOD

                  gr. Sliven
                  kv. „Rechitsa”

                  7

                  BG 2512020

                  „Mizia-Milk” OOD

                  gr. Targovishte
                  Industrialna zona

                  8

                  BG 0812009

                  „Serdika — 90” AD

                  gr. Dobrich
                  ul. „25 septemvri” 100

                  9

                  BG 2112001

                  „Rodopeya — Belev” EOOD

                  4700 town Smolyan,
                  „Traciya” 1 str.

                  10

                  BG 1212001

                  „S i S — 7” EOOD

                  gr. Montana
                  „Vrachansko shose” 1

                  11

                  BG 2812003

                  „Balgarski yogurt” OOD

                  s. Veselinovo,
                  obl. Yambolska

      PRILOG II.

         Popis objekata za preradu mlijeka koji imaju dopuštenje za preradu mlijeka koje ne ispunjava zahtjeve, kako je navedeno u članku 3.

                  Br.

                  Veterinarski br.

                  Naziv objekta

                  Grad/ulica ili selo/regija

                  1

                  BG 1312002

                  „Milk Grup“ EOOD

                  s. Yunacite

                  2

                  0112014

                  ET „Veles — Kostadin Velev“

                  gr. Razlog
                  ul. „Golak“ 14

                  3

                  2312041

                  „Danim — D. Stoyanov“
                  EOOD

                  gr. Elin Pelin
                  m-st Mansarovo

                  4

                  2712010

                  „Kamadzhiev — milk“ EOOD

                  s. Kriva reka
                  obsht. N. Kozlevo

                  5

                  BG 1212029

                  SD „Voynov i sie“

                  gr. Montana ul. „N.Yo. Vaptsarov“ 8

                  6

                  0712001

                  „Ben Invest“ OOD

                  s. Kostenkovtsi obsht. Gabrovo

                  7

                  1512012

                  ET „Ahmed Tatarla“

                  s. Dragash voyvoda,
                  obsht. Nikopol

                  8

                  2212027

                  „Ekobalkan“ OOD

                  gr. Sofia
                  bul „Evropa“ 138

                  9

                  2312030

                  ET „Favorit — D. Grigorov“

                  s. Aldomirovtsi

                  10

                  2312031

                  ET „Belite kamani“

                  s. Dragotintsi

                  11

                  BG 1512033

                  ET „Voynov — Ventsislav Hristakiev“

                  s. Milkovitsa
                  obsht. Gulyantsi

                  12

                  BG 1612020

                  ET „Bor — Chvor“

                  s. Dalbok izvor
                  obsht. Parvomay

                  13

                  BG 1512029

                  „Lavena“ OOD

                  s. Dolni Dabnik
                  obl. Pleven

                  14

                  BG 1612028

                  ET „Slavka Todorova“

                  s. Trud
                  obsht. Maritsa

                  15

                  BG 1612051

                  ET „Radev — Radko Radev“

                  s. Kurtovo Konare
                  obl. Plovdiv

                  16

                  BG 1612066

                  „Lakti ko“ OOD

                  s. Bogdanitza

                  17

                  BG 2112029

                  ET „Karamfil Kasakliev“

                  gr. Dospat

                  18

                  BG 0912004

                  „Rodopchanka“ OOD

                  s. Byal izvor
                  obsht. Ardino

                  19

                  0112003

                  ET „Vekir“

                  s. Godlevo

                  20

                  0112013

                  ET „Ivan Kondev“

                  gr. Razlog
                  Stopanski dvor

                  21

                  0212028

                  „Vester“ OOD

                  s. Sigmen

                  22

                  0212037

                  „Megakomers“ OOD

                  s. Lyulyakovo
                  obsht. Ruen

                  23

                  0512003

                  SD „LAF — Velizarov i sie“

                  s. Dabravka
                  obsht. Belogradchik

                  24

                  0612035

                  OOD „Nivego“

                  s. Chiren

                  25

                  0612041

                  ET „Ekoprodukt — Megiya — Bogorodka Dobrilova“

                  gr. Vratsa
                  ul. „Ilinden“ 3

                  26

                  0612042

                  ET „Mlechen puls — 95 — Tsvetelina Tomova“

                  gr. Krivodol
                  ul. „Vasil Levski“

                  27

                  1012008

                  „Kentavar“ OOD

                  s. Konyavo
                  obsht. Kyustendil

                  28

                  1212022

                  „Milkkomm“
                  EOOD

                  gr. Lom ul. „Al. Stamboliyski“ 149

                  29

                  1212031

                  „ADL“ OOD

                  s. Vladimirovo obsht. Boychinovtsi

                  30

                  1512006

                  „Mandra“ OOD

                  s. Obnova
                  obsht. Levski

                  31

                  1512008

                  ET „Petar Tonovski-Viola“

                  gr. Koynare
                  ul. „Hr. Botev“ 14

                  32

                  1512010

                  ET „Militsa Lazarova — 90“

                  gr. Slavyanovo,
                  ul. „Asen Zlatarev“ 2

                  33

                  1612024

                  SD „Kostovi — EMK“

                  gr. Saedinenie
                  ul. „L. Karavelov“ 5

                  34

                  1612043

                  ET „Dimitar Bikov“

                  s. Karnare
                  obsht. „Sopot“

                  35

                  1712046

                  ET „Stem — Tezdzhan Ali“

                  gr. Razgrad
                  ul. „Knyaz Boris“ 23

                  36

                  2012012

                  ET „Olimp- P. Gurtsov“

                  gr. Sliven
                  m — t „Matsulka“

                  37

                  2112003

                  „Milk — inzhenering“ OOD

                  gr. Smolyan
                  ul. „Chervena skala“ 21

                  38

                  2112027

                  „Keri“ OOD

                  s. Borino,
                  obsht. Borino

                  39

                  2312023

                  „Mogila“ OOD

                  gr. Godech, ul. „Ruse“ 4

                  40

                  2512018

                  „Biomak“ EOOD

                  gr. Omurtag
                  ul. „Rodopi“2

                  41

                  2712013

                  „Ekselans“ OOD

                  s. Osmar,
                  obsht. V. Preslav

                  42

                  2812018

                  ET „Bulmilk — Nikolay Nikolov“

                  s. General Inzovo,
                  obl. Yambolska

                  43

                  2812010

                  ET „Mladost — 2 — Yanko Yanev“

                  gr. Yambol,
                  ul. „Yambolen“ 13

                  44

                  BG 1012020

                  ET „Petar Mitov-Universal“

                  s. Gorna Grashtitsa
                  obsht. Kyustendil

                  45

                  BG 1112016

                  Mandra „IPZHZ“

                  gr. Trojan
                  ul. „V.Levski“ 281

                  46

                  BG 1712042

                  ET „Madar“

                  s. Terter

                  47

                  BG 2612042

                  „Bulmilk“ OOD

                  s. Konush
                  obl. Haskovska

                  48

                  BG 0912011

                  ET „Alada — Mohamed Banashak“

                  s. Byal izvor
                  obsht. Ardino

                  49

                  1112026

                  „ABLAMILK“ EOOD

                  gr. Lukovit,
                  ul. „Yordan Yovkov“ 13

                  50

                  1312005

                  „Ravnogor“ OOD

                  s. Ravnogor

                  51

                  1712010

                  „Bulagrotreyd — chastna kompaniya“ EOOD

                  s. Yuper
                  Industrialen kvartal

                  52

                  1712013

                  ET „Deniz“

                  s. Ezerche

                  53

                  2012011

                  ET „Ivan Gardev 52“

                  gr. Kermen
                  ul. „Hadzhi Dimitar“ 2

                  54

                  2012024

                  ET „Denyo Kalchev 53“

                  gr. Sliven
                  ul. „Samuilovsko shose“ 17

                  55

                  2112015

                  OOD „Rozhen Milk“

                  s. Davidkovo, obsht. Banite

                  56

                  2112026

                  ET „Vladimir Karamitev“

                  s. Varbina
                  obsht. Madan

                  57

                  2312007

                  ET „Agropromilk“

                  gr. Ihtiman, ul. „P.Slaveikov“ 19

                  58

                  2412041

                  „Mlechen svyat 2003“
                  OOD

                  s. Bratya Daskalovi
                  obsht. Bratya Daskalovi

                  59

                  2612038

                  „Bul Milk“ EOOD

                  gr. Haskovo
                  Sev. industr. zona

                  60

                  2612049

                  ET „Todorovi — 53“

                  gr. Topolovgrad
                  ul. „Bulgaria“ 65

      PRILOG III.

         Obrazac izvješća iz članka 5.

                  Regija

                  Ukupni br. mljekarskih farmi
                  31.12.2009.

                  Br. mljekarskih farmi s mlijekom koje ne ispunjava zahtjeve
                  31.12.2009.

                  % mljekarskih farmi koje ne ispunjavaju zahtjeve, od ukupnog broja
                  31.12.2009.

                  Ukupan broj mljekarskih farmi
                  30.11.2010.

                  Br. mljekarskih farmi s mlijekom koje ne ispunjava zahtjeve
                  30.11.2010.

                  % mljekarskih farmi koje ne ispunjavaju zahtjeve, od ukupnog broja
                  30.11.2010.

                  Ukupan broj mljekarskih farmi
                  30.9.2011.

                  Br. mljekarskih farmi s mlijekom koje ne ispunjava zahtjeve
                  30.9.2011.

                  % mljekarskih farmi koje ne ispunjavaju zahtjeve, od ukupnog broja
                  30.9.2011.

                  Ukupno BU

                  Regija

                  Ukupan br. sabirnih mjesta za mlijeko
                  31.12.2009.

                  Broj sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve
                  31.12.2009.

                  % sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, od ukupnog broja
                  31.12.2009.

                  Ukupan br. sabirnih mjesta za mlijeko
                  30.11.2010.

                  Broj sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve
                  30.11.2010.

                  % sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, od ukupnog broja
                  30.11.2010.

                  Ukupan br. sabirnih mjesta za mlijeko
                  30.9.2011.

                  Broj sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve
                  30.09.2011.

                  % sabirnih mjesta za mlijeko koje ne ispunjava zahtjeve, od ukupnog broja
                  30.9.2011.

                  Ukupno BU


title: 87/433/EEZ: Odluka Komisije od 22. srpnja 1987. o nadzornim i zaštitnim mjerama koje države članice mogu poduzimati sukladno članku 115. Ugovora o EEZ-u

text:
               11/Sv. 110

               HR

               Službeni list Europske unije

               31

         31987D0433

               L 238/26

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 22. srpnja 1987.
   o nadzornim i zaštitnim mjerama koje države članice mogu poduzimati sukladno članku 115. Ugovora o EEZ-u
   (87/433/EEZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 115.,
   budući da se članak 30. et sequitur Ugovora, o ukidanju količinskih ograničenja i svih mjera koje imaju istovrsni učinak, primjenjuje bez razlike na proizvode podrijetlom iz Zajednice i one koji su stavljeni u slobodni promet u bilo kojoj od država članica bez obzira na podrijetlo;
   budući da je prema tim dogovorima u trgovini unutar Zajednice, iako samo formalno, zabranjeno zahtijevati dozvolu za uvoz ili neki sličan postupak;
   budući da se osim toga, člankom 9. stavkom 2. Ugovora isključuju svi administrativni postupci koji služe za uspostavljanje različitih pravila za kretanje robe prema tome je li podrijetlom iz Zajednice ili treće zemlje i je li stavljena u slobodni promet u jednoj od država članica;
   budući da, međutim, potpuna primjena tih načela podrazumijeva učinkovito uspostavljanje zajedničke trgovinske politike;
   budući da uspostavljanje zajedničke trgovinske politike još nije završeno; budući da mjere koje primjenjuju države članice vezano uz određene proizvode iz trećih zemalja još nisu zamijenjene jedinstvenim zajedničkim pravilima;
   budući da činjenica da zajednička trgovinska politika još uvijek nije u potpunosti uspostavljena znači da još uvijek postoje razlike između trgovinskih politika država članica koje mogu za posljedicu imati preusmjeravanje trgovinskih tokova, što bi se trebalo spriječiti odredbama članka 115. Ugovora;
   budući da u tom smislu Komisija ima ovlasti državama članicama dopustiti poduzimanje unutarnjih nadzornih mjera ili zaštitnih mjera u Zajednici, neovisno o načelu o slobodnom kretanju robe podrijetlom iz trećih zemalja unutar Zajednice i njihovo stavljanje u slobodni promet u državama članicama; budući da, međutim, članak 115. predviđa da se te mjere mogu dopustiti samo kada je to potrebno te da Komisija daje prednost onim mjerama koje uzrokuju najmanji poremećaj u funkcioniranju zajedničkog tržišta; budući da je posljedica toga da je u trenutnoj fazi uspostavljanja zajedničkog tržišta potrebno odobriti mjere u skladu s člankom 115. Ugovora samo ako preusmjeravanje trgovinskih tokova za posljedicu ima poteškoće u gospodarstvu ili ugrožava učinkovitost mjera zajedničke trgovinske politike koju provode države članice u skladu s međunarodnim obvezama Zajednice;
   budući da Jedinstveni europski akt, od 1. siječnja 1993., predviđa uspostavljanje područja bez unutarnjih granica u kojem je moguće slobodno kretanje robe, usluga i kapitala; budući da to, s jedne strane, znači, da se postojeće razlike između trgovinskih politika država članica postupno uklanjaju ili smanjuju te s druge strane, da Komisija mora u potpunosti biti svjesna tih ciljeva kada procjenjuje treba li odobriti mjere prema članku 115. Ugovora;
   budući da je Komisija Odlukom 80/47/EEZ od 20. prosinca 1979. o nadzornim i zaštitnim mjerama koje mogu provoditi države članice vezano uz uvoz određenih proizvoda podrijetlom iz trećih zemalja koji su stavljeni u slobodni promet u drugim državama članicama (1) uspostavila određene kriterije i postupke za provođenje članka 115. Ugovora;
   budući da bi trebalo, s obzirom na dosadašnja iskustva i program djelovanja koji je Zajednica predvidjela za uspostavljanje jedinstvenog tržišta, izmijeniti Odluku 80/47/EEZ, a posebno bi njeno područje primjene trebalo proširiti na sve slučajeve kada postoje razlike u mjerama trgovinske politike koje poduzimaju države članice u skladu s Ugovorom, uključujući slučajeve u kojima su još uvijek dopuštene razlike u carinskim mjerama te točnije odrediti neke kriterije i postupke koje utvrđuje; budući da bi, kako bi se te izmjene uzele u obzir, navedenu Odluku trebalo preoblikovati u jedinstveni dokument;
   budući da se, u slučajevima kada su dopuštene nadzorne mjere, uvozna dokumentacija mora izdavati automatski, besplatno, u određenom vremenskom roku i za zatraženu količinu; budući da bi, u slučaju da se nadzorne mjere zahtijevaju jer bi uvoz u državi članici mogao dovesti do gospodarskih poteškoća, trebalo stvarnost te opasnosti procijeniti u svjetlu preusmjeravanja trgovinskih tokova, koja su bila uočena u prošlosti i prema razini uvoznih mogućnosti koje je Zajednica odobrila predmetnim trećim zemljama;
   budući da se, u slučaju da država članica zatraži odobrenje za primjenu zaštitnih mjera, mora produžiti vremenski rok za izdavanje uvozne dokumentacije ako količina obuhvaćena zahtjevima za dokumentacijom dostigne određenu razinu;
   budući da podaci i razlozi, koje države članice navode kao potporu zahtjevima za odobrenje uvođenja predmetnih mjera, moraju biti takvi da omoguće Komisiji potpunu ocjenu potrebe za takvim odobrenjem;
   budući da bi, prema potrebi, Komisiji trebalo omogućiti provođenje istrage u svrhu provjere valjanosti raspoloživih podataka;
   budući da se mjere donesene sukladno članku 115. Ugovora moraju strogo tumačiti i provoditi na temelju činjenice da one ne samo predstavljaju iznimku od odredaba članaka 9. i 30. Ugovora nego i ometaju uspostavljanje zajedničke trgovinske politike kako je utvrđeno člankom 113. Ugovora; budući da bi trebalo, kako bi se u obzir uzelo gore navedeno i ciljevi utvrđeni Jedinstvenim europskim aktom, te mjere primjenjivati samo u ograničenom vremenskom razdoblju i kad to zahtijeva ozbiljnost situacije;
   budući da bi, kako bi se osigurala nesmetana trgovina unutar Zajednice, trebalo predvidjeti da države članice od uvoznika u pravilu moraju zahtijevati da u sklopu ispunjenja formalnosti vezanih uz uvoz proizvoda iz drugih država članica dostave samo određene informacije i podatke; budući da države članice, vezano uz provjeru podrijetla, moraju u pravilu zahtijevati jednostavnu izjavu o podrijetlu proizvoda budući da se od uvoznika podrazumijeva da bi to trebao znati,
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova se Odluka primjenjuje na uvoz u državu članicu proizvoda podrijetlom iz trećih zemalja koji su stavljeni u slobodni promet u Zajednici te se na njih ne primjenjuju jedinstveni uvjeti za uvoz u države članice.
   Članak 2.
   Nadzor unutar Zajednice
   1.   Ako postoji opasnost da uvoz proizvoda iz članka 1. u državu članicu dovede do gospodarskih poteškoća, uvoz tog proizvoda može, na temelju odobrenja koje Komisija daje na određeno vremensko razdoblje, podlijegati uvjetu izdavanja uvozne dokumentacije.
   2.   U pravilu, Zajednica ne daje odobrenje iz stavka 1. osim ako:

               (a)

               je količina uvoza predmetnog proizvoda iz ostalih država članica u kalendarskoj godini koja prethodi godini u kojoj je podnesen zahtjev bila znatna;

               (b)

               mogućnosti uvoza predmetnog proizvoda koji je odobrila Zajednica vis-à-vis treće zemlje podrijetla prelaze 1 % svih uvoznih mogućnosti koje je Zajednica odobrila vis-à-vis svih trećih zemalja koje podliježu sličnim pravilima.

         3.   Ne dovodeći u pitanje članak 3., predmetna država članica izdaje uvoznu dokumentaciju, za sve zahtijevane količine, besplatno i u roku od najviše 5 radnih dana od datuma podnošenja zahtjeva od strane uvoznika bez obzira na njegovo mjesto poslovanja u Zajednici.
   4.   U svrhu dobivanja odobrenja iz stavka 1., država članica u svom zahtjevu Komisiji dostavlja sljedeće pojedinosti:

               (a)

               opis proizvoda i podatke o njegovoj trgovačkoj oznaci, tarifnom broju prema Zajedničkoj carinskoj tarifi, oznaci NIMEXE i zemlji podrijetla;

               (b)

               pravila kojima se uređuje izravan uvoz vis-à-vis zemlje podrijetla i ostalih trećih zemalja, uključujući, kada je to primjereno, carinske uvjete, obujam i/ili količinu mogućnosti uvoza i gospodarske interese na kojima se pravila temelje;

               (c)

               obujam ili količinu uvoza predmetnog proizvoda:

                           —

                           podrijetlom iz predmetne treće zemlje, raspoređen na izravni uvoz i proizvode u slobodnom prometu,

                           —

                           podrijetlom iz svih trećih zemalja,

                           —

                           podrijetlom iz Zajednice;

               (d)

               gospodarske poteškoće za koje postoji opasnost da mogu nastati, i na koje upućuju čimbenici kao što su potrošnja proizvoda i odgovarajući tržišni udjeli nacionalnih proizvodnji, predmetnih trećih zemalja i svih trećih zemalja.

         Podaci koji se zahtijevaju na temelju podstavaka (c) i (d) odnose se na prethodne dvije godine i tekuću godinu. Kada nije moguće dostaviti točne podatke ili podatke nije moguće dostaviti na vrijeme, zahtjev države članice sadrži podatke koji su joj na raspolaganju.
   5.   Država članica koja je dobila odobrenje iz stavka 1. od podnositelja zahtjeva, koji je predao zahtjev za uvoznu dokumentaciju, može zahtijevati samo sljedeće informacije i podatke:

               (a)

               pojedinosti za identifikaciju uvoznika i pošiljatelja u državi članici izvoznici;

               (b)

               zemlju podrijetla i državu članicu izvoznicu;

               (c)

               opis proizvoda s podacima o:

                           —

                           njegovoj trgovinskoj oznaci,

                           —

                           njegovom tarifnom broju prema Zajedničkoj carinskoj tarifi i oznaci NIMEXE;

               (d)

               vrijednost i količinu proizvoda izražene u jedinicama koje se obično koriste u trgovini;

               (e)

               planiran termin ili termine isporuke;

               (f)

               dokaze koji podupiru tvrdnju da je proizvod u slobodnom prometu: ako proizvodi još nisu u slobodnom prometu na dan na koji se podnosi zahtjev za dobivanje dozvole za uvoz ili ako dokaze nije moguće dostaviti do tog datuma, uvozna dokumentacija se izdaje, ali je njezina valjanost ograničena na mjesec dana od dana primitka te dokumentacije od strane podnositelja zahtjeva.

         Članak 3.
   Zaštitne mjere
   1.   Kada uvoz proizvoda iz članka 1. u državu članicu prouzroči gospodarske poteškoće, predmetna država članica može poduzeti zaštitne mjere nakon dobivanja odobrenja od Komisije, u kojem su utvrđeni uvjeti i pojedinosti tih mjera.
   2.   Komisija daje odobrenje samo na ograničeno vrijeme i kad ozbiljnost situacije to zahtijeva.
   3.   U svrhu dobivanja odobrenja država članica u zahtjevu Komisiji navodi sljedeće pojedinosti i podatke, osim onih iz članka 2. stavka 4. točaka (a) i (b):

               (a)

               državu članicu izvoznicu;

               (b)

               datum zahtjeva za uvoznu dokumentaciju;

               (c)

               obujam ili količinu uvoza predmetnog proizvoda koji je proveden ili dopušten:

                           —

                           podrijetlom iz predmetne treće zemlje, raspoređene na izravni uvoz i uvoz proizvoda u slobodnom prometu,

                           —

                           podrijetlom iz ostalih trećih zemalja s kojima država članica koja podnosi zahtjev ima slične dogovore za uvoz ili dogovore s istovrsnim učinkom,

                           —

                           podrijetlom iz svih trećih zemalja,

                           —

                           podrijetlom iz Zajednice;

               (d)

               kad je to moguće, obujam ili količinu ponovnih izvoza proizvoda podrijetlom iz predmetne treće zemlje u druge države članice i treće zemlje;

               (e)

               navodne gospodarske poteškoće kako ih prikazuje trend čimbenika kao što su: proizvodnja, iskorištenost kapaciteta, potrošnja, prodaja, tržišni udjeli predmetnih trećih zemalja, sve treće zemlje i domaća proizvodnja, cijene (odnosno pad cijena ili sprječavanje normalnog rasta cijena), dobici i gubici, zaposlenost;

               (f)

               na zahtjev Komisije, poduzete ili predložene mjere za popravljanje situacije u predmetnom sektoru.

         Podaci koji se zahtijevaju na temelju podstavaka (c), (d) i (e) odnose se na prethodne dvije godine i tekuću godinu.
   Kad nije moguće dostaviti točne podatke ili podatke nije moguće dostaviti na vrijeme, zahtjev države članice sadrži podatke koji su joj na raspolaganju. Ako Komisija to smatra potrebnim, Komisija može provesti istragu u svrhu provjere valjanosti podataka koje je dostavila država članica.
   Ona u tom slučaju može, kada bi nedostatak zaštitnih mjera za posljedicu imao opasnost od materijalne štete predmetnom sektoru, do objave ishoda istrage dopustiti privremenu primjenu zaštitnih mjera.
   4.   Podnošenje zahtjeva države članice ne može spriječiti izdavanje uvozne dokumentacije prema uvjetima i u roku iz članka 2. za koju je zahtjev podnesen prije odluke Komisije.
   5.   Međutim, ako država članica utvrdi da obujam ili ukupna količina na koje se odnosi neodobreni zahtjev vezano uz predmetni proizvod podrijetlom iz predmetne treće zemlje iznosi više od 5 % mogućeg izravnog uvoza iz predmetne treće zemlje ili više od 1 % od ukupnog uvoza iz zemalja izvan EEZ-a u razdoblju od posljednjih 12 mjeseci za koje su raspoloživi statistički podaci:

               —

               krajnji rok za izdavanje uvozne dokumentacije produljuje se za 10 radnih dana od datuma podnošenja zahtjeva od strane uvoznika,

               —

               država članica može odbiti zahtjev za uvoznu dokumentaciju ako odluka Komisije to dopušta.

         6.   Država članica podnosi zahtjev za zaštitne mjere putem teleksa ili telefaksa. Preslika se istodobno šalje na isti način odgovarajućim službama koje je u te svrhe odredila država članica. Ona obavješćuje podnositelje zahtjeva za uvoznu dokumentaciju o podnošenju zahtjeva za zaštitne mjere.
   7.   O zahtjevu države članice odlučuje Komisija u roku od pet radnih dana od njegovog primitka.
   Članak 4.
   Dokaz o podrijetlu
   1.   Kao dio ispunjavanja formalnosti vezanih uz uvoz proizvoda koji su podložni nadzornim ili zaštitnim mjerama unutar Zajednice, odgovarajuća nadzorna tijela države članice uvoznice mogu od uvoznika zahtijevati da na carinskoj deklaraciji ili na zahtjevu za uvoznu dokumentaciju navede podrijetlo proizvoda.
   2.   Dodatni dokazi mogu se zahtijevati samo kod carinjenja i u slučajevima kad su oni bitni radi ozbiljnih i vrlo utemeljenih dvojbi kako bi se ustanovilo stvarno podrijetlo predmetnog proizvoda. Međutim, zahtjev za podnošenje tog dodatnog dokaza sam po sebi ne sprečava uvoz robe.

      Završne odredbe

   Članak 5.
   Postupak utvrđen ovom Odlukom primjenjuje se kad je učinkovitost mjera trgovinske politike koje primjenjuju države članice sukladno međunarodnim obvezama Zajednice ugrožena zbog preusmjeravanja trgovinskih tokova, uz izuzetak elemenata iz članka 2. stavka 4. točke (d) i članka 3. stavka 3. točke (e).
   Članak 6.
   1.   Ova Odluka primjenjuje se s učinkom od od 1. listopada 1987.
   2.   Odluka Komisije 80/47/EEZ stavlja se izvan snage od tog datuma. Smatra se da se upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage odnose na ovu Odluku.
   Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. srpnja 1987.

            Za Komisiju

         Willy DE CLERCQ

            Član Komisije

      (1)  SL L 16, 22.1.1980., str. 14.


Odluka Komisije od 09/12/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7424 - CCMP / INEOS / PQ) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 2000/428/EZ: Odluka Komisije od 4. srpnja 2000. o utvrđivanju dijagnostičkog postupka, metoda uzimanja uzoraka i kriterija za procjenu rezultata laboratorijskih ispitivanja za potvrđivanje i diferencijalno dijagnosticiranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja (priopćena pod brojem dokumenta C(2000) 1805)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 008

               HR

               Službeni list Europske unije

               191

         32000D0428

               L 167/22

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               04.07.2000.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 4. srpnja 2000.
   o utvrđivanju dijagnostičkog postupka, metoda uzimanja uzoraka i kriterija za procjenu rezultata laboratorijskih ispitivanja za potvrđivanje i diferencijalno dijagnosticiranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2000) 1805)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2000/428/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/119/EEZ od 17. prosinca 1992. o uvođenju općih mjera Zajednice za kontrolu određenih bolesti životinja i posebnih mjera koje se odnose na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja (1), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, a posebno njezin Prilog II. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Potrebno je na razini Zajednice utvrditi dijagnostički postupak, metode uzimanja uzoraka i kriterije za procjenu rezultata laboratorijskih ispitivanja za potvrđivanje vezikularne enterovirusne bolesti svinja, kao i za brzo diferenciranje te bolesti od slinavke i šapa, kako bi se osigurala bolja kontrola tih dviju bolesti.

               (2)

               U Prilogu III. Direktivi Vijeća 92/119/EEZ utvrđuju se zadaće i dužnosti referentnog laboratorija Zajednice za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja, kako bi se uz savjetovanje s Komisijom koordinirale metode koje se primjenjuju u državama članicama za dijagnosticiranje bolesti; te dužnosti i zadaće uključuju organizaciju periodičnih usporednih ispitivanja i opskrbu standardnim reagensima na razini Zajednice.

               (3)

               Nedavno su razvijene laboratorijske pretrage kako bi se osiguralo brzo dijagnosticiranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja i njezino razlikovanje od slinavke i šapa.

               (4)

               Iz rezultata najnovijih usporednih ispitivanja provedenih na razini Zajednice može se posebno zaključiti da su razvijeni pouzdani testovi kojima se otkriva antigen ili genom virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja, te da ti testovi mogu uspješno dopuniti test izoliranja virusa za virološko dijagnosticiranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja.

               (5)

               Iskustva stečena nadzorom vezikularne enterovirusne bolesti svinja posljednjih godina rezultirala su utvrđivanjem najprikladnijih postupaka uzimanja uzoraka i kriterija za procjenu rezultata laboratorijskih ispitivanja za pravilno dijagnosticiranje te bolesti u različitim situacijama.

               (6)

               Mišljenje i preporuke Znanstvenog odbora za zdravlje i dobrobit životinja o vezikularnoj enterovirusnoj bolesti svinja uzeti su u obzir.

               (7)

               Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice osiguravaju da se potvrđivanje vezikularne enterovirusne bolesti svinja i diferencijalno dijagnosticiranje slinavke i šapa temelji na:

               (a)

               utvrđivanju kliničkih znakova bolesti;

               (b)

               dokazivanju virusa, antigena ili genoma u uzorcima epitelnog tkiva, vezikularne tekućine ili fecesa;

               (c)

               utvrđivanju reakcije specifičnih protutijela u uzorcima seruma,

         u skladu s postupcima, metodama uzimanja uzoraka i kriterijima za procjenu rezultata laboratorijskih testova utvrđenim u Priručniku koji je priložen ovoj Odluci.
   2.   Međutim, nacionalni dijagnostički laboratoriji navedeni u Prilogu II. dijelu 5. Direktivi 92/119/EEZ mogu primijeniti i prilagođene laboratorijske testove navedene u Priručniku koji je priložen ovoj Odluci ili koristiti druge testove pod uvjetom da oni osiguravaju istu osjetljivost i specifičnost.
   Osjetljivost i specifičnost tih prilagođenih ili drugih testova mora se procijeniti u okviru redovitih usporednih testova koje organizira referentni laboratorij Zajednice za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja.
   Članak 2.
   Ova se Odluka primjenjuje od 1. listopada 2000.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. srpnja 2000.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 62, 15.3.1993., str. 69.
   PRILOG
   PRIRUČNIK DIJAGNOSTIČKIH POSTUPAKA, METODA UZIMANJA UZORAKA I KRITERIJA ZA PROCJENU REZULTATA LABORATORIJSKIH TESTOVA ZA POTVRĐIVANJE I DIFERENCIJALNO DIJAGNOSTICIRANJE VEZIKULARNE ENTEROVIRUSNE BOLESTI SVINJA
   POGLAVLJE I.

         Uvod, ciljevi i definicije

   1.   Ovaj Priručnik:

               (a)

               utvrđuje smjernice i minimalne zahtjeve dijagnostičkog postupka, metode uzimanja uzoraka i kriterije procjene rezultata laboratorijskih testova za pravilno dijagnosticiranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Međutim, posebna se važnost također posvećuje diferencijalnom dijagnosticiranju za razgraničenje od slinavke i šapa;

               (b)

               obuhvaća odredbe Priloga II. Direktivi 92/119/EEZ, a posebno stavaka 4., 7. i 8. navedenog Priloga;

               (c)

               namijenjen je uglavnom nadležnim tijelima odgovornim za kontrolu vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Stoga je naglasak na načelima i primjenama laboratorijskih testova i procjeni njihovih rezultata, a ne na detaljnim laboratorijskim tehnikama.

         2.   Za potrebe ovog Priručnika primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „serološki pozitivna svinja” znači svinja u čijem je serumu virus neutralizacijskim testom, koji se primjenjuje u nacionalnom laboratoriju, utvrđen titar specifičnih protutijela jednak ili veći od referentnog seruma 4 vezikularne enterovirusne bolesti svinja, navedenog u poglavlju X.;

               (b)

               „nespecifični reaktor” znači bilo koja pojedinačna serološki pozitivna svinja na gospodarstvu, kod koje je serološki test na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja polučio pozitivan rezultat, a za koju se zna da nije bila u dodiru s virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, niti ima dokaza da je s nje zaraza prenesena na druge svinje s kojima je bila u kontaktu. Serološki pozitivna svinja potvrđuje se kao nespecifični reaktor, ako su ispunjeni uvjeti navedeni u poglavlju VIII. dijelu C;

               (c)

               „svinje u kontaktu” znači svinje koje su izravno u kontaktu, ili su bile u izravnom kontaktu tijekom posljednjih 28 dana, s jednom ili više serološki pozitivnih svinja ili s jednom ili više svinja za koje se sumnja da su zaražene virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Svinje u kontaktu mogu biti, ili su mogle biti u istom boksu ili u susjednim boksovima, ako postoji mogućnost izravnog kontakta svinja između boksova.

         POGLAVLJE II.

         Smjernice za preglede svinja koje pokazuju kliničke znakove vezikularne enterovirusne bolesti svinja

   1.   Države članice osiguravaju da službeni veterinar pri sumnji na prisutnost vezikularne enterovirusne bolesti svinja na gospodarstvu, što je prije moguće, pregleda statistički značajan broj svinja, kako bi se otkrili klinički znakovi bolesti navedeni u poglavlju IX.
   2.   Države članice osiguravaju da se u slučaju kad svinje pokazuju kliničke znakove koji ukazuju na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja ili slinavku i šap provede, što je prije moguće, odgovarajuće uzorkovanje i laboratorijske pretrage u svrhu diferencijalnog dijagnosticiranja, u skladu s odredbama navedenim u poglavljima IV., VII. i VIII. ovog Priručnika.
   POGLAVLJE III.

         Opći postupci uzorkovanja i prijevoza uzoraka

   1.   Bilo koja osoba koja ulazi ili izlazi sa svinjogojskoga gospodarstva za koje se sumnja da na je njemu prisutna vezikularna enterovirusna bolest svinja, mora se pridržavati najstrožih higijenskih mjera potrebnih da se smanji opasnost od kontaminacije ili širenje virusa.
   2.   Sve svinje od kojih se uzimaju uzorci moraju biti označene tako da se uvijek mogu identificirati u slučaju ponovnog uzimanja uzoraka. Preporuča se da se zabilježi lokacija svake svinje na gospodarstvu od koje je uzet uzorak, kao i jedinstvena identifikacijska oznaka, posebno ako je uzorak uzet od svinje sumnjive na bolest.
   3.   Uzorci se moraju dostaviti u laboratorij popraćeni odgovarajućim obrascima, koji uključuju pojedinosti o povijesti bolesti svinja od kojih su uzeti uzorci kao i uočeni klinički znakovi, ako postoje.
   4.   Budući da svaka pojava vezikula kod svinja može biti i slinavka i šap, moraju se poduzeti posebne mjere sigurnosti pri pakiranju uzoraka za koje postoji sumnja na zarazu. Te su mjere uglavnom namijenjene sprečavanju loma ili prolijevanja posuda i opasnosti od zaraze, ali također moraju osigurati da uzorci stignu u zadovoljavajućem stanju. Ako se za pakiranje koristi led, mora se spriječiti prolijevanje vode. Posude s uzorcima za koje se sumnja da sadrže virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja ne smiju se otvarati nakon napuštanja zaraženih prostora i dok ne stignu u laboratorij.
   5.   Uzorci za koje se sumnja da sadrže virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja mogu biti analizirani samo u laboratoriju ovlaštenom za izdvajanje virusa slinavke i šapa u dijagnostičke svrhe, u skladu sa zakonodavstvom Zajednice o kontroli bolesti slinavke i šapa, osim ako slinavka i šap već nisu isključeni.
   6.   Svi se uzorci mogu prenositi na 4 °C, ako je očekivano vrijeme prijevoza do laboratorija kraće od 48 sati, u protivnom se moraju pohraniti na temperaturi ne višoj od -20 °C.
   7.   Za uzorke koji se upućuju u referentni laboratorij Zajednice, iz svih država članica osim Ujedinjene Kraljevine, jedina dozvoljena metoda prijevoza je zrakoplovom do zračnih luka London (Heathrow) ili London (Gatwick). Prije slanja pošiljke laboratorij se mora obavijestiti faksom ((44-1483) 23 26 21) ili elektroničkom poštom o pojedinostima leta, datumu, očekivanom vremenu dolaska i broju tovarnog lista u zračnom prometu, tako da se pošiljka može pronaći po dolasku. Pošiljka se mora uputiti na:

               Institute for Animal Health, Pirbright Laboratory,

               Community Reference Laboratory for swine vesicular disease,

               Ash Road, Pirbright, Woking,

               Surrey GU24 ONF

               United Kingdom, UK

         Sljedeće informacije moraju se navesti na etiketi: „Patološki materijal životinjskog podrijetla bez komercijalne vrijednosti. Pokvarljivo. Lomljivo. Primatelj preuzima u zrakoplovnoj luci. Ne smije se otvarati izvan laboratorija.”
   Osoblje referentnog laboratorija Zajednice ovlašteno je za preuzimanje pošiljke u zrakoplovnoj luci prema posebnoj općoj uvoznoj dozvoli koju u tu svrhu izdaje Ministarstvo poljoprivrede, hrane i ribarstva Ujedinjene Kraljevine. To je ustaljeni postupak i posebna dozvola nije potrebna za svaki pojedini slučaj uvoza. Zabranjen je prijenos u Ujedinjenu Kraljevinu uzoraka za koje se sumnja da sadrže vezikularni virus u ručnoj prtljazi od strane neovlaštenog osoblja. Ne smiju se koristiti dostavne kurirske službe.
   8.   Prijevoz uzoraka u nacionalne laboratorije mora se provesti u skladu s uputama nadležnih tijela država članica.
   POGLAVLJE IV.

         Postupci uzorkovanja na gospodarstvu s klinički sumnjivim svinjama

   1.   Kad se na temelju uočenih kliničkih znakova bolesti posumnja na prisutnost virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja na gospodarstvu, moraju se prikupiti odgovarajući uzorci od reprezentativne skupine svinja koja pokazuje te znakove kako bi se potvrdila bolest i diferencijalnim dijagnosticiranjem isključila slinavka i šap.
   2.   Na tim gospodarstvima za postavljanje dijagnoze najprimjereniji uzorci su epitelno tkivo i vezikularna tekućina iz neprobušenih ili netom probušenih vezikula uzetih od svinja koje pokazuju tipične znakove bolesti, u kojima se može utvrditi virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja, njegova antitijela ili genom. Preporučuje se uzimanje uzoraka od pet ili šest takvih svinja.
   3.   Čak kad su svježe epitelno tkivo i vezikularna tekućina na raspolaganju u dovoljnoj količini (1 g ili više), moraju se također uzeti sljedeći uzorci:

               (a)

               uzorci krvi svinja za koje se sumnja da su zaražene, kao i svinja koje su bile u kontaktu, za serološko testiranje; i

               (b)

               uzorci fecesa svinja za koje se sumnja da su zaražene, kao i uzorci s poda njihovih boksova i susjednih boksova za virološko testiranje.

         4.   Uzorci se moraju prikupljati i prevoziti u skladu sa sljedećim postupcima:

               (a)

               za uzorke epitelnog tkiva i vezikularne tekućine:

                           —

                           ako je moguće mora se uzeti najmanje 1 g epitelnog tkiva iz neprobušene ili netom probušene vezikule. Preporuča se da se radi zaštite životinja i izbjegavanja povreda osoblja, prije uzimanja uzoraka svinjama da umirujuće sredstvo,

                           —

                           ako se uzorci odmah prevoze u nacionalni laboratorij (manje od tri sata), uzorci epitelnog tkiva mogu se prevoziti suhi i u hladnjaku. Međutim, ako je vjerojatno da će prijevoz trajati više od tri sata, uzorci se moraju staviti u malu količinu transportnog medija koji sadrži jednake dijelove glicerola i 0,04 M fosfatnog pufera ili drugog odgovarajućeg pufera (npr. Hepes), kako bi se pH vrijednost održala na optimalnoj razini za preživljavanje virusa slinavke i šapa (pH od 7,2 do 7,6). Transportni medij mora sadržavati antibiotike za dodatno antimikrobno djelovanje. Pogodni antibiotici i njihova krajnja koncentracija na ml su:

                                       i.

                                       penicilin 1 000 IJ,

                                       ii.

                                       neomicin sulfat 100 IJ,

                                       iii.

                                       polimiksin B sulfat 50 IJ,

                                       iv.

                                       mikostatin 100 IJ,

                           —

                           ako je moguće vezikularnu tekućinu uzeti iz neprobušene vezikule, ona se mora pohraniti nerazrijeđena u posebnim spremnicima;

               (b)

               za uzorke krvi:

                           —

                           uzorci krvi se mogu uzeti za serološka ili virološka ispitivanja. Međutim, za utvrđivanje prisutnosti protutijela u pravilu se prikupljaju uzorci samo od svinja za koje se sumnja da su preboljele kliničku ili subkliničku infekciju, jer su epitelno tkivo, vezikularna tekućina i uzorci fecesa svinja koje pokazuju kliničke znakove bolesti pogodnije za otkrivanje virusa od uzoraka krvi. Preporučuje se da se uzimaju uzorci pune krvi uz uporabu vakuumskih epruveta bez antikoagulansa te da se vakuumske epruvete ne otvaraju za vrijeme prijevoza;

               (c)

               za uzorke fecesa:

                           —

                           uzorci fecesa s poda prostorija, za koje se sumnja da u njima borave ili da su u njima boravile svinje zaražene vezikularnom enterovirusnom bolesti svinja, ili brisovi fecesa i uzorci fecesa živih svinja za koje se sumnja da su zaražene, moraju se staviti u čvrste, nepropusne spremnike.

         Spremnici s uzorcima za koje se sumnja da su zaraženi virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja moraju se prije prijevoza u laboratorij izvana dezinficirati. Odgovarajući dezinficijensi su:

               —

               natrijev hidroksid (razrijeđen u omjeru 1:100),

               —

               formalin (u omjeru 1:9 razrijeđena otopina formalina koja sadrži najmanje 34 % formaldehida), i

               —

               natrijev hipoklorit (2 % raspoloživog klora).

         Navedenim dezinficijensima mora se oprezno rukovati.
   POGLAVLJE V.

         Postupci uzorkovanja za serološko nadziranje vezikularne enterovirusne bolesti svinja

   1.   Kad se serološka kontrola provodi u sljedeće svrhe:

               (a)

               za nadziranje na gospodarstvima na kojima nema dokaza ili sumnje da bi bolest mogla biti prisutna;

               (b)

               za nadziranje u klaonicama, stočnim sajmovima, sabirnim centrima ili sličnim mjestima rutinskim uzimanjem uzoraka za serološko pretraživanje;

               (c)

               nediskriminirajućeg nadziranja svinja podrijetlom iz drugih država članica na gospodarstvu na koje su uvezene,

         uzorci krvi za serološko testiranje moraju se uzimati od svinja u skladu s odredbama utvrđenim u programima ili planovima za praćenje ili iskorjenjivanje odobrenih u okviru Odluke 90/424/EEZ (1) ili Direktive 90/425/EEZ (2), ili, u nedostatku takvih odredaba, u skladu s postupkom koji su utvrdila nadležna tijela država članica.
   2.   Kad se serološko nadziranje provodi u sljedeće svrhe:

               (a)

               za nadziranje gospodarstava smještenih unutar zaraženih i ugroženih područja, koje su određene nakon potvrde izbijanja bolesti u skladu s Prilogom II. točkama 7. i 8. Direktivi 92/119/EEZ; ili

               (b)

               za nadziranje gospodarstava navedenih u članku 9. Direktive Vijeća 92/119/EEZ,

         uzorci krvi za serološko testiranje moraju se uzimati od svinja u skladu sa sljedećim:

               —

               u slučaju gospodarstava koja se bave uzgojem za rasplod, postupak nasumičnog uzimanja uzoraka mora se provoditi na način koji osigurava otkrivanje 5 % prevalencije serokonverzije sa 95 % sigurnošću;

               —

               u slučaju gospodarstava koja drže svinje samo za tov, postupak uzimanja uzoraka mora osigurati da je ukupan broj uzetih uzoraka barem jednak broju koji je potreban da se otkrije prevalencija od 5 % sa 95 % sigurnošću. U svakom slučaju uzorci se moraju uzeti iz što je više moguće nasumično odabranih boksova;

               —

               u slučaju miješanih gospodarstava koja se bave uzgojem za rasplod i tovom, od svake skupine svinja koje žive u odvojenim prostorima mora se uzeti toliko uzoraka koliko je potrebno da se otkrije 5 % prevalencija serokonverzije sa 95 % sigurnošću.

         POGLAVLJE VI.

         Daljnje aktivnosti i postupci ponovnog uzimanja uzoraka u slučaju otkrivanja seropozitivnih svinja

   1.   Ako se na gospodarstvu, provodeći nadziranje navedeno u poglavlju V. točki 1.(a) ili poglavlju V. točki 2., otkrije samo jedna seropozitivna svinja, nadležno tijelo mora osigurati da se:

               (a)

               ako već nisu primijenjene, na gospodarstvu provedu mjere iz članka 4. Direktive Vijeća 92/119/EEZ;

               (b)

               na gospodarstvu provede pregled u skladu s odredbama navedenim u poglavlju II. dijelu 1.;

               (c)

               uzmu uzorci krvi za serološko testiranje od:

                           —

                           sumnjive svinje,

                           —

                           svinja koje su bile u kontaktu, a koje žive u istom ili susjednim boksovima; od tih svinja uzorci se uzimaju tako da se u boksu može otkriti 50 % prevalencija serokonverzije sa 95 % sigurnošću.

         2.   Međutim, nadležno tijelo može donijeti odluku o ukidanju mjera navedenih u stavku 1. podstavku (a), ako:

               (a)

               iz epidemiološkog istraživanja provedenog u skladu s člankom 8. Direktive Vijeća 92/119/EEZ proizlazi da vezikularna enterovirusna bolest svinja nije unesena na gospodarstvo;

               (b)

               na gospodarstvu nisu utvrđeni klinički znakovi vezikularne enterovirusne bolesti svinja; i

               (c)

               se gospodarstvo ne nalazi u zoni pod nadzorom ili ograničenjem, koja je uspostavljena nakon potvrde o izbijanju bolesti, ili nije predmet drugih ograničenja koja se primjenjuju u odnosu na potvrđeno izbijanje bolesti,

         i pod uvjetom da:

               —

               ni jedna svinja ne napusti gospodarstvo u svrhu stavljanja u promet unutar Zajednice, i

               —

               se svinje s dotičnoga gospodarstva premještaju samo u klaonicu na neodgodivo klanje ili na neko drugo gospodarstvo s kojeg svinje isto tako neće biti stavljene u promet unutar Zajednice,

         sve dok se na temelju rezultata daljnjih kontrola i seroloških testiranja ne dokaže da se u potpunosti može isključiti sumnja na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja.
   3.   Ako provjere i serološka testiranja provedena u skladu s točkom 1. podtočkama (b) i (c):

               (a)

               daju negativne rezultate ili se pozitivan nalaz dokaže samo kod jedne, prethodno pozitivne svinje („nespecifični reaktor”), vezikularna enterovirusna bolest svinja može se isključiti. Mjere navedene u točki 1.(a) se ukidaju, osim ako se gospodarstvo ne nalazi u zaraženoj ili ugroženoj zoni određenoj oko mjesta izbijanja zaraze u kojoj mjere za iskorjenjivanje bolesti u skladu s Prilogom II. dijelom 7. ili 8. Direktivi Vijeća 92/119/EEZ moraju ostati na snazi;

               (b)

               pokažu da je na gospodarstvu prisutno više od jedne serološki pozitivne svinje, onda vezikularna enterovirusna bolest svinja mora biti potvrđena, ili ako nisu ispunjeni uvjeti iz Priloga II. dijela 4. Direktivi Vijeća 92/119/EEZ, kojima se potvrđuje prisutnost bolesti, na gospodarstvu se moraju uzeti daljnji uzorci u skladu s postupkom uzimanja uzoraka navedenom u stavku 4.

         4.   Ako se otkrije više od jedne seropozitivne svinje nakon uzimanja uzoraka i seroloških testiranja navedenih u poglavlju V. točki 1.(a), stavku 1. podstavku (c) ili stavku 2., a nisu ispunjeni uvjeti utvrđeni u Prilogu II. dijelu 4. Direktivi Vijeća 92/119/EEZ kojima se potvrđuje vezikularna enterovirusna bolest svinja, nadležno tijelo osigurava da se:

               (a)

               primijene, ili se i dalje primjenjuju, odredbe navedene u članku 4. Direktive Vijeća 92/119/EEZ;

               (b)

               na gospodarstvu provede kontrola u skladu s odredbama navedenim u poglavlju II. točki 1.;

               (c)

               za serološka testiranja uzmu dodatni uzorci krvi od seropozitivnih svinja i svinja koje su bile u kontaktu, u skladu s točkom 1 (c);

               (d)

               za serološka testiranja uzmu uzorci krvi od svinja iz drugih objekata na gospodarstvu, u skladu s postupkom navedenim u poglavlju V. točki 2.;

               (e)

               uzme dovoljan broj uzoraka fecesa za virološka ispitivanja:

                           —

                           od seropozitivnih svinja,

                           —

                           s podova boksova u kojima su seropozitivne svinje i iz susjednih boksova,

                           —

                           iz nasumično odabranih boksova iz drugih objekata na gospodarstvu.

                     Uzorci fecesa prikupljeni u skladu s prvom i drugom alinejom moraju se pretražiti što je prije moguće. Ako su ti uzorci negativni, ali se na temelju rezultata seroloških testiranja sumnja da se vezikularna enterovirusna bolest svinja možda proširila i na druge objekte, također se moraju testirati uzorci fecesa prikupljeni u skladu s trećom alinejom;

         Ako na temelju dodatnih kontrola i testiranja još uvijek nisu zadovoljeni uvjeti iz Priloga II. točke 4. Direktivi Vijeća 92/119/EEZ, kojima se potvrđuje prisutnost vezikularne enterovirusne bolesti svinja, seropozitivne svinje moraju biti usmrćene ili zaklane, u skladu s odredbama iz Priloga II. točke 4.d) Direktivi Vijeća 92/119/EEZ. Međutim, ako se utvrdi da su i daljnje svinje seropozitivne, dodatno onima za koje se već dokazalo da su seropozitivne u prethodnom uzimanju uzoraka, odredbe i postupci predviđeni u podtočkama (a), (b), (c) (d) i (e) primjenjuju se i dalje mutatis mutantis.
   5.   Ne dovodeći u pitanje mjere navedene u članku 9. Direktive Vijeća 92/119/EEZ, u slučaju da se utvrdi da je jedna ili više svinja seropozitivna nakon provedbe aktivnosti nadziranja navedenih u poglavlju V. točki 1.(b) ili poglavlju V. točki 1.(c), nadležno tijelo osigurava da se:

               (a)

               provedu, kad je potrebno i moguće, daljnje odgovarajuće kontrole uključujući uzimanje uzoraka, kako bi se potvrdila ili isključila sumnja na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja na mjestima na kojima su te svinje otkrivene, uzimajući u obzir stanje lokalnom okruženju;

               (b)

               na gospodarstvu s kojeg potječu svinje provedu mjere navedene u članku 4. Direktive Vijeća 92/119/EEZ;

               (c)

               na gospodarstvu s kojeg potječu svinje provedu kontrole u skladu s odredbama navedenim u poglavlju II. točki 1.; i

               (d)

               od svinja na gospodarstvu, s kojeg potječu seropozitivne svinje, prikupe uzorci krvi za serološko testiranje u skladu s odredbama navedenim u poglavlju V. točki 2.;

         6.   Međutim, nadležno tijelo može donijeti odluku o ukidanju mjera iz točke 5.(b), ako:

               (a)

               se na temelju epidemiološkog istraživanja provedenog u skladu s člancima 4. i 8. Direktive Vijeća 92/119/EEZ može zaključiti da vezikularna enterovirusna bolest svinja nije unesena na gospodarstvo;

               (b)

               na gospodarstvu nisu otkriveni klinički znakovi vezikularne enterovirusne bolesti svinja;

               (c)

               se gospodarstvo ne nalazi u zoni pod nadzorom ili ograničenjem, koja je uspostavljena nakon potvrde o izbijanju bolesti, ili nije predmet drugih ograničenja koja se primjenjuju u odnosu na potvrđeno izbijanje bolesti,

         i pod uvjetom da:

               —

               ni jedna svinja ne napusti gospodarstvo u svrhu stavljanja u promet unutar Zajednice, i

               —

               se svinje s dotičnoga gospodarstva premještaju samo u klaonicu na neodgodivo klanje ili na neko drugo gospodarstvo s kojeg svinje isto tako neće biti stavljene u promet unutar Zajednice;

         sve dok se na temelju rezultata daljnjih kontrola i seroloških testiranja na mjestu gdje su otkrivene seropozitivne svinje i na gospodarstvu s kojeg potječu ne potvrdi da se u potpunosti može isključiti sumnja na vezikularnu enterovirusnu bolest svinja.
   POGLAVLJE VII.

         Načela i primjena viroloških testiranja i procjena njihovih rezultata

   A.   Dokazivanje virusnog antigena

   1.   Neizravna ELISA (engl. Indirect sandwich ELISA) zamijenila je reakciju vezanja komplemenata kao metoda izbora za dokazivanje virusnog antigena vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Test je isti kao onaj koji se koristi za dijagnosticiranje slinavke i šapa. Testiranje na obje bolesti mora se provoditi istodobno, osim ako slinavka i šap već nije isključena. Osobito se preporučuje koristiti uzorke epitelnog tkiva ili tekućine iz vezikularnih lezija, u kojima su već za nekoliko sati u akutno oboljelih svinja prisutni i dokazivi u visokom titru virusi vezikularne enterovirusne bolesti svinja, kao i slinavke i šapa (3).
   Po dva reda na mikrotitražnim pločicama premažu se zečjim protutijelima za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja i za svaki od sedam virusa serotipova slinavke i šapa. To su serumi na koje se veže virusni antigen. Svakom od tih redova dodaje se testna suspenzija uzoraka. Uključene su i odgovarajuće kontrole. U sljedećoj se fazi u odgovarajuće redove dodaje homologeni serum zamoraca za dokazivanje, a potom anti-zamorčev serum kunića konjugiran enzimom peroksidazom (konjugat). Između svake faze poduzima se temeljito ispiranje kako bi se odstranili nevezani reagensi. Nakon dodavanja kromogena i supstrata promjena boje ukazuje na pozitivnu reakciju. Kod jake pozitivne reakcije to se vidjeti golim okom, ali se rezultati mogu očitati i spektrofotometrijski, pri čemu apsorpcija svjetla od 0,1 iznad pozadine upućuje na pozitivnu reakciju.
   2.   Za dokazivanje vezikularne enterovirusne bolesti svinja i za diferencijalno dijagnosticiranje slinavke i šapa u uzorcima epitelnog tkiva, vezikularnoj tekućini ili kulturi zaraženog tkiva, može se, alternativno, koristiti i ELISA uz uporabu monoklonskih protutijela, uz primjenu odabranih monoklonskih protutijela kao antitijela za vezivanje, a s monoklonalskim protutijelima konjugiranim peroksidazom kao protutijelima za dokazivanje.
   3.   ELISA uz uporabu monoklonskih protutijela može se koristiti za pretraživanje antigenih varijanti među sojevima virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Virusni antigeni uzgojeni na kulturama tkiva vezuju se na hiperimuni serum kunića za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja, koji je naslojen na čvrstu fazu. Odgovarajući paneli monoklonskih protutijela reagiraju i vezivanjem monoklonskih protutijela na terenske sojeve uspoređuje se s vezivanjem monoklonalnih antitijela na roditeljske sojeve. Slično vezivanje upućuje na prisutnosti epitopa koji su zajednički roditeljskim sojevima i terenskim sojevima.
   B.   Izdvajanje i uzgoj virusa

   1.   Pročišćene suspenzije uzoraka epitelnog tkiva, vezikularne tekućine ili fecese za koje se sumnja da sadrže virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja rutinski se nacjepljuju na osjetljive stanične kulture. Ako količina i kakvoća uzoraka iz vezikularnih lezija dostavljenih na pretraživanje nije dovoljna za trenutačno ispitivanje ELISA-om, potrebno je virus uzgojiti u kulturi tkiva, kako bi se povećala količina virusnih antigena.
   2.   Za izdvajanje i uzgoj virusa, pročišćenom suspenzijom epitelnog tkiva nacjepljuju se jednoslojne kulture IB-RS-2 stanica. Treba primijeniti suspenzije epitelnog tkiva dvije razrijeđenosti, jedna visoko razrijeđena (1:500) i jedna nisko (1:10), kako bi se izbjeglo ometanje rasta virusa inteferonom, čije oslobađanje ometa rast virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Za izdvajanje virusa mediju za održavanje dodaju se samo antibiotici. Za diferencijalno dijagnosticiranje virusa slinavke i šapa, kulture treba također nacijepiti i na primarne kulture stanica goveđe štitnjače ili na bubrežne stanice hrčka (BHK-2).
   3.   Ako se razvije citopatski učinak, nadtalog se mora prikupiti iz pozitivnih kultura, po završetku citopatskog učinka i kao takav koristiti za identifikaciju virusa ELISA-om. Negativne kulture se moraju nacijepiti na svježe kulture tkiva za 48 ili 72 sata i ta slijepa pasaža se pretražuje unutar 72 sata. Ako ne nastupi citopatski učinak nakon ponovljene slijepe pasaže, uzorak se može proglasiti negativnim na prisutnost živog virusa.
   4.   Suspenzije uzoraka fecesa mogu se preraditi kako je opisano u točki 1. Budući da je u pravilu u fecesu prisutno manje virusa nego u epitelnom tkivu, važno je, ako ne nastane citopatski učinak u prvoj i drugoj pasaži, provodi se i treća slijepa pasaža.
   5.   Simultano cijepljenje linijske kulture stanica svinja i jedne od gore navedenih kultura tkiva (daje se prednost primarnim kulturama stanica štitnjače goveda) korisna je smjernica za određivanje sadrže li uzorci vezikula virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja ili slinavke i šapa, jer virus vezikularne enterovirusne bolesti raste samo u stanicama svinjskog podrijetla. Međutim, izolati virusa slinavke i šapa, koji su više put prenošeni među svinjama, mogu također rasti u staničnim kulturama svinja.
   C.   Lančana reakcija polimerazom (PCR) za dokazivanje genoma

   1.   Metoda prepoznavanja nukleinske kiseline može se koristiti za dokazivanje virusnoga genoma vezikularne enterovirusne bolesti svinja u kliničkom materijalu pomoću PCR-a i za utvrđivanje odnosa između izolata virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja određivanjem nukleotidnog niza dijela genoma. Tehnike koje se koriste PCR-om razvijene su kako bi se poboljšala osjetljivost dijagnosticiranja. Opisane su male razlike u RT-PCR postupcima kod kojih se primjenjuju početnice (primeri) koje ciljaju jako konzervativne regije u 1C i 1D genima.
   2.   PCR je brza metoda (rezultati su dostupni obično u roku od 24 sata), dokazuje sve genotipove virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja i dovoljno je osjetljiva da se može koristiti i na uzorcima prikupljenim od klinički sumnjivih slučajeva.
   3.   Kad se sumnja na subkliničku infekciju, ili kad se prikupljaju uzorci nakon što je klinička slika bolesti jasna, ili kad se pripremaju uzorci fecesa, poboljšane RT-PCR metode, kao što su ugniježđena RT-PCR, imunosna PCR, ELISA-PCR i bolje razrađene metode ekstrakcije RNA, pokazale su se kao barem jednako osjetljivi, no mnogo brži, sustavi dokazivanja u odnosu na višestruke pasaže na kulturi tkiva.
   4.   Sekvencioniranjem približno 200 nukleotida unutar gena 1D, koji kodira sintezu glavnog strukturnog proteina VP1, moguće je grupirati sojeve virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja prema njihovoj homolognosti sekvence, te epidemiološki razvrstati sojeve koji uzrokuju bolest u različitim regijama ili u različito vrijeme.
   D.   Procjena rezultata viroloških testova

   Dokazivanje antigena ili genoma virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja pomoću ELISA-om ili PCR-om ima istu dijagnostičku vrijednost kao i izdvajanje virusa.
   Ipak, izdvajanje virusa mora se uzimati kao referentni test i mora se koristiti kao potvrdni test, kada je to potrebno, a posebno ako pozitivni rezultat ELISA-e ili PCR-a nije potkrepljen s:

               (a)

               otkrivanjem kliničkih znakova bolesti;

               (b)

               otkrivanjem seropozitivnih svinja; ili

               (c)

               izravnom epidemiološkom povezanošću s potvrđenom pojavom bolesti.

         POGLAVLJE VIII.

         Načela i primjene seroloških testiranja i procjena njihovih rezultata

   A.   Test neutralizacije virusa (VN)

   1.   Kvantitativni VN mikro-test za otkrivanje protutijela za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja provodi se na stanicama IB-RS-2 ili jednakovrijednim sustavom stanica u mikrotitracijskim pločama za kulturu tkiva s ravnim dnom.
   2.   Virus se uzgaja u jednoslojnim staničnim kulturama IB-RS-2 i pohranjuje ili pri -20 °C nakon dodavanja 50 % glicerola ili pri -70 °C bez glicerola. Serumi se prije testiranja inaktiviraju 30 minuta pri 56 °C.
   B.   ELISA testovi

   1.   ELISA za otkrivanje protutijela je kompetitivna ELISA na temelju monoklonskih protutijela. Ako uzorak seruma sadrži protutijela za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja, vezivanje monoklonskog protutijela na antigen virusa konjugiranog peroksidazom na antigen bit će spriječeno.
   U navedenoj ELISA metodi antigen virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja veže se na čvrstu fazu pomoću monoklonskih protutijela; nakon čega se odgovarajuće razrijeđeni uzorci seruma inkubiraju, te se zatim dodaju peroksidazom konjugirana monoklonska protutijela. Potom se pomoću supstrata i kromogena mjeri inhibicija vezivanja monoklonskih protutijela.
   2.   Neizravna ELISA „trapping” metoda, uz primjenu izotip-specifičnih monoklonskih protutijela za otkrivanje IgG ili IgM, specifičnih za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja pomaže pri dokazivanju vremena zaražavanja svinja ili kontaminacije prostora.
   Kod izotipski specifične ELISE virusni antigen vezikularne enterovirusne bolesti svinja veže se na čvrstu fazu uz primjenu protutijela za vezivanje antigena. Ako uzorak seruma sadrži protutijela za virus vezikularne enterovirusne bolesti svinja, ona se otkrivaju uz primjenu anti-svinjskih IgG ili IgM monoklonskih protutijela, konjugiranih peroksidazom. Potom se pomoću supstrata i kromogena mjeri vezivanje.
   Izotipski specifična ELISA može također pomoći pri razlikovanju „nespecifičnih reaktora” od stvarno pozitivnih svinja, kako je navedeno u dijelu C.
   C.   Primjena seroloških testova i procjena rezultata

   1.   Testovi VN i ELISA preporučuju se kao serološki testovi. U poglavlju X. navedena je lista referentnih seruma, koji se mogu dobiti od referentnog laboratorija Zajednice za primjenu standardiziranih seroloških testova koji se provode u Zajednici.
   VN-test smatra se referentnim testom, no njegova je loša strana što traje od 2 do 3 dana i zahtijeva prostore i opremu za uzgoj kulture tkiva.
   ELISA je brža i lakše se standardizira. Kompetitivna ELISA monoklonskim protutijelima je najpouzdaniji test za otkrivanje protutijela za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja dosad opisan. Preporučuje se za orijentacijsko (engl. „screening”) testiranje velikog broja uzoraka.
   Ipak, VN-test mora se koristiti kao potvrdni test kad je to potrebno, posebno nakon prvog otkrivanja pozitivnog uzorka na gospodarstvu. Svinje pozitivne uporabom ELISE testa, no negativne kod VN-testa, ne trebaju se uzimati u obzir.
   2.   Može se sumnjati na prisutnost „nespecifičnog reaktora” (4) kad se identificira samo jedna seropozitivna svinja i kad su ispunjeni sljedeći kriteriji:

               (a)

               na gospodarstvu nema kliničkih znakova bolesti;

               (b)

               na gospodarstvu ni u prošlosti nije bilo pojave kliničke zaraze;

               (c)

               ni u prošlosti nije bilo kontakta s poznatim izbijanjem bolesti.

         3.   Svinja je potvrđena kao „nespecifični reaktor” kad:

               (a)

               u daljnjim testiranjima nisu identificirane druge seropozitivne svinje;

               (b)

               uzorkovanjem provedenim na svinjama koje su bile u kontaktu, nakon prvog utvrđivanja „nespecifičnog reaktora” ne pokazuju serokonverziju;

               (c)

               titar protutijela ostaje konstantan ili opada nakon ponovljenog uzimanja uzoraka.

         4.   Međutim, sljedeći dodatni kriteriji i načela moraju se također uzimati u obzir kod potvrđivanja „nespecifičnog reaktora”:

               (a)

               „nespecifični reaktori” pojavljuju se kod svinja u prevalenciji od oko 1:1 000;

               (b)

               serumi od „nespecifičnog reaktora” imaju općenito sljedeća obilježja:

                           —

                           nizak titar protutijela kod VN-testa,

                           —

                           kod kompetitivne ELISE monoklonskim protutijelima na granici su pozitivne reakcije,

                           —

                           nalaz isključivo IgM i bez IgG u vezikularnoj enterovirusnoj bolesti svinja kod izotipično specifičnog ELISA testa (5).

         POGLAVLJE IX.

         Klinički znakovi i obilježja vezikularne enterovirusne bolesti svinja

   Vezikularna enterovirusna bolest svinja je zarazna bolest svinja koju uzrokuje enterovirus iz porodice Picornaviridae, koja može imati subklinički, blag ili žestok tijek vezikularne bolesti, ovisno o soju virusa koji je uzrokuje, načinu prijenosa i dozi virusa, kao i stanju na gospodarstvu na kojem se svinje drže. Dodatni čimbenici stresa poput prijevoza, miješanje s drugim svinjama i ekstremne temperature mogu pogodovati razvoju kliničkih znakova.
   Obilježja bolesti su blago povišena temperatura i stvaranje vezikula na koronarnim mišićnim tetivama, korijenu pete, koži udova i rjeđe na gubici, usnicama, jeziku i sisama. Pobol može biti do 100 %, no smrtnost je vrlo niska ili jednaka nuli.
   Bolest se može razviti u ne uočljivom ili blagom obliku uz neznatno pogoršanje općeg stanja svinja, no unutar nekoliko dana razviju se antitijela koja neutraliziraju virus (6).
   Zbog subkliničke ili blage prirode bolesti, na nju se u pravilu najprije posumnja tek nakon seroloških testova koji se provode u okviru nadziranja bolesti ili za izdavanje izvoznih certifikata. Nedavna izbijanja vezikularne enterovirusne bolesti svinja u Europi bila su praćena relativno blagim kliničkim znakovima ili ih uopće nije bilo, pa dijagnoza često ovisi o serološkim testiranjima.
   Međutim, klinički znakovi vezikularne enterovirusne bolesti svinja ne razlikuju se od kliničkih znakova slinavke i šapa. Svako vezikularno stanje mora se od početka tretirati kao sumnja na slinavku i šap, a diferencijalno dijagnosticiranje mora biti provedeno što je prije moguće.
   Razdoblje inkubacije vezikularne enterovirusne bolesti kod pojedinih svinja je obično između dva i sedam dana, nakon čega se može pojaviti prolazna temperatura do 41 °C, dok na gospodarstvu klinički znakovi mogu biti vidljivi tek nakon dužeg vremena. Vezikule se mogu razviti na koronarnom pojasu, obično na spoju s petom. One mogu zahvatiti cijelu koronarnu mišićnu tetivu i mogu uzrokovati gubitak papka. Rjeđe se vezikule pojavljuju na gubici, pogotovo na dorzalnoj površini, na usnama, jeziku i sisama, a površinske erozije vide se na koljenima. Oboljele svinje mogu nekoliko dana šepati i slabije uzimati hranu.
   U mlađih kategorija svinja je to jače izraženo, iako je smrtnost od vezikularne enterovirusne bolesti svinja vrlo rijetka, za razliku od smrtnosti mlađih kategorija svinja kod slinavke i šapa.
   Zabilježeni su i neurološki znakovi, no oni nisu uobičajeni. Pobačaji nisu tipična pojava kod vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Zakazivanje rada srca zbog multifokalnog mikarditisa može ukazivati na slinavku i šap i encefalomiokarditis, pogotovo kod mlađe prasadi, ali se ne dovodi u vezu s vezikularnom enterovirusnom bolesti svinja.
   Potpuno ozdravljenje nastupa u pravilu za dva do tri tjedna, a jedan jedini znak bolesti ostaje tamna, vodoravna crta na rožini papka, gdje je rast bio privremeno prekinut.
   Zaražene svinje izlučuju virus iz nosa i gubice i fecesom do 48 sati prije početka kliničkih znakova. Virus je većinom umnožen u prvih sedam dana po infekciji, a izlučivanje virusa iz nosa i gubice obično prestaje u roku od dva tjedna. Virus se iz fecesa može izdvojiti do 20 dana po infekciji, iako je zabilježena njegova prisutnost i do tri mjeseca po infekciji. Uzročnik može dugo vremena preživjeti u nekrotičnom tkivu nastalom na mjestu probušenih vezikula, kao i u fecesu.
   POGLAVLJE X.

         Referentni serumi vezikularne enterovirusne bolesti svinja

               Referentni serum

               Podrijetlo

               Napomena (7)

               1

               Serum zdrave svinje (SZS)

               Negativni kontrolni serum

               2

               Serum prikupljen 21 dan poslije infekcije (dpi) od svinje zaražene virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja soj, UKG 27/72 (čisti virus)

               Pozitivan kontrolni serum u visokom titru.

               3

               SZS razrjeđuje se serumom bolesne svinje prikupljenim petog dpi virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, soj Italy 8/94, u omjeru 1:10

               Slabo pozitivan serum od svinje netom po infekciji s nedavnim europskim izolatom virusa vezikularne enterovirusne bolesti svinja. Serum je razrijeđen kako bi se dobio slabo pozitivan rezultat ELISA-om i VN-testom.

               4

               Serum svinje prikupljen 21dpi od svinje zaražene virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, soj UKG 27/72, razrijeđen u omjeru 1:40

               Slabo pozitivan serum koji određuje najnižu razinu protutijela, kod koje bi nacionalni referentni laboratoriji EU-a trebali uvijek dobivati pozitivan rezultat ELISA-om i VN-testom.
               Ekvivalent serumu RS 01-04-94 (8)

               5

               Serum prikupljen četvrtog dpi od svinje zaražene virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, soj UKG 27/72 (čisti virus)

               Slabo pozitivan serum od svinje u ranoj fazi infekcije.

               6

               Serum prikupljen peti dpi od svinje zaražene virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, soj UKG 27/72 (čisti virus)

               Slabo pozitivan serum od svinje u ranoj fazi infekcije.

      (1)  SL L 224, 18.8.1990., str. 19.

      (2)  SL L 224, 18.8.1990., str. 29.

      (3)  Pozitivni rezultati metode ELISA povezuju se s prisutnosti od najmanje 105 TCID50 (Tissue culture infectious doses – zarazne doze kulture tkiva) virusa u uzorku.

      (4)  Mali udio „nespecifičnih reaktora” može se dokazati bilo kojim uobičajenim serološkim testom za vezikularnu enterovirusnu bolest svinja. Nepoznati su čimbenici za nastanak „nespecifičnog reaktora”. Možda dolazi do serološke unakrižne aktivnosti s virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja zbog infekcije nekim drugim, do sada neidentificiranim picornavirusom ili drugim nespecifičnim čimbenicima prisutnim u serumu.

      (5)  Specifična IgG protutijela sama, ili zajedno IgG i IgM protutijela, obično se nalaze u uzorcima seruma svinja zaraženih virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja, dok serumi iz „nespecifičnog reaktora” obično sadrže samo IgM. Specifična IgG protutijela ne mogu se dokazati u uzorcima seruma svinja zaraženih virusom vezikularne enterovirusne bolesti svinja tijekom prethodnih 10 ili 14 dana, iako bi ih se trebalo dokazati u drugom uzorku krvi. Ipak, nedavno zaražene svinje ne mogu se pouzdano razlučiti od „nespecifičnog reaktora” prije nego njihova imunološka reakcija prijeđe od IgM na IgG proizvodnju protutijela. Vidjeti također poglavlje IX. i bilješku 7.

      (6)  Specifična IgM protutijela mogu se obično dokazati u krvi dva do tri dana nakon infekcije, koja nestaju poslije otprilike 30 do 50 dana; specifična IgG protutijela mogu se obično dokazati u krvi od 10 do 14 dana nakon infekcije i ustraju nekoliko godina. Ig izotip može se odrediti pomoću metode ELISA opisane u poglavlju VIII. dijelu B točki 2.

      (7)  Ove napomene se odnose na ispitivanje pojedinačnih svinja. Za serološko nadziranje potrebno je uzeti u obzir osjetljivost primijenjenih testova.

      (8)  Npr. serum s titrom protutijela koji je dovoljno viši od granične vrijednosti kod koje se uvijek dobiva pozitivan rezultat pri ponovljenim ispitivanjima ELISA-om i VN-testom.


Odluka Komisije od 20/03/2015 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7461 - AMDS ITALIA / CLN / JV) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)