title: 2011/331/EU: Odluka Komisije od 6. lipnja 2011. o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a za izvore svjetlosti (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 3749)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 23

               HR

               Službeni list Europske unije

               207

         32011D0331

               L 148/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 6. lipnja 2011.
   o utvrđivanju ekoloških mjerila za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a za izvore svjetlosti
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 3749)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2011/331/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 66/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o znaku zaštite okoliša EU-a (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
   nakon savjetovanja s Odborom Europske unije za znak zaštite okoliša,
   budući da:

               (1)

               Prema Uredbi (EZ) br. 66/2010 znak zaštite okoliša može se dodijeliti proizvodima sa smanjenim utjecajem na okoliš tijekom njihovog cijelog životnog ciklusa.

               (2)

               U Uredbi (EZ) br. 66/2010 predviđa se utvrđivanje posebnih mjerila za znak zaštite okoliša EU-a prema skupinama proizvoda.

               (3)

               U Odluci Komisije 2002/747/EZ (2) utvrđena su ekološka mjerila i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju žarulja. Ta mjerila važe do 31. kolovoza 2011.

               (4)

               Ta su mjerila bila preispitana u svjetlu tehnološkog razvoja. Na temelju preispitivanja prikladno je izmijeniti definiciju proizvoda i promijeniti naziv skupine proizvoda. Ta nova mjerila i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju trebaju važiti za razdoblje od dvije godine od dana donošenja ove Odluke.

               (5)

               Odluku 2002/747/EZ trebalo bi zamijeniti radi jasnoće.

               (6)

               Proizvođačima za čije je proizvode znak zaštite okoliša za žarulje dodijeljen na temelju mjerila iz Odluke 2002/747/EZ trebalo bi osigurati prijelazno razdoblje kako bi imali dovoljno vremena svoje proizvode prilagoditi revidiranim mjerilima i zahtjevima. Proizvođačima bi, također, trebalo omogućiti da podnose zahtjeve na temelju mjerila iz Odluke 2002/747/EZ ili iz ove Odluke do isteka važenja te Odluke.

               (7)

               Mjere predviđene ovom Odlukom su u skladu s mišljenjem Odbora koji je uspostavljen na temelju članka 16. Uredbe (EZ) br. 66/2010,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU,
   Članak 1.
   1.   Skupina proizvoda „izvori svjetlosti” uključuje sve izvore svjetlosti sa svjetlosnim tijekom ≥ 60 i ≤ 12 000 lumena za opću rasvjetu s izravnim ili neizravnim priključkom na javnu električnu mrežu, koji imaju podnoške iz norme EN 60061 i izrađeni su za proizvodnju vidljivog zračenja.
   2.   U skupinu proizvoda nisu uključene sljedeće vrste izvora svjetlosti: usmjerene svjetiljke, žarulje s izbijanjem visokog intenziteta, obojene svjetiljke, žarulje za projektore, fotografska rasvjeta, cijevi za solarije, sustavi na baterije i ostali izvori svjetlosti koji nisu namijenjeni za opću rasvjetu. U skupinu proizvoda nisu uključene sljedeće vrste izvora svjetlosti, ako se ne napajaju izravno iz glavne električne mreže: integralne kompaktne fluorescentne žarulje, žarulje sa žarnom niti, žarulje LED.
   Članak 2.
   Za dodjelu znaka zaštite okoliša EU-a prema Uredbi (EZ) br. 66/2010 artikl izvora svjetlosti mora pripadati skupini proizvoda „izvori svjetlosti” prema definiciji iz članka 1. ove Odluke i mora ispunjavati mjerila i s njima povezane zahtjeve za ocjenjivanje i verifikaciju, određene u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 3.
   Mjerila za skupinu proizvoda „izvori svjetlosti” i s njima povezani zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju važe za razdoblje od dvije godine od dana donošenja ove Odluke.
   Članak 4.
   Za administrativne potrebe skupini proizvoda „izvori svjetlosti” dodjeljuje se šifra „008”.
   Članak 5.
   Odluka 2002/747/EZ stavlja se izvan snage.
   Članak 6.
   1.   Odstupajući od članka 5., zahtjevi za znak zaštite okoliša EU-a za proizvode koji pripadaju skupini proizvoda „žarulje”, podneseni prije dana donošenja ove Odluke, ocjenjuju se u skladu s uvjetima iz Odluke 2002/747/EZ.
   2.   Zahtjevi za znak zaštite okoliša EU-a za proizvode koji pripadaju skupini proizvoda „izvori svjetlosti”, podneseni od dana donošenja ove Odluke, ali najkasnije do 31. kolovoza 2011., mogu se temeljiti na mjerilima iz Odluke 2002/747/EZ ili mjerilima iz ove Odluke.
   3.   Ti se zahtjevi ocjenjuju u skladu s mjerilima na kojima se temelje.
   4.   Ako se znak za zaštitu okoliša dodjeli na temelju zahtjeva koji je ocijenjen u skladu s mjerilima iz Odluke 2002/747/EZ, taj se znak može koristiti 12 mjeseci od dana donošenja ove Odluke.
   Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. lipnja 2011.

            Za Komisiju

         Janez POTOČNIK

            Član Komisije

      (1)  SL L 27, 30.1.2010., str. 1.

      (2)  SL L 242, 10.9.2002., str. 44.
   PRILOG

      OKVIR

      Ciljevi mjerila

   Cilj mjerila je promicanje smanjenja štete u okolišu ili rizika u vezi s uporabom energije (globalno zatopljenje, zakiseljavanje, osiromašenje neobnovljivih izvora energije) smanjenjem potrošnje energije, u vezi s uporabom izvora u proizvodnji i obradi/zbrinjavanju izvora svjetlosti produljenjem njihovog prosječnog vijeka trajanja te u vezi s uporabom žive smanjenjem ukupnih emisija žive tijekom vijeka trajanja izvora svjetlosti.
   Mjerilima se također potiče implementacija najbolje prakse (optimalna ekološka upotreba) i osnaživanje ekološke svijesti potrošača. Mjerila su postavljena na razini kojom se promiče dodjela znaka izvorima svjetlosti koji su proizvedeni s manjim utjecajem na okoliš.

      MJERILA

   Mjerila se određuju za sljedeće pokazatelje:

               1.

               energetska učinkovitost, vijek trajanja, održavanje lumena i sadržaj žive;

               2.

               uključivanje/isključivanje;

               3.

               indeks uzvrata boje;

               4.

               usklađenost boja;

               5.

               opasne tvari i smjese;

               6.

               tvari navedene u skladu s člankom 59. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (1);

               7.

               plastični dijelovi;

               8.

               ambalaža;

               9.

               upute za korisnike;

               10.

               društvena odgovornost;

               11.

               informacije na znaku zaštite okoliša EU-a.

      Zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju

   Za svako mjerilo navode se posebni zahtjevi za ocjenjivanje i verifikaciju.
   Ako se od podnositelja zahtjeva traži da dostavi izjave, dokumentaciju, analize izvješća o ispitivanjima ili druge dokaze usklađenosti s mjerilima, podrazumijeva se da takve isprave mogu izdati podnositelj zahtjeva i/ili njegov dobavljač ili više njih i/ili njihov dobavljač ili više njih itd., ovisno o slučaju.
   Ako je to moguće, ispitivanja izvode laboratoriji koji ispunjavaju opće zahtjeve norme EN ISO 17025 ili istovrijedne.
   Prema potrebi mogu se koristiti ispitne metode drukčije od onih navedenih za svako mjerilo ako nadležno tijelo koje ocjenjuje zahtjev prihvati njihovu istovrijednost.
   Ako je prikladno, nadležna tijela mogu zatražiti dokaznu dokumentaciju i provesti neovisne verifikacije.

      MJERILA ZA ZNAK ZAŠTITE OKOLIŠA EU-a

      Mjerilo 1. –   Energetska učinkovitost, vijek trajanja, održavanje lumena i sadržaj žive

   Izvori svjetlosti ispunjavaju sljedeće zahtjeve:

               S jednom žarnom niti

               S dvije žarne niti

               Energetska učinkovitost

               10 % bolja od vrijednosti lumen/watt prema razredu A

               10 % bolja od vrijednosti lumen/watt prema razredu A

               Vijek trajanja (sati)

               15 000

               20 000

               Održavanje lumena

               80 % na 9 000 sati

               90 % na 16 000 sati

               Živa (mg)

               < 1,5

               < 3,0

      Napomena:

   Energetska učinkovitost je kako je definirana u Prilogu IV. Direktivi Komisije 98/11/EZ (2)

      Ocjenjivanje i verifikacija: podnositelj zahtjeva dostavlja izvješće o ispitivanju u kojem se navodi da su energetska učinkovitost, vijek trajanja i održavanje lumena izvora svjetlosti, izuzev LED žarulje, utvrđeni na temelju postupaka ispitivanja iz norme EN 50285.
   Za učinkovitost, vijek trajanja i održavanje lumena LED izvora svjetlosti te za sadržaj žive u fluorescentnim izvorima svjetlosti podnositelj zahtjeva dostavlja izvješća o ispitivanju pri kojem se koriste pouzdani, precizni i ponovljivi mjerni postupci koji uzimaju u obzir opće priznate i najnovije mjerne metode uključujući metode utvrđene u dokumentima čiji su referentni brojevi u tu svrhu objavljeni u Službenom listu Europske unije. U izvješću se navodi energetska učinkovitost, vijek trajanja, održavanje lumena i sadržaj žive u izvoru svjetlosti. Ako prikladno ispitivanje vijeka trajanja nije dovršeno, u očekivanju rezultata tog ispitivanja prihvaća se radni vijek naveden na ambalaži. Rezultati ispitivanja, međutim, moraju se dostaviti u roku od 12 mjeseci od dana podnošenja zahtjeva za znak zaštite okoliša EU-a. Za ispitivanje vijeka trajanja 75 % ispitnog uzorka mora ispuniti zahtjev.

      Mjerilo 2. –   Uključivanje/isključivanje

   Za kompaktne fluorescentne žarulje (CFL) i LED žarulje broj ciklusa uključivanja/isključivanja koje izvor svjetlosti može izdržati prije preranog kvara mora biti veći od vijeka trajanja koji je izražen u satima.
   Za žarulje za koje se navodi da podnose česta isključivanja, taj broj mora biti veći od 60 000 ciklusa uključivanja/isključivanja.

      Ocjenjivanje i verifikacija: za CFL žarulje podnositelj zahtjeva dostavlja izvješće o ispitivanju u kojem se navodi da je broj ciklusa uključivanja/isključivanja određen ispitivanjima brzim ciklusom (1 minuta uključeno, 3 minuta isključeno) i postupcima ispitivanja vijeka trajanja prema normi EN 50285.
   Za LED žarulje podnositelj zahtjeva dostavlja izvješća o ispitivanju pri kojem se koriste pouzdani, precizni i ponovljivi mjerni postupci koji uzimaju u obzir opće priznate i najnovije mjerne metode uključujući metode utvrđene u dokumentima čiji su referentni brojevi u tu svrhu objavljeni u Službenom listu Europske unije

   U izvješću se navodi postignuti broj ciklusa uključivanja/isključivanja kada 50 % ispitanih CFL ili LED žarulja ispunjava zahtjeve za vijek trajanja, navedene u pripadajućim normama.

      Mjerilo 3. –   Indeks uzvrata boje

   Indeks uzvrata boje (Ra) izvora svjetlosti mora biti veći od 85.

      Ocjenjivanje i verifikacija: podnositelj zahtjeva dostavlja izvješće o ispitivanju u kojem navodi da je indeks uzvrata boje izvora svjetlosti određen postupcima ispitivanja iz dokumenta CIE 13.3. U izvješću se navodi indeks uzvrata boje izvora svjetlosti.

      Mjerilo 4. –   Usklađenost boja

   Izvor svjetlosti ima raspon temperature uzajamno vezanih boja (correlated colour temperature - CCT) unutar tristupanjske elipse MacAdam ili bolji.

      Ocjenjivanje i verifikacija: podnositelj zahtjeva dostavlja izvješće o ispitivanju u kojem navodi da je raspon temperature uzajamno vezanih boja (CCT) unutar tristupanjske elipse MacAdam ili bolji, koristeći pouzdane, precizne i ponovljive mjerne postupke koji uzimaju u obzir opće priznate i najnovije mjerne metode uključujući metode utvrđene u dokumentima čiji su referentni brojevi u tu svrhu objavljeni u Službenom listu Europske unije.

      Mjerilo 5. –   Opasne tvari i smjese

   U skladu s člankom 6. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 66/2010 proizvod ili njegovi dijelovi ne smiju sadržavati tvari iz članka 57. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 niti tvari ili smjese kojima bi se mogle pripisati ili su im pripisane sljedeće oznake upozorenja.

      Popis izjava o opasnosti i oznaka upozorenja:

               Izjava o opasnosti (3)

               Oznaka upozorenja (4)

               H300 Smrtonosno ako se proguta

               R28

               H301 Otrovno ako se proguta.

               R25

               H304 Može biti smrtonosno ako se proguta i unese u dišni sustav.

               R65

               H310 Smrtonosno u dodiru s kožom.

               R27

               H311 Otrovno u dodiru s kožom.

               R24

               H330 Smrtonosno ako se udiše.

               R23/26

               H331 Otrovno ako se udiše.

               R23

               H340 Može izazvati genetska oštećenja.

               R46

               H341 Sumnja na moguća genetska oštećenja.

               R68

               H350 Može uzrokovati rak.

               R45

               H350i Može uzrokovati rak ako se udiše.

               R49

               H351 Sumnja na moguće uzrokovanje raka.

               R40

               H360F Može štetno djelovati na plodnost.

               R60

               H360D Može naškoditi nerođenom djetetu.

               R61

               H360FD Može štetno djelovati na plodnost. Može naškoditi nerođenom djetetu.

               R60/61/60-61

               H360Fd Može štetno djelovati na plodnost. Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete.

               R60/63

               H360Df Može štetno djelovati na nerođeno dijete. Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost.

               R61/62

               H361f Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost.

               R62

               H361d Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete.

               R63

               H361fd Sumnja na moguće štetno djelovanje na plodnost. Sumnja na moguće štetno djelovanje na nerođeno dijete

               R62-63

               H362 Može štetno djelovati na djecu koja se hrane majčinim mlijekom.

               R64

               H370 Uzrokuje oštećenje organa.

               R39/23/24/25/26/27/28

               H371 Može uzrokovati oštećenje organa.

               R68/20/21/22

               H372 Uzrokuje oštećenje organa tijekom produljene ili ponavljane izloženosti.

               R48/25/24/23

               H373 Može uzrokovati oštećenje organa tijekom produljene ili ponavljane izloženosti.

               R48/20/21/22

               H400 Vrlo otrovno za vodeni okoliš.

               R50

               H410 Vrlo otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima.

               R50-53

               H411 Otrovno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima.

               R51-53

               H412 Štetno za vodeni okoliš s dugotrajnim učincima.

               R52-53

               H413 Može uzrokovati dugotrajne štetne učinke na vodeni okoliš.

               R53

               EUH 059 Opasno za ozonski sloj.

               R59

               EUH 029 U dodiru s vodom oslobađa otrovni plin.

               R29

               EUH 031 U dodiru s kiselinama oslobađa otrovni plin.

               R31

               EUH 032 U dodiru s kiselinama oslobađa vrlo otrovni plin.

               R32

               EUH 070 Otrovno u dodiru s očima.

               R39-41

         Uporaba tvari ili smjesa koje prilikom obrade promijene svoja obilježja (npr. nisu više bioraspoložive, promijene kemijski sastav) tako da se identificirana opasnost više ne primjenjuje, izuzima se od gornjeg zahtjeva.
   Granične koncentracije za tvari ili smjese koje ispunjavaju kriterije za razvrstavanje u razrede ili kategorije opasnosti iz gornje tablice i za tvari koje ispunjavaju kriterije iz članka 57. točaka (a), (b) ili (c) Uredbe (EZ) br. 1907/2006 ne smiju premašiti opće ili posebne granične koncentracije određene u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1272/2008. Ako su određene posebne granične koncentracije, one imaju prednost pred općim.
   Granične koncentracije za tvari koje ispunjavaju kriterije iz članka 57. točaka (d), (e) i (f) Uredbe (EZ) br. 1907/2006 ne smiju premašiti 0,1 % mase na masu.
   Sljedeće tvari/uporabe tvari se posebno izuzimaju od ovog zahtjeva:

               Homogeni dijelovi težine ispod 5 g

               Sve gore navedene izjave o opasnosti i oznake upozorenja

      Ocjenjivanje i verifikacija: Za svaki dio težine iznad 5 g podnositelj zahtjeva dostavlja izjavu o usklađenosti s ovim mjerilom zajedno s povezanom dokumentacijom kao što su izjave o sukladnosti potpisane od dobavljača tvari i kopije sigurnosno-tehničkih listova u skladu s Prilogom II. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 za tvari ili smjese. Granične koncentracije se navode u sigurnosno-tehničkim listovima u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 za tvari i smjese.

      Mjerilo 6. –   Tvari navedene u skladu s člankom 59. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006

   Odstupanje od izuzeća iz članka 6. stavka 6. ne smije se dozvoliti za tvari određene kao tvari koje uzrokuju vrlo visoku zabrinutost i uključene na popis iz članka 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006, prisutne u smjesama, artiklu ili bilo kojem homogenom dijelu složenog artikla u koncentracijama većim od 0,1 %. Posebne granične koncentracije, određene u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1272/2008, primjenjuju se ako je koncentracija niža od 0,1 %.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Popis tvari određenih kao tvari koje uzrokuju vrlo visoku zabrinutost i uključene u popis potencijalnih tvari u skladu s člankom 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 može se naći na internetskoj stranici:
   http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.asp
   Uputa na popis se navodi na dan podnošenja zahtjeva.
   Podnositelj zahtjeva dostavlja izjavu o usklađenosti s ovim mjerilom zajedno s povezanom dokumentacijom kao što su izjave o usklađenosti potpisane od dobavljača tvari i kopije sigurnosno-tehničkih listova u skladu s Prilogom II. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 za tvari ili smjese. Granične koncentracije se navode u sigurnosno-tehničkim listovima u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 za tvari i smjese.

      Mjerilo 7. –   Plastični dijelovi

               (a)

               Ako se u proizvodnom procesu koristi neki plastifikator, on mora ispunjavati zahtjeve za opasne tvari iz mjerila 5.i 6.
               Pored toga, proizvodu se ne smije namjerno dodati DNOP (di-n-oktil ftalat), DINP (di-izononil ftalat), DIDP (di-izodecil ftalat).

               (b)

               Sadržaj klora u plastičnim dijelovima ne smije biti veći od 50 % težine.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Nadležnom tijelu koje dodjeljuje znak dostavlja se potvrda potpisana od proizvođača, u kojoj se navodi usklađenost s tim zahtjevima. Istom nadležnom tijelu se, također, dostavlja izjava o usklađenosti potpisana od dobavljača plastike i kopije sigurnosno-tehničkih listova za materijale i tvari.

      Mjerilo 8. –   Ambalaža

   Ne smiju se koristiti laminati ni kompozitna plastika.
   Ako se koriste kartonske kutije, moraju biti od 80 % recikliranog materijala.
   Ako se koriste plastične vrećice, moraju biti od najmanje 50 % recikliranog materijala.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Kod podnošenja zahtjeva zajedno s izjavom o usklađenosti s ovim mjerilom dostavlja se uzorak pakiranja proizvoda. Ovome mjerilu podliježe samo primarna ambalaža, kako je definirano u Direktivi 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5).

      Mjerilo 9. –   Upute za korisnike

   Proizvod se prodaje zajedno s pripadajućim uputama za korisnike, navedenim na ambalaži ili zasebnom letku koji prati proizvod, i sadrže savjete za prikladnu uporabu radi zaštite okoliša, a posebno:

               (a)

               za žarulje sa žarnom niti E27, E14, B22 ili B15 na ambalaži se navodi odgovarajuća veličina i oblik izvora svjetlosti u usporedbi s običnim žaruljama sa žarnom niti;

               (b)

               za žarulje s dvije žarne niti: na ambalaži se navodi da je ekološka učinkovitost izvora svjetlosti bolja kada se koristi s visokofrekvencijskom elektronskom kontrolnom opremom;

               (c)

               na ambalaži se navode upute za čišćenje u slučaju razbijanja fluorescentnog izvora svjetlosti;

               (d)

               pravilno održavanje žarulja (čišćenje) kako bi se očuvao lumen;

               (e)

               gašenjem svjetla štedi se energija i novac.

      Ocjenjivanje i verifikacija: nadležnom tijelu koje ocjenjuje zahtjev podnositelj dostavlja izjavu o usklađenosti proizvoda s ovim zahtjevima i kopiju ambalaže ili letka.

      Mjerilo 10. –   Društvena odgovornost

   U proizvodnji izvora svjetlosti koji imaju znak zaštite okoliša moraju se poštovati temeljna načela i prava u vezi s uvjetima rada.
   Nositelj dozvole mora osigurati da proizvodnja izvora svjetlosti poštuje konvencije MOR-a (6) u vezi s dječjim radom, prisilnim radom, zdravljem i sigurnosti, diskriminacijom, disciplinom, satima rada, nadnicama, slobodom udruživanja i kolektivnim pregovaranjem.

      Ocjenjivanje i verifikacija: podnositelj dostavlja izjavu o usklađenosti s ovim zahtjevom, specifikaciju ugovora s nadzornim tijelima i pravila ponašanja u vezi s konvencijama MOR-a ili potvrdu SA8000.

      Mjerilo 11. –   Informacije navedene na znaku zaštite okoliša

   Neobavezni znak s poljem za tekst sadrži sljedeći tekst:

               „—

               visoka energetska učinkovitost – ušteda novca,

               —

               dugi vijek trajanja,

               —

               testirana učinkovitost”.

         Ako izvor svjetlosti ne sadrži živu, na neobaveznom znaku može se navesti da izvor svjetlosti ne sadrži živu.
   Smjernice za uporabu neobveznog znaka s poljem za tekst mogu se naći u dokumentu „Smjernice za uporabu znaka za zaštitu okoliša” na internetskoj stranici:
   http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/logos_en.htm.

      Ocjenjivanje i verifikacija: Podnositelj zahtjeva dostavlja primjerak znaka i izjavu o usklađenosti proizvoda s ovim zahtjevom.

      (1)  SL L 396, 30.12.2006., str. 1.

      (2)  SL L 71, 10.3.1998., str. 1.

      (3)  Kako je predviđeno u Uredbi (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 353, 31.12.2008., str. 1.

      (4)  Kako je predviđeno u Direktivi Vijeća 67/548/EEZ (SL 196, 16.8.1967., str. 1.).

      (5)  SL L 365, 31.12.1994., str. 10.

      (6)  http://www.ilo.org/


Odluka Komisije od 28/10/2015 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7750 - DELPHI / HELLERMANNTYTON) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2008/294/EZ: Odluka Komisije od 7. travnja 2008. o usklađenim uvjetima uporabe spektra za izvođenje usluga mobilne komunikacije u zrakoplovima (MCA usluge) unutar Zajednice (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 1256)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 038

               HR

               Službeni list Europske unije

               185

         32008D0294

               L 098/19

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.04.2008.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 7. travnja 2008.
   o usklađenim uvjetima uporabe spektra za izvođenje usluga mobilne komunikacije u zrakoplovima (MCA usluge) unutar Zajednice
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 1256)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/294/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Odluku br. 676/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o regulatornom okviru za politiku radiofrekvencijskog spektra u Europskoj zajednici (Odluka o radiofrekvencijskom spektru) (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3.,
   budući da:

               (1)

               Strateški okvir i2010 - za Europsko informacijsko društvo (2) potiče otvoreno i konkurentno digitalno gospodarstvo Europske unije i navodi ICT kao vodeću silu uključenja i kvalitete življenja. Razvoj dodatnih komunikacijskih sredstava mogao bi pospješiti radnu produktivnost i razvoj tržišta mobilne telefonije.

               (2)

               Aplikacije za povezivanje u avionima su, po svojoj prirodi, sveeuropske, budući da će se većinom koristiti na prekograničnim letovima unutar Zajednice i šire. Usklađeni pristup reguliranju usluga mobilne komunikacije u zrakoplovima (MCA usluge) pridonosi ostvarivanju ciljeva Jedinstvenog tržišta.

               (3)

               Usklađivanje pravila o uporabi radiofrekvencijskog spektra u Zajednici olakšat će pravovremenu provedbu i uvođenje tih usluga u Zajednici.

               (4)

               Komercijalno djelovanje MCA usluga se trenutačno izvodi samo za sustave GSM koji djeluju u pojasu 1 710-1 785 MHz za uzlaznu vezu (uplink - terminal odašilje i bazna postaja prima) i 1 805-1 880 MHz za silaznu vezu (downlink - bazna stanica odašilje i terminal prima) u skladu s normama ETSI EN 301502 i EN 301511. Međutim, u budućnosti se to može proširiti na druge javne sustave zemaljske mobilne komunikacije djelujući u skladu s drugim normama i u drugim pojasevima.

               (5)

               U skladu s člankom 4. stavkom 2. Odluke br. 676/2002/EZ Komisija je ovlastila Europsku konferenciju poštanskih i telekomunikacijskih uprava (CEPT) (3) da poduzme sve potrebne aktivnosti za ocjenjivanje specifičnih pitanja u vezi s tehničkom kompatibilnosti između djelovanja sustava GSM 1800 u zrakoplovima i brojnih potencijalno pogođenih radijskih usluga. Odluka se temelji na tehničkim studijama koje je CEPT proveo u okviru ovlaštenja EZ-a, kako je predstavljeno u Izvješću CEPT-a 016 (4).

               (6)

               Sustav MCA koji je bio predmet izvješća CEPT-a sastoji se od mrežne kontrolne jedinice (NCU) i bazne primopredajne postaje u zrakoplovu (zrakoplovna BTS). Sustav je izrađen tako da se signali odaslani iz mobilnih sustava na tlu ne mogu prepoznati u kabini zrakoplova i da korisnički terminali u zrakoplovu prenose na najnižoj razini. Tehnički parametri za NCU i zrakoplovna BTS utvrđeni su na temelju teoretskih uzoraka.

               (7)

               Uporaba spektra u zemaljskim mrežama mobilne elektroničke komunikacije ne ulazi u opseg ove Odluke. Njom se, između ostalog, bavi Odluka Komisije o usklađivanju frekvencijskih pojaseva 900 i 1 800 MHz za zemaljske sustave koji su u stanju pružati sveeuropske elektroničke komunikacijske usluge.

               (8)

               Uvjeti za dobivanje dozvole za usluge MCA također ne ulaze u opseg ove Odluke. Usklađivanjem nacionalnih uvjeta za dobivanje dozvole za usluge MCA bavi se Preporuka Komisije 2008/295/EEZ (5) u skladu s Direktivom 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (6).

               (9)

               Oprema za usluge MCA iz ove Odluke ulazi u opseg Direktive 1999/5/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 1999. o radio opremi i telekomunikacijskoj terminalnoj opremi te o uzajamnom priznavanju njihove usklađenosti (7). Pretpostavka usklađenosti s ključnim zahtjevima iz Direktive 1999/5/EZ za opremu koja se koristi za usluge MCA u Europskoj uniji, može se dokazati sukladnošću s usklađenom normom ETSI EN 302480 ili drugim postupkom ocjene sukladnosti utvrđenim u Direktivi 1999/5/EZ.

               (10)

               Pitanja vezana uz zračnu sigurnost su od primarne važnosti i nijedna odredba iz ove Odluke ne smije biti u suprotnosti s održavanjem najboljih uvjeta zračne sigurnosti.

               (11)

               Usluge MCA mogu se pružati jedino ako ispunjavaju zahtjeve vezane uz zračnu sigurnost na temelju prikladne potvrde o plovidbenosti i druge pripadajuće odredbe o zračnom prometu uključujući zahtjeve za elektroničke komunikacije. Potvrde o plovidbenosti, valjane za cijelu Zajednicu, izdaje Europska agencija za zrakoplovnu sigurnost (EASA) u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1702/2003 od 24. rujna 2003. o utvrđivanju provedbenih pravila za certifikaciju plovidbenosti i ekološku certifikaciju zrakoplova i s njima povezanih proizvoda, dijelova i uređaja te za certifikaciju projektnih i proizvodnih organizacija (8).

               (12)

               Ova se Odluka ne bavi pitanjima u vezi sa spektrom koja se odnose na komunikacijske veze između zrakoplova, satelitske svemirske postaje i tla, koje su također potrebne za pružanje usluga MCA.

               (13)

               Kako bi se osiguralo da su uvjeti navedeni u ovoj Odluci i dalje valjani i s obzirom na brze promjene u području radiofrekvencijskog spektra, državne uprave moraju, gdje je to moguće, pratiti uporabu radiofrekvencijskog spektra u opremi za pružanje usluga MCA radi aktivnog preispitivanja ove Odluke. To preispitivanje treba uzeti u obzir tehnološki napredak i ispitati valjanost početnih pretpostavki u vezi s izvođenjem usluga MCA.

               (14)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za radiofrekvencijski spektar,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Svrha ove Odluke je usklađivanje tehničkih uvjeta za dostupnost i učinkovitu uporabu radiofrekvencijskog spektra za usluge mobilne komunikacije u zrakoplovima u Zajednici.
   Primjena ove Odluke ne dovodi u pitanje nikakve druge pripadajuće odredbe Zajednice, a posebno Uredbu (EZ) br. 1702/2003 i Preporuku 2008/295/EZ.
   Članak 2.
   Za svrhe ove Odluke:

               1.

               „mobilne komunikacijske usluge u zrakoplovima (usluge MCA) znači usluge elektroničke komunikacije prema definiciji iz članka 2. točke (c) Direktive 2002/21/EZ, kojima poduzetnici zrakoplovnim putnicima omogućuju uporabu javnih komunikacijskih mreža tijekom letenja bez uspostave direktne veze sa zemaljskim mobilnim mrežama”;

               2.

               „bez ometanja i bez zaštite” znači da se nijednoj drugoj radiokomunikacijskoj usluzi ne smije prouzročiti nikakvo štetno ometanje i da se ne smije zahtijevati nikakva zaštita tih uređaja od štetnog ometanja koje proizlazi od radiokomunikacijskih usluga;

               3.

               „bazna primopredajna postaja u zrakoplovu (zrakoplovna BTS)” znači jedna ili više mobilnih komunikacijskih postaja u zrakoplovu koje rade na frekvencijskim pojasevima i sustavima navedenim u tablici 1. u Prilogu;

               4.

               „mrežna kontrolna jedinica (NCU)” znači oprema koja se namješta u zrakoplov i koja osigurava da signali koje odašilju sustavi mobilne elektroničke komunikacije na tlu, popisani u tablici 2. u Prilogu, ne budu prepoznati u kabini zrakoplova povećanjem razine šuma u mobilnim komunikacijskim prijemnim pojasevima u kabini.

         Članak 3.
   Što je prije moguće, a najkasnije šest mjeseci nakon stupanja na snagu ove Odluke, države članice moraju omogućiti dostupnost frekvencijskih pojaseva iz tablice 1. u Prilogu za usluge MCA po načelu „bez ometanja i bez zaštite”, pod uvjetom da spomenute usluge ispunjavaju uvjete koji su utvrđeni u Prilogu.
   Članak 4.
   Države članice određuju minimalnu visinu nad tlom za sva emitiranja iz sustava MCA koji djeluje u skladu s odjeljkom 3. Priloga.
   Države članice mogu odrediti veće minimalne visine za izvođenje usluga MCA, kada to opravdavaju nacionalni topografski uvjeti i uvjeti razvoja zemaljske mreže. Ove se informacije zajedno s prikladnim objašnjenjem dostavljaju Komisiji najkasnije četiri mjeseca od prihvaćanja ove Odluke i objavljuju se u Službenom listu Europske unije.
   Članak 5.
   Države članice pomno nadziru uporabu spektra za usluge MCA, a posebno s obzirom na trenutačna ili potencijalna štetna ometanja te na trajnu valjanost svih uvjeta iz članka 5. te o tome izvješćuju Komisiju kako bi se omogućilo pravovremeno preispitivanje ove Odluke, ako to bude potrebno.
   Članak 6.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. travnja 2008.

            Za Komisiju

         Viviane REDING

            Članica Komisije

      (1)  SL L 108, 24.4.2002., str. 1.

      (2)  COM(2005) 229. konačno, 1.6.2005.

      (3)  Ovlaštenje CEPT-a za usluge mobilne komunikacije u zrakoplovima, 12.10.2006.

      (4)  Izvješće CEPT-a Europskoj Komisiji kao odgovor na Ovlaštenje EZ-a za usluge mobilne komunikacije u zrakoplovima (MCA), 30.3.2007.

      (5)  SL L 98, 10.4.2008., str. 24.

      (6)  SL L 108, 24.4.2002., str. 33. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 717/2007 (SL L 171, 29.6.2007., str. 32.).

      (7)  SL L 91, 7.4.1999., str. 10. Direktiva kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (8)  SL L 243, 27.9.2003., str. 6. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 287/2008 (SL L 87, 29.3.2008., str. 3.).
   PRILOG
   1.   DOPUŠTENI FREKVENCIJSKI POJASEVI I SUSTAVI ZA USLUGE MCA

   Tablica 1.

               Vrsta

               Frekvencija

               Sustav

               GSM 1800

               1 710-1 785 MHz i 1 805-1 880 MHz („pojas 1 800 MHz”)

               Usklađenost s normama GSM, koje je objavila ETSI, a posebno EN 301 502, EN 301 511 i
               EN 302 480 ili jednakovrijednim specifikacijama.

         2.   SPREČAVANJE POVEZIVANJA MOBILNIH TERMINALA S MREŽAMA NA TLU

   Tijekom razdoblja u kojem je dopuštena uporaba usluga MCA u zrakoplovu, mobilni terminali koji primaju u frekvencijskim pojasevima iz tablice 2. moraju biti spriječeni u pokušajima da se prijave u mobilne mreže na tlu.
   Tablica 2.

               Frekvencijski pojas
               (MHz)

               Sustavi na tlu

               460-470

               CDMA2000, FLASH OFDM

               921-960

               GSM, WCDMA

               1 805-1 880

               GSM, WCDMA

               2 110-2 170

               WCDMA

         3.   TEHNIČKI PARAMETRI

   3.1.   Sustavi GSM 1800 MCA

   (a)   Ekvivalentna izotropno zračena snaga (e.i.r.p.), izvan zrakoplova, iz NCU/zrakoplovne BTS

   Ukupna e.i.r.p. izvan zrakoplova iz NCU/zrakoplovne BTS ne smije premašiti:
   Tablica 3.

               Visina iznad tla
               (m)

               Najveća e.i.r.p. gustoća koju NCU/zrakoplovna BTS proizvede izvan zrakoplova

               460-470 MHz

               921-960 MHz

               1 805-1 880 MHz

               2 110-2 170 MHz

               dBm/1,25 MHz

               dBm/200 kHz

               dBm/200 kHz

               dBm/3,84 MHz

               3 000

               –17,0

               –19,0

               –13,0

               1,0

               4 000

               –14,5

               –16,5

               –10,5

               3,5

               5 000

               –12,6

               –14,5

               –8,5

               5,4

               6 000

               –11,0

               –12,9

               –6,9

               7,0

               7 000

               –9,6

               –11,6

               –5,6

               8,3

               8 000

               –8,5

               –10,5

               –4,4

               9,5

         (b)   Ekvivalentna izotropno zračena snaga (e.i.r.p.), izvan zrakoplova, iz terminala u zrakoplovu

   Ukupna e.i.r.p. izvan zrakoplova iz mobilnog terminala GSM koji odašilje pri 0 dBm ne smije premašiti:
   Tablica 4.

               Visina iznad tla
               (m)

               Najveća e.i.r.p. gustoća izvan zrakoplova iz mobilnog terminala GSM u dBm/kanal

               1 800 MHz

               3 000

               –3,3

               4 000

               –1,1

               5 000

               0,5

               6 000

               1,8

               7 000

               2,9

               8 000

               3,8

         (c)   Operativni zahtjevi

               I.

               Minimalna visina iznad tla za sva emitiranja iz operativnog sustava GSM 1800 MCA mora biti 3 000 metara.

               II.

               Tijekom svog djelovanja zrakoplovna BTS mora ograničiti prijenosnu snagu svih mobilnih terminala GSM s prijenosom u pojasu 1 800 MHz na nominalnu vrijednost od 0 dBm u svim fazama komunikacije uključujući početni pristup.


Odluka Komisije od 20/03/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8381 - MOTHERSON SUMI SYSTEMS / PKC GROUP) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


title: 2005/403/EZ: Odluka Komisije od 25. svibnja 2005. o utvrđivanju razreda otpornosti na požar krovova i krovnih pokrova kod vanjskog požara za određene građevne proizvode, kako je predviđeno Direktivom Vijeća 89/106/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2005) 1501)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 54

               HR

               Službeni list Europske unije

               76

         32005D0403

               L 135/37

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 25. svibnja 2005.
   o utvrđivanju razreda otpornosti na požar krovova i krovnih pokrova kod vanjskog požara za određene građevne proizvode, kako je predviđeno Direktivom Vijeća 89/106/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2005) 1501)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2005/403/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/106/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica u odnosu na građevne proizvode (1), a posebno njezin članak 20. stavak 2.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 89/106/EEZ predviđa da, kako bi se vodilo računa o različitim razinama zaštite građevinskih radova na nacionalnim, regionalnim ili lokalnim razinama, je potrebno u dokumentima za tumačenje utvrditi kategorije u vezi s otpornošću proizvoda na požar s obzirom na svaki temeljni zahtjev. Ovi dokumenti su objavljeni kao „Komunikacija Komisije u vezi s dokumentima za tumačenje Direktive Vijeća 89/106/EEZ” (2).

               (2)

               S obzirom na temeljni zahtjev sigurnosti u slučaju požara, dokument za tumačenje br. 2 daje popis međusobno povezanih mjera koje zajedno doprinose određivanju sigurnosne strategije za zaštitu od požara koja se može razviti na različite načine u državama članicama.

               (3)

               Dokument za tumačenje br. 2 utvrđuje zahtjeve koje moraju ispuniti građevinski proizvodi za krovove koji su izloženi vanjskom požaru.

               (4)

               Putem usklađenog rješenja, sustav kategorija donesen je Odlukom Komisije 2001/671/EZ od 21. kolovoza 2001. o provedbi Direktive Vijeća 89/106/EEZ u vezi s razredbom otpornosti na požar krovova i krovnih pokrova kod vanjskog požara (3).

               (5)

               U slučaju određenih čeličnih krovnih pokrova presvučenih plastisolom, potrebno je koristiti kategorizaciju koja je utvrđena u Odluci 2001/671/EZ.

               (6)

               Otpornost na vanjski požar mnogih građevnih proizvoda i/ili materijala, u okviru kategorizacije predviđene u Odluci 2001/671/EZ, dobro je utvrđena i dovoljno dobro poznata nadležnim regulatornim tijelima u državama članicama tako da ona ne zahtijevaju ispitivanja ove karakteristike učinkovitosti.

               (7)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za građevinarstvo,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Građevni proizvodi i/ili materijali koji udovoljavaju zahtjevima karakteristike učinkovitosti „otpornost kod vanjskog požara” utvrđeni su u Prilogu, bez potrebe za daljnjim ispitivanjem.
   Članak 2.
   Određene kategorije koje treba primijeniti na različite građevne proizvode i/ili materijale, u okviru kategorizacije otpornosti na požar donesene u Odluci 2001/671/EZ, utvrđene su u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. svibnja 2005.

            Za Komisiju

         Günter VERHEUGEN

            Potpredsjednik

      (1)  SL L 40, 11.2.1989., str. 12. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (2)  SL C 62, 28.2.1994., str. 1.

      (3)  SL L 235, 4.9.2001., str. 20.

      PRILOG
      Tablica izložena u ovom Prilogu navodi građevne proizvode i/ili materijale koji udovoljavaju zahtjevima otpornosti kod vanjskog požara bez potrebe za ispitivanjem.
      Tablica

         Kategorije otpornosti kod vanjskog požara za čelične krovne pokrove presvučene plastisolom

                  Proizvod

                  Kategorija (1)

                     Čelični krovni pokrovi presvučeni plastisolom

                  kako su dolje utvrđeni i kada čine dio jednoslojnog ili višeslojnog krovnog sustava kako je dolje opisan

                  BKROV (t1)
                  BKROV (t2)
                  BKROV (t3)

                     Krovni pokrovi

                  U skladu s normom EN 14782 i EN 14783, sastoje se od profiliranih čeličnih pokrova, ravnih čeličnih pokrova ili ploča od ugljičnog, galvaniziranog čelika ili čelika presvučenog slitinom aluminij-cinka metala debljine ≥ 0,40 mm s organskom vanjskom oblogom (izložena strana) i, kao mogućnost, s organskom oblogom s unutarnje strane. Vanjska obloga je od plastisola koji se nanosi u tekućem stanju najveće nazivne debljine suhog sloja od 0,200 mm, PCS-a ne većeg od 8,0 MJ/m2 i najvećom suhom masom od 330 g/m2. Unutarnja strana organske obloge (ako je ima) ima PCS ne veći od 4,0 MJ/m2 i najveću suhu masu od 200 g/m2.

                     Jednoslojni krovni sustav sastoji se od jednog pokrovnog sloja bez izolacije na potpornoj konstrukciji (neprekinute ili odvojene potporne prečke) kategorije otpornosti na požar A2-s1, d0 ili više.

                     Višeslojni krovni sustav u kojem čelični krovni pokrovi presvučeni plastisolom tvore vanjski sloj sustava u kojem je potporna konstrukcija kategorije otpornosti na požar A2-s1, d0 ili više i u kojem se neposredno ispod čeličnog pokrova presvučenog plastisolom nalazi izolacijski sloj s otpornošću na požar kategorije A2-s1, d0 ili više. Ova izolacija treba sadržavati čistu mineralnu vunu u skladu s normom EN 13162 i staklena vlakna najmanje gustoće 10 kg/m3 (najveći nazivni sadržaj smole 5 % po masi) i debljine ≥ 80 mm, ili kamenu vunu najmanje gustoće 25 kg/m3 (najveći nazivni sadržaj smole 3,5 % po masi) i debljine ≥ 80 mm.

                     Spojevi kada gornji pokrovi uključuju spojeve, oni moraju biti:

                              —

                              trapezno profilirani pokrov - na spojevima sa strane moraju biti preklopljeni barem preko jednog rebra a po dužini moraju biti preklopljeni najmanje 100 mm,

                              —

                              valovito rebrasti pokrov - na spojevima sa strane moraju biti preklopljeni barem preko 1,5 rebra a po dužini moraju biti preklopljeni najmanje 100 mm,

                              —

                              ravni pokrovi/ploče - preklapanja sa strane i po dužini moraju biti najmanje 100 mm,

                              —

                              stojeći spojni sustavi - preklapanja spojeva sa strane uključuju vertikalni stojeći preklopljeni ili pokriveni spoj dovoljan da jamči trajni kontakt između ploča i omogući vodonepropusnost, a prema psotrebi spojevi se po dužini preklapaju najmanje 100 mm.

                     Brtvila trebaju biti na bazi izobutilen gume ili slično, nazivne gustoće od 1 500  do 1 700  kg/m3 koja se nanose kao neprekinuti sloj unutar preklopljene površine spoja u količini od približno 45 g/m dužine.

                     Oprema za pričvršćivanje kada se krovni pokrovi pričvršćuju na potpornu konstrukciju pomoću metalnih mehaničkih spojnica koje omogućuju stabilnost krovne konstrukcije zajedno s dodatnim metalnim mehaničkim spojnicama koje jamče trajni vodonepropusni spoj.

         (1)  Kategorija otpornosti na požar kako je utvrđena u tablici u Prilogu Odluci 2001/671/EZ.


title: 93/704/EZ: Odluka Vijeća od 30. studenoga 1993. o izradi baze podataka Zajednice o nesrećama u cestovnom prometu

text:
               07/Sv. 019

               HR

               Službeni list Europske unije

               23

         31993D0704

               L 329/63

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               30.11.1993.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 30. studenoga 1993.
   o izradi baze podataka Zajednice o nesrećama u cestovnom prometu
   (93/704/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 213.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),
   budući da je Europski parlament usvojio rezoluciju o usvajanju zajedničkih mjera za smanjenje učestalosti nesreća u cestovnom prometu (2);
   budući da su Vijeće i predstavnici vlada država članica, koji su se 21. lipnja 1991. sastali s članovima Vijeća, usvojili rezoluciju kojom se od Komisije zahtijeva da za potrebe Zajednice izradi i provede program praktičnih mjera, osmišljen da se započne s provedbom novih zajedničkih inicijativa i usporede postojeća nacionalna iskustva na području djelovanja i istraživanja povezanih s kampanjom za suzbijanje nesreća u cestovnom prometu i njihovih posljedica po žrtve (3);
   budući da je izrada baze podataka Zajednice o nesrećama u cestovnom prometu jedan od prioriteta koji je odabrala skupina visokih predstavnika vlada država članica;
   budući da u svojoj Bijeloj knjizi, u dijelu o budućem razvoju zajedničke prometne politike, i u priopćenjima koja se tiču akcijskog programa sigurnosti u cestovnom prometu, Komisija smatra da bi, imajući u vidu značajne razlike u razini sigurnosti cestovnog prometa među državama članicama, glavni prioritet u ovom području trebalo biti promicanje razmjene informacija i iskustava uspostavljanjem baze podataka Zajednice;
   budući da države članice prikupljaju statističke podatke o nesrećama u cestovnom prometu na njihovim državnim područjima i te podatke centraliziraju u računalne datoteke; budući da trenutačno ne postoji zajednička baza podataka koja bi omogućila pristup ovim pojedinačnim datotekama ili korištenje podataka koji se u njima nalaze;
   budući da bi baza podataka izrađena i vođena na razini Zajednice omogućila prepoznavanje i kvantificiranje problema te vrednovanje učinkovitosti poduzetih mjera i utvrđivanje važnosti akcija koje Zajednica provodi;
   budući da ako djeluju zasebno, države članice ne mogu izraditi i voditi bazu podataka ove vrste; budući da Zajednica stoga, u skladu s načelom supsidijarnosti, posreduje samo kako bi se osiguralo da su podaci koji se nalaze u statističkim datotekama država članica grupirani zajedno te jamči blisku koordinaciju između država članica, a radi neometanog funkcioniranja baze podataka Zajednice;
   budući da je uputno odlučiti o praktičnim aspektima prijenosa statističkih podataka pohranjenih u državama članicama Komisiji, a posebno o vremenskim razmacima, rokovima i mediju koji se koristi pri takvom prijenosu;
   budući da se svaka analiza problema sigurnosti prometa na cestama prije svega usredotočuje na nesreće koje za posljedicu imaju smrtni ishod ili ozljedu, a ne uključuje materijalnu štetu; budući da, za potrebe ovakve analize, nije nužno identificirati osobe koje su u nesreći sudjelovale;
   budući da Komisija poduzima mjere kojima osigurava zaštitu povjerljivih statističkih podataka,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice utvrđuju statistiku praćenja učestalosti nesreća u cestovnom prometu koje se dogode unutar njihova državnog područja, a za posljedicu imaju smrtni ishod ili ozljedu.
   2.   Za potrebe ove Direktive, „nesreća koja za posljedicu ima smrtni ishod ili ozljedu” znači svaki sudar između sudionika u cestovnom prometu koji uključuje barem jedno vozilo koje se kreće po javnoj prometnici redovito otvorenoj za promet, a uzrokuje smrt i/ili ozljedu jednog ili više sudionika u prometu.
   Članak 2.
   1.   Države članice podatke o nesrećama koje za posljedicu imaju smrtni ishod ili ozljedu za određenu godinu, pohranjene u računalnim datotekama na najvišoj razini centralizacije, dostavljaju Statističkom uredu Europskih zajednica (dalje u tekstu: SUEZ) u obliku statističkih jedinica. Za potrebe ove Odluke, „statistička jedinica” znači nesreća koja za posljedicu ima smrtni ishod ili ozljedu.
   2.   Podaci iz stavka 1. za 1991. i 1992., po prvi put se dostavljaju do 31. ožujka 1994., a za naredne godine najkasnije devet mjeseci od kraja predmetne godine.
   3.   Svi takvi podaci koji su zaštićeni nacionalnim zakonima o povjerljivosti statističkih podataka, također se dostavljaju SUEZ-u, koji ih obrađuje u skladu s Uredbom (Euratom, EEZ) br. 1588/90 (4).
   4.   U skladu s postupkom utvrđenim u članku 5., Komisija utvrđuje koji se podaci ne smiju uključiti u prenesene datoteke.
   Članak 3.
   1.   U mjeri u kojoj to bude moguće, podaci se prenose na čitljivom mediju, čiju vrstu i format predlaže Komisija.
   2.   Ako država članica u statističke podatke koje je već poslala SUEZ-u unese ispravke, dužna mu je dostaviti cjeloviti primjerak ažurirane datoteke.
   3.   Ako država članica poželi promijeniti oblik ili sadržaj svojih datoteka, o tome prvo obavješćuje Komisiju. Kada država članica unese promjene u datoteke koje je već dostavila SUEZ-u, dostavlja mu i izmijenjenu verziju predmetne datoteke.
   4.   Svaka država članica odgovorna je za kvalitetu statističkih podataka koje dostavi.
   5.   Za obradu zaprimljenih podataka odgovorna je Komisija.
   Članak 4.
   1.   Za diseminaciju primljenih podataka odgovorna je Komisija. U skladu s postupkom utvrđenim u članku 5., ona odlučuje o postupku pristupanja statističkim podacima o nesrećama koje za posljedicu imaju smrtni ishod ili ozljedu, koje je Komisija centralizirala, o pristupu publikacijama i svim drugim informacijama koje rezultiraju neometanim funkcioniranjem baze podataka Zajednice.
   2.   Komisija i države članice razmatraju sve metodološke i tehničke probleme povezane s uspostavljanjem i prijenosom statističkih podataka ili načina na koji se prikupljaju, kako bi pronašle rješenja koja će postupno dovesti do toga da podaci, koje prikupe države članice, budu dosljedni i usporedivi koliko god je to moguće.
   Na temelju ovog ispitivanja, Komisija Vijeću, ukaže li se za tim potreba, iznosi odgovarajuće prijedloge.
   Članak 5.
   1.   Pri pozivanju na postupak utvrđen u ovom članku, Komisiji pomaže odbor zadužen za statistički program, osnovan na temelju Odluke br. 89/382/EEZ, Euratom (5).
   2.   Predstavnik Komisije odboru podnosi nacrt mjera koje treba poduzeti. Odbor se o ovom nacrtu očituje u roku koji predsjedavajući može odrediti sukladno hitnosti predmeta, a ako je to potrebno, i glasovanjem.
   Mišljenje odbora unosi se u zapisnik; uz to, svaka država članica ima pravo da se njezino stajalište unese u zapisnik.
   Komisija u najvećoj mogućoj mjeri uvažava mišljenje odbora. Ona odbor obavješćuje o načinu na koji se njegovo mišljenje uzimalo u obzir.
   Članak 6.
   Tri godine od dana početka primjene ove Odluke, Komisija Vijeću podnosi:

               (a)

               izvješće u kojem se vrednuju rezultati postignuti provedbom mjera utvrđenih u člancima 2., 3. i 4., uključujući i napomenu je li poželjno i dalje provoditi predmetne mjere;

               (b)

               zaključke koji proizlaze iz tog izvješća, a tiču se provedivosti nastavka projekta utvrđenog ovom Odlukom.

         Članak 7.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 30. studenoga 1993.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. COËME

      (1)  SL C 225, 20.8.1993., str. 6.

      (2)  SL C 68, 24.3.1986., str. 35.

      (3)  SL C 178, 9.7.1991., str. 1.

      (4)  SL L 151, 15.6.1990., str. 1.

      (5)  SL L 181, 28.6.1989., str. 47.


Odluka Komisije od 05/12/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7414 - REASSURE / HSBC LIFE UK) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


title: 95/98/EZ: Odluka Komisije od 13. ožujka 1995. o utvrđivanju statusa Švedske kao države u kojoj se ne izvodi cijepljenje u pogledu newcastleske bolesti  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 029

               HR

               Službeni list Europske unije

               113

         31995D0098

               L 075/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.03.1995.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 13. ožujka 1995.
   o utvrđivanju statusa Švedske kao države u kojoj se ne izvodi cijepljenje u pogledu newcastleske bolesti
   (Tekst značajan za EGP)
   (95/98/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/593/EEZ od 15. listopada 1990. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za nasad (1), kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju Austrije, Finske i Švedske, a posebno njezin članak 12. stavak 2.,
   budući da je cijepljenje peradi protiv newcastleske bolesti u Švedskoj zabranjeno više od godine dana;
   budući da se matična jata u Švedskoj najmanje jednom godišnje pregledavaju na prisustvo newcastleske bolesti; budući da imanja nemaju perad koja je cijepljena protiv newcastleske bolesti;
   budući da je u svjetlu stanja u vezi s newcastleskom bolesti primjereno odrediti status Švedske;
   budući da su mjere iz ove Odluke u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora,
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Švedska zadovoljava kriterije utvrđene člankom 12. stavkom 2. Direktive 90/539/EEZ.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. ožujka 1995.

            Za Komisiju

         Franz FISCHLER

            Član Komisije

      (1)  SL L 303, 31.10.1990., str. 6.


title: 2005/367/EZ: Odluka Vijeća od 14. travnja 2005. kojom se ovlašćuju države članice da u interesu Europske zajednice ratificiraju Konvenciju o identifikacijskim ispravama pomoraca Međunarodne organizacije rada (Konvencija 185)

text:
               05/Sv. 7

               HR

               Službeni list Europske unije

               245

         32005D0367

               L 136/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 14. travnja 2005.
   kojom se ovlašćuju države članice da u interesu Europske zajednice ratificiraju Konvenciju o identifikacijskim ispravama pomoraca Međunarodne organizacije rada (Konvencija 185)
   (2005/367/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 62. stavak 2. točku (b) podtočku i. u vezi s prvom rečenicom prvog podstavka članka 300. stavka 2. i prvim podstavkom članka 300. stavka 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Europska zajednica usmjerava svoja nastojanja uspostavljanju područja slobode, sigurnosti i pravde na temelju, inter alia, zajedničke politike viza.

               (2)

               Opća konferencija ILO-a koju je Upravno tijelo Međunarodnog ureda rada sazvalo u Ženevi donijela je 19. lipnja 2003. Konvenciju 185 Međunarodne organizacije rada (dalje u tekstu „ILO”) o identifikacijskim ispravama pomoraca (revidiranu).

               (3)

               Gore navedena Konvencija daje vrijedan doprinos poboljšanju sigurnosti u sektoru pomorskog prometa na međunarodnoj razini te promicanju dostojnih životnih i radnih uvjeta za pomorce, te bi stoga bilo poželjno da se njene odredbe provedu što je prije moguće. Neki članci Konvencije obuhvaćeni su nadležnošću Zajednice u području viza.

               (4)

               Zajednica ne može ratificirati Konvenciju budući da njezine stranke mogu biti samo države članice.

               (5)

               Vijeće bi stoga trebalo ovlastiti one države članice koje obvezuju pravila Zajednice u području viza na temelju Ugovora da ratificiraju Konvenciju u interesu Zajednice, na temelju uvjeta utvrđenih u ovoj Odluci.

               (6)

               U skladu s člankom 1. Protokola o položaju Ujedinjene Kraljevine i Irske iz priloga Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovora o osnivanju Europske zajednice, Irska i Ujedinjena Kraljevina nisu stranke donošenja ove Odluke. Slijedom toga i ne dovodeći u pitanje članak 4. Protokola, ova se Odluka ne primjenjuje niti na Irsku niti na Ujedinjenu Kraljevinu.

               (7)

               U skladu s člankom 4. Protokola o položaju Danske iz priloga Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovora o osnivanju Europske zajednice, ova se Odluka upućuje Danskoj,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Države članice ovime se ovlašćuju ratificirati Konvenciju o identifikacijskim ispravama pomoraca koja je donesena 19. lipnja 2003.
   Tekst Konvencije nalazi se u privitku ove Odluke.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice.

      Sastavljeno u Luxembourgu 14. travnja 2005.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         L. FRIEDEN

      (1)  Mišljenje dano 23. veljače 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu).


title: 2007/415/EZ: Odluka Komisije od 13. lipnja 2007. o neuvrštavanju karbosulfana u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ i o povlačenju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže tu tvar (priopćeno pod brojem dokumenta C(2007) 2463)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 004

               HR

               Službeni list Europske unije

               267

         32007D0415

               L 156/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               13.06.2007.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 13. lipnja 2007.
   o neuvrštavanju karbosulfana u Prilog I. Direktivi Vijeća 91/414/EEZ i o povlačenju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže tu tvar
   (priopćeno pod brojem dokumenta C(2007) 2463)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2007/415/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2. četvrti podstavak,
   budući da:

               (1)

               Člankom 8. stavkom 2. Direktive 91/414/EEZ predviđeno je da država članica u razdoblju 12 godina nakon priopćenja o toj Direktivi može odobriti stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja koja sadrže aktivne tvari koje nisu navedene u Prilogu I. toj Direktivi i koje su već na tržištu dvije godine nakon datuma priopćenja, dok se u međuvremenu te tvari postupno ispituju u okviru programa rada.

               (2)

               Uredbama Komisije (EZ) br. 451/2000 (2) i (EZ) br. 703/2001 (3) utvrđuju se detaljna pravila za provedbu druge faze programa rada iz članka 8. stavka 2. Direktive 91/414/EEZ i uspostavlja popis aktivnih tvari koje je potrebno ocijeniti s ciljem njihova mogućeg uvrštenja u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ. Na taj je popis uvršten karbosulfan.

               (3)

               Utjecaj karbosulfana na zdravlje ljudi i na okoliš procjenjuje se u skladu s odredbama propisanima uredbama (EZ) br. 451/2000 and (EZ) br. 703/2001 za brojne uporabe koje predlaže podnositelj izvješća. Nadalje, tim se Uredbama određuju države članice izvjestiteljice koje Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA), u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 451/2000, podnose odgovarajuća izvješća o procjeni i preporuke. Država članica izvjestiteljica za karbosulfan bila je Belgija i sve su predmetne informacije dostavljene 11. kolovoza 2004.

               (4)

               Izvješće o procjeni u okviru radne skupine za vrednovanje stručno su pregledale države članice i EFSA i dostavile ga Komisiji dana 28. srpnja 2006. u obliku zaključka EFSA-e o stručnom pregledu procjene rizika od pesticida s aktivnom tvari karbosulfan (4). To su izvješće u okviru Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja pregledale države članice i Komisija i konačnu inačicu dovršile 24. studenoga 2006. u obliku izvješća Komisije o pregledu karbosulfana.

               (5)

               Tijekom ocjene te aktivne tvari uočile su se brojne nedoumice. Uporaba karbosulfana uzrokuje pojavu opasnog, toksičnog metabolita. Iz toga proizlazi zabrinutost vezano uz izloženost potrošača i mogući rizik od zagađenosti podzemnih voda. Međutim, podacima koje je podnio podnositelj prijave u zakonskom roku nije se mogao riješiti taj problem. Nadalje, tehnički materijal (tj. aktivna tvar koja se prodaje na tržištu) sadrži odgovarajuće količine nečistoća od kojih je barem jedna (N-nitrosodibutilamine) karcinogena. Ta se nečistoća nalazi u tehničkom materijalu u zabrinjavajućim razinama. Podaci koje je podnio podnositelj prijave u zakonskom roku nisu omogućili rješavanje problema. Stoga nije bilo moguće na odgovarajući način procijeniti rizik za izvođače. Konačno, podacima koje je podnio podnositelj izvješća u zakonskom roku nije bio na odgovarajući način obuhvaćen rizik za ptice i sisavce, akvatične organizme, pčele, neciljne člankonošce, gliste i neciljne mikro-organizme u tlu i bilju. Prema tome, i dalje ostaje zabrinutost vezana uz procjenu rizika za te vrste. Stoga na temelju raspoloživih podataka nije bilo moguće utvrditi da karbosulfan ispunjava kriterije za uvrštenje u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.

               (6)

               Komisija je pozvala podnositelja prijave da dostavi primjedbe na rezultate stručnog pregleda i priopći namjerava li ustrajati na uvrštavanju tvari na popis. Podnositelj prijave je dostavio svoje primjedbe koje su pozorno razmotrene. Međutim, unatoč dostavljenim argumentima, navedene nedoumice nije bilo moguće riješiti i ocjene pripravljene na temelju dostavljenih informacija, evaluiranih na sastancima stručnjaka EFSA-e pokazale su da se, u okviru predloženih uvjeta uporabe, ne može očekivati da sredstva za zaštitu bilja koja sadrže karbosulfan općenito zadovolje zahtjeve iz članka 5. stavka 1. točke (a) i (b) Direktive 91/414/EEZ.

               (7)

               Karbosulfan stoga ne bi trebalo uvrstiti u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.

               (8)

               Trebalo bi poduzeti mjere kako bi se osiguralo da se dana odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže karbosulfan povuku u propisanomu roku te da se ne produljuju i ne izdaju nova odobrenja za takva sredstva.

               (9)

               Ako države članice odobre produljenje roka za uklanjanje, skladištenje, stavljanje na tržište i uporabu postojećih zaliha sredstava za zaštitu bilja koja sadrže karbosulfan, to se razdoblje mora ograničiti na najviše 12 mjeseci kako bi se omogućila uporaba postojećih zaliha najviše u jednoj sezoni rasta.

               (10)

               Ovom se Odlukom ne dovodi u pitanje podnošenje zahtjeva za karbosulfan u skladu s odredbama članka 6. stavka 2. Direktive 91/414/EEZ s ciljem njegovog mogućeg uvrštenja u njezin Prilog I.

               (11)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Karbosulfan se kao aktivna tvar ne uvrštava u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.
   Članak 2.
   Države članice osiguravaju da se:

               (a)

               odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže karbosulfan povuku do 13. prosinca 2007.

               (b)

               ne izdaju niti produljuju odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadrže karbosulfan od dana objave ove Odluke.

         Članak 3.
   Svako produljenje roka koje odobre države članice u skladu s odredbama članka 4. stavka 6. Direktive 91/414/EEZ, mora biti što je moguće kraće i prestaje važiti najkasnije 13. prosinca 2008.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. lipnja 2007.

            Za Komisiju

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 230, 19.8.1991., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2007/31/EZ (SL L 140, 1.6.2007., str. 44.).

      (2)  SL L 55, 29.2.2000., str. 25. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1044/2003 (SL L 151, 19.6.2003., str. 32.).

      (3)  SL L 98, 7.4.2001., str. 6.

      (4)  EFSA Scientific Report (2006) 91, 1-84, Conclusion on the peer review of carbosulfan


Odluka Komisije od 22/04/2016 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7904 - BEKAERT / OTPP / BRIDON BEKAERT ROPES JV) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 28/01/2014 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7098 - SALES & SOLUTIONS / VERBUND / JV) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je njemački tekst vjerodostojan)


title: 2002/598/EZ: Odluka Komisije od 15. srpnja 2002. o odobravanju cjepiva protiv bruceloze goveda u okviru Direktive Vijeća 64/432/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 2592)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 42

               HR

               Službeni list Europske unije

               123

         32002D0598

               L 194/45

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 15. srpnja 2002.
   o odobravanju cjepiva protiv bruceloze goveda u okviru Direktive Vijeća 64/432/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2002) 2592)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2002/598/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 64/432/EEZ od 26. lipnja 1964. o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama (1), unutar Zajednice, kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 535/2002 (2) a posebno treću alineju stavka 4. točke i. njezinog Priloga A dijela II.,
   budući da:

               (1)

               Pravila Zajednice o upotrebi cjepiva protiv bruceloze u goveda propisana su Direktivom 64/432/EEZ.

               (2)

               Bruceloza goveda i dalje se pojavljuje na određenim područjima Zajednice. Cijepljenje se smatra učinkovitim sredstvom koje treba koristiti pod određenim uvjetima uz politiku testiranja i klanja, a posebno na područjima ekstenzivnog uzgoja goveda.

               (3)

               Nedavno razvijeno cjepivo nudi dodatne prednosti, pored onih već odobrenih, a posebno, ono ne utječe na dijagnostičke postupke primijenjene u okviru programa iskorjenjivanja koji su na snazi u nekim državama članicama u skladu sa zakonodavstvom Zajednice.

               (4)

               U nekim je slučajevima bruceloza goveda povezana s brucelozom ovaca i koza, pa mjere iskorjenjivanja treba provesti u okviru programa iskorjenjivanja bruceloze koju uzrokuje Brucella melitensis, uključujući cijepljenje odgovarajućim cjepivom.

               (5)

               Zahtjevi za proizvodnju i preporuke za korištenje živih sojeva cjepiva RB 51 i Rev.1. protiv bruceloze goveda uključeni su u Priručnik o standardima dijagnostičkih testova i cjepiva Svjetske organizacije za zdravlje životinja, 4. izdanje iz 2000., objavljen u kolovozu 2001.

               (6)

               Stoga je uputno odobriti, pod određenim uvjetima, korištenje živih sojeva cjepiva RB 51 i Rev. 1. u okviru programa iskorjenjivanja bruceloze odobrenih u skladu s Odlukom Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva (3), kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2001/572/EZ (4), kako bi se uzeo u obzir znanstveni razvoj i međunarodni standardi.

               (7)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Za potrebe ove Odluke, „nadležno tijelo” znači središnje tijelo države članice nadležno za provođenje veterinarskih i zootehničkih pregleda ili bilo koje drugo tijelo kojem je država članica prenijela nadležnost s izričitom namjenom primjene ove Odluke.
   Članak 2.
   Sljedeća cjepiva protiv bruceloze goveda odobravaju se za imunizaciju ženki goveda pod uvjetima iz članka 3.:

               (a)

               cjepivo sa živim sojem RB 51 za životinje s rizikom od infekcije s Brucella abortus;

               (b)

               cjepivo sa živim sojem Rev.1 za životinje s rizikom od infekcije s Brucella melitensis.

         Članak 3.
   1.   Države članice koje koriste cjepiva odobrena prema članku 2. osiguravaju ispunjavanje uvjeta iz stavaka 2. do 6.
   2.   Skladištenje, opskrba, distribucija i prodaja cjepiva pod nadzorom su nadležnog tijela.
   3.   Cjepiva koristi samo službeni veterinar ili veterinar kojeg izričito ovlasti nadležno tijelo u okviru programa iskorjenjivanja bruceloze dostavljenog od države članice i odobrenog od Komisije u skladu s člankom 24. stavkom 7. Odluke 90/424/EEZ.
   4.   Nadležno tijelo podnosi Komisiji i drugim državama članicama detaljne informacije o programu cijepljenja, a posebno o području cijepljenja, dobi životinja koje treba cijepiti i testnom sustavu koji se primjenjuje za utvrđivanje cijepljenih životinja.
   5.   Nadležno tijelo osigurava da cijepljene životinje nisu stavljene u promet unutar Zajednice, a posebno primjenjujući dodatnih metoda označavanja i registracije cijepljenih životinja.
   6.   Nadležno tijelo obavješćuje službe javnog zdravlja o korištenju ovih cjepiva i dostupnim dijagnostičkim i terapeutskim sustavima koji se primjenjuju.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. srpnja 2002.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (2)  SL L 80, 23.3.2002., str. 22.

      (3)  SL L 224, 18.8.1990., str. 19.

      (4)  SL L 203, 28.7.2001., str. 16.


title: 2008/896/EZ: Odluka Komisija od 20. studenoga 2008. o smjernicama za programe nadziranja zdravlja životinja temeljenim na procjeni rizika predviđene u Direktivi Vijeća 2006/88/EZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6787)  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 033

               HR

               Službeni list Europske unije

               298

         32008D0896

               L 322/30

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               20.11.2008.

      ODLUKA KOMISIJA

   od 20. studenoga 2008.
   o smjernicama za programe nadziranja zdravlja životinja temeljenim na procjeni rizika predviđene u Direktivi Vijeća 2006/88/EZ

      (priopćena pod brojem dokumenta C(2008) 6787)

   (Tekst značajan za EGP)
   (2008/896/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/88/EZ od 24. listopada 2006. o zahtjevima zdravlja životinja koji se primjenjuju na životinje akvakulture i njihove proizvode te o sprečavanju i kontroli određenih bolesti akvatičnih životinja (1), a posebno njezin članak 10. stavak 4.,
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2006/88/EZ propisuje minimalne mjere kontrole koje se primjenjuju u slučaju sumnje ili izbijanja određenih bolesti akvatičnih životinja. Nadalje, Prilog IV. dio II. te Direktive navodi određene egzotične i neegzotične bolesti.

               (2)

               Članak 10. stavak 1. Direktive 2006/88/EZ predviđa da države članice moraju osigurati da se programi nadziranja zdravlja životinja temeljeni na procjeni rizika primjenjuju na svim uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca, kako je primjereno s obzirom na vrstu proizvodnje. Takvi programi moraju u obzir uzeti smjernice koje će biti sastavljene u skladu s postupkom iz članka 10. stavka 4. te Direktive.

               (3)

               U skladu s Direktivom 2006/88/EZ, cilj programa nadziranja zdravlja životinja je otkrivanje bilo kojeg povećanog broja uginuća na svim uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca, kako je primjereno s obzirom na vrstu proizvodnje, kao i otkrivanje bolesti navedenih u Prilogu IV. dijelu II. te Direktive na uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca u kojima su prisutne životinje prijemljive na te bolesti. Nadalje u skladu s Prilogom III. dijelom B Direktivi 2006/88/EZ, inspekcijski pregledi koji se provode kao dio tih programa također imaju za cilj savjetovati subjekte u poslovanju akvakulture o pitanjima vezanim za zdravlje akvatičnih životinja i, prema potrebi, poduzeti potrebne veterinarske mjere.

               (4)

               Zbog različitosti industrije akvakulture u Zajednici, potrebno je programe nadziranja zdravlja životinja temeljene na procjeni rizika prilagoditi strukturi te industrije i zdravstvenom stanju životinja u svakoj državi članici. Smjernice koje države članice moraju uzeti u obzir za takve programe bi stoga trebale biti ograničene na opće smjernice.

               (5)

               Stoga je primjereno utvrditi smjernice koje se moraju uzeti u obzir za potrebe programa nadziranja zdravlja životinja temeljenih na procjeni rizika u ovoj Odluci.

               (6)

               Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Smjernice koje je potrebno uzeti u obzir za potrebe programa nadziranja zdravlja životinja temeljenih na procjeni rizika, koji su predviđeni u članku 10. stavku 1. Direktive 2006/88/EZ, navedene su u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 20. studenoga 2008.

            Za Komisiju

         Androulla VASSILIOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 328, 24.11.2006., str. 14.
   PRILOG

      SMJERNICE KOJE TREBA UZETI U OBZIR ZA POTREBE PROGRAMA NADZIRANJA ZDRAVLJA ŽIVOTINJA TEMELJENIH NA PROCJENI RIZIKA PREDVIĐENIH U ČLANKU 10. STAVKU 1. DIREKTIVE 2006/88/EZ

   1.   Svrha ovih smjernica

   Svrha ovih smjernica je omogućiti državama članicama upute o programima nadziranja zdravlja životinja temeljenim na riziku, predviđenima u članku 10. stavku 1. Direktive 2006/88/EZ (programi nadziranja zdravlja životinja temeljeni na riziku).
   2.   Sadržaj pregleda

   2.1.   PROVJERA EVIDENCIJA I KLINIČKI PREGLEDI
   Svaki inspekcijski pregled uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca mora uključivati analizu evidencija iz članka 8. Direktive 2006/88/EZ, pri čemu posebnu pažnju treba obratiti na vođenje evidencije uginuća kako bi se omogućila procjena rezultata zdravstvenog statusa uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca.
   Potrebno je pregledati reprezentativni uzorak iz svake epidemiološke jedinice.
   Po mogućnosti je potrebno klinički pregledati reprezentativni uzorak svježe uginulih ili avitalnih životinja akvakulture u svrhu otkrivanja većih patoloških promjena. Takav pregled ima za cilj otkriti bilo koju zaraznu bolest navedenu u Prilogu IV. dijelu II. Direktivi 2006/88/EZ (bolesti s popisa).
   Ako rezultat navedene pretrage ukazuje na bilo koju sumnju na prisutnost takve bolesti, životinje akvakulture iz uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca moraju biti podvrgnute laboratorijskim pretragama.
   Detaljna pravila o aktivnostima koje je potrebno poduzeti u slučaju sumnje i/ili potvrde bolesti s popisa navedena su u poglavlju V. Direktive 2006/88/EZ.
   2.2.   UZORKOVANJE I LABORATORIJSKO PRETRAŽIVANJE
   Uzimanje uzoraka za laboratorijske pretrage nije potrebno u svim slučajevima. Kod donošenja odluke je li uzorkovanje potrebno moraju se uzeti u obzir informacije dobivene pri provjeri evidencija koje se vode na uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca i pri pregledu životinja akvakulture, kao i sve druge relevantne informacije.
   3.   Odabir između nadležnog tijela, privatnih veterinara ili drugih kvalificiranih službi iz područja zdravlja akvatičnih životinja za provođenje inspekcijskih pregleda

   Države članice moraju odrediti hoće li inspekcijske preglede koji su dio programa nadziranja zdravlja životinja temeljenih na riziku provoditi nadležno tijelo ili će privatni veterinari ili druge kvalificirane službe iz područja zdravlja akvatičnih životinja također biti ovlaštene za njihovo provođenje.
   4.   Učestalost inspekcijskih pregleda

   U Prilogu III. dijelu B Direktivi 2006/88/EZ utvrđena je preporučena učestalost inspekcijskih pregleda u uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca. Ovu učestalost određuju dva čimbenika:

               (a)

               zdravstveni status predmetne države članice, zone ili kompartmenta u odnosu na neegzotične bolesti navedene u Prilogu IV. dijelu II. toj Direktivi (neegzotične bolesti s popisa);

               (b)

               razina rizika u uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca u odnosu na prijenos i širenje bolesti.

         5.   Zdravstveni status uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca

   U Prilogu III. dijelu B Direktivi 2006/88/EZ određene su razlike između sljedećih kategorija zdravstvenog statusa:

               Kategorija I

                           (a)

                           Proglašeno slobodnim od bolesti u skladu s člankom 49. stavkom 1. točkama (a) ili (b) ili člankom 50. stavkom 1. točkama (a) ili (b) Direktive 2006/88/EZ. Takav status je određen činjenicom da:

                                       i.

                                       niti jedna vrsta prijemljiva na predmetnu bolest/bolesti nije prisutna u državi članici, zoni ili kompartmentu, ili ako je primjereno vodenim resursima te države članice, zone ili kompartmenta; ili

                                       ii.

                                       uzročnik ne može preživjeti u državi članici, zoni ili kompartmentu ili ako je primjereno izvoru vode te države članice, zone ili kompartmenta.

                           (b)

                           Proglašeno slobodnim od bolesti u skladu s člankom 49. stavkom 1. točkom (c) ili člankom 50. stavkom 1. točkom (c) Direktive 2006/88/EZ. Takav status je određen ciljanim nadziranja u skladu s uvjetima iz Priloga V. dijela II. Direktivi 2006/88/EZ.

               Kategorija II

               Nije proglašeno slobodnim od bolesti, ali je obuhvaćeno programom nadziranja odobrenim u skladu s člankom 44. stavkom 1. Direktive 2006/88/EZ.

               Kategorija III

               Nije poznato da je zaraženo, niti je obuhvaćeno programom nadziranja za postizanje statusa područja slobodnog od bolesti.

               Kategorija IV

               Poznato da je zaraženo, ali je obuhvaćeno programom iskorjenjivanja bolesti odobrenim u skladu s člankom 44. stavkom 2. Direktive 2006/88/EZ.

               Kategorija V

               Poznato da je zaraženo. Podliježe minimalnim kontrolnim mjerama koje su predviđene poglavljem V. Direktive 2006/88/EZ.

         Prema potrebi se inspekcijski pregledi, koji se provode u okviru programa nadziranja zdravlja životinja temeljenih na riziku, kombiniraju s:

               (a)

               inspekcijskim pregledima koji se provode u okviru programa nadziranja ili iskorjenjivanje u skladu s Direktivom 2006/88/EZ (za zone ili kompartmente iz kategorija II ili IV);

               (b)

               bilo kojim nadziranjem koji se provodi radi zadržavanja statusa slobodnog od bolesti (za zone ili kompartmente iz kategorije I - proglašeno slobodnim od bolesti u skladu s člankom 49. stavkom 1. točkama (a) ili (b) ili člankom 50. stavkom 1. točkama (a) ili (b) Direktive 2006/88/EZ;

               (c)

               bilo kojim nadziranjem koji se provodi kao dio mjera kontrole u skladu s poglavljem V Direktive 2006/88/EZ (za zone ili kompartmente iz kategorije V).

         Pri izradi programa nadziranja zdravlja životinja temeljenih na procjeni rizika, države članice moraju u obzir uzeti slijedeće:

               (a)

               za uzgajališta ili područja uzgoja mekušaca koja se nalaze u područjima čiji zdravstveni status ulazi u kategorije II i IV, učestalost inspekcijskih pregleda koje zahtijevaju programi nadziranja ili iskorjenjivanja odobreni u skladu s Direktivom 2006/88/EZ je veća od učestalosti preporučene u Prilogu III. dijelu B toj Direktivi; stoga nije potrebno da države članice donose posebne zahtjeve u vezi učestalosti inspekcijskih pregleda za uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja se nalaze na područjima uključenim u takve programe;

               (b)

               potreba država članica da odrede posebne zahtjeve o učestalosti inspekcijskih pregleda u okviru programa nadziranja zdravlja životinja temeljenim na riziku, postoji samo za uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca koja se nalaze na područjima zdravstvenog statusa kategorija I, III i V, ovisno o posebnim okolnostima i nacionalnim mjerama;

               (c)

               potrebno je uzeti u obzir činjenicu da uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca mogu imati različiti zdravstveni status u odnosu na različite bolesti; ovo može vrijediti za uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca u kojima su prisutne vrste prijemljive na jednu ili više neegzotičnih bolesti s popisa (1).

         6.   Određivanje razine rizika na uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca

   6.1.   UVOD
   Razina rizika u uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca je različita, ne samo između područja različitog zdravstvenog statusa već i unutar područja istog zdravstvenog statusa (2).
   Odjeljak 6.2. daje upute o faktorima rizika koji se moraju uzeti u obzir kod određivanja razine rizika za uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca.
   Odjeljak 6.3. određuje model koji se može koristiti za klasifikaciju uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca kao područja visoke, srednje ili niske razine rizika. Države članice mogu koristiti druge uzorke za određivanje razine rizika uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca ako su takvi uzorci primjereniji u danoj situaciji.
   Ove smjernice ne daju informacije o načinu kako države članice trebaju primijeniti uzorak iz odjeljka 6.3. Države članice mogu:

               (a)

               primijeniti taj model na svako pojedinačno uzgajalište i područje za uzgoj mekušaca za određivanje pojedinačne razine rizika; ili

               (b)

               koristiti model za katalogiziranje različitih vrsta uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca na svom teritoriju i na toj podlozi odrediti koje kategorije uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca se mogu smatrati da imaju nisku, srednju ili visoku razinu rizika.

         6.2.   ČIMBENICI RIZIKA
   Širok raspon čimbenika relevantan je pri određivanju razine rizika uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca. Takvi čimbenici mogu uključivati, ali nisu ograničeni na slijedeće:

               (a)

               izravno širenje bolesti vodom;

               (b)

               kretanje životinja akvakulture;

               (c)

               vrstu proizvodnje;

               (d)

               vrste životinja akvakulture koje se drže;

               (e)

               sustav biološke sigurnosti, uključujući stručnu osposobljenost osoblja i usavršavanje;

               (f)

               gustoću uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca i objekte za preradu na području oko dotičnih uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca;

               (g)

               blizinu uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca, koja imaju niži zdravstveni status od dotičnih uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca;

               (h)

               rezultate zdravstvenog statusa dotičnog uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca i drugih uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja se nalaze na tom području;

               (i)

               prisutnost uzročnika bolesti kod slobodnoživućih akvatičnih životinja na području oko uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca;

               (j)

               rizik ljudskog faktora u blizini uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca (3);

               (k)

               grabežljivce ili ptice koje imaju pristup uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca.

         Korištenje složenog sustava procjene razine rizika u uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca, uzimajući u obzir sve relevantne čimbenike rizika, može omogućiti preciznu klasifikaciju uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca u skladu s njihovom razinom rizika. Međutim, takav sustav može uzeti dosta vremena i biti skup. Nadalje, razmatranje različitih čimbenika radi procjene cjelokupnog rizika kompleksan je postupak.
   S obzirom na poteškoće korištenja složenog sustava za klasifikaciju uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca u skladu s njihovom razinom rizika, primjereno je u najviše slučajeva fokusirati se na sljedeće čimbenike rizika:

               (a)

               izravno širenje bolesti vodom i s obzirom na geografsku blizinu uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca;

               (b)

               kretanja životinja akvakulture.

         Ova dva čimbenika rizika su relevantna bez obzira na vrstu proizvodnje, vrstu akvatičnih životinja koje se drže u uzgajalištu ili područje za uzgoj mekušaca i bolest o kojoj je riječ.
   6.3.   MODEL ZA ODREĐIVANJE RAZINE RIZIKA U UZGAJALIŠTIMA I PODRUČJIMA ZA UZGOJ MEKUŠACA
   Ovaj model za određivanje razine rizika (visok/srednji/nizak) u uzgajalištima ili područjima za uzgoj mekušaca sadrži tri koraka:

               Korak I.

               :

               Procjena vjerojatnosti prijenosa bolesti u uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca;

               Korak II.

               :

               Procjena vjerojatnosti širenja bolesti iz uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca

               Korak III.

               :

               Kombiniranje procjena razine rizika koraka I. i II.

      Korak I.

      Procjena vjerojatnosti prijenosa bolesti u uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca

               Vjerojatnost prijenosa bolesti vodom i zbog geografske blizine uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca

               Vjerojatnost prijenosa bolesti kretanjem životinja akvakulture

               Razina rizika

               Visoka

               Visoka

               Visoka

               Visoka

               Niska

               Srednja

               Niska

               Visoka

               Srednja

               Niska

               Niska

               Niska

      Korak II.

      Procjena vjerojatnosti širenja bolesti u uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca

               Vjerojatnost širenja bolesti vodom i zbog geografske blizine uzgajališta ili područja za uzgoj mekušaca

               Vjerojatnost širenja bolesti kretanjem životinja akvakulture

               Razina rizika

               Visoka

               Visoka

               Visoka

               Visoka

               Niska

               Srednja

               Niska

               Visoka

               Srednja

               Niska

               Niska

               Niska

      Korak III.

      Kombiniranje procjena stupnja rizika koraka I. i II.

               Korak 1. Vjerojatnost prijenosa bolesti

               Visoka

               S

               V

               V

               Srednja

               N

               S

               V

               Niska

               N

               N

               S

               Niska

               Srednja

               Visoka

               Korak II. Vjerojatnost širenja bolesti

         6.4.   RAZINA RIZIKA ZA NEKA UZGAJALIŠTA I PODRUČJA ZA UZGOJ MEKUŠACA KOJA SPADAJU U KATEGORIJU I. U POGLEDU ZDRAVSTVENOG STATUSA
   Uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca u kojima se ne uzgajaju vrste prijemljive na bilo koje neegzotične bolesti s popisa, ili kad se zna da patogen o kojem je riječ ne može preživjeti u državi članici, zoni ili kompartmentu i kad je primjereno njenim vodenim resursima mogu se smatrati u skladu s Prilogom III. dijelom B Direktivi 2006/88/EZ kao uzgajališta i područja niskog rizika. Stoga nije potrebno načelno u okviru programa nadziranja zdravlja životinja temeljenim na riziku uključiti različite učestalosti inspekcijskih pregleda.
   Međutim, navedena uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca mogu imati različite razine rizika u pogledu prijenosa i širenja neegzotičnih ili nastajućih bolesti s popisa. Države članice mogu stoga klasificirati ona uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca u skladu s njihovom razinom rizika te na taj način razlikovati njihovu razinu nadziranja i pregleda. Radeći tako, države članice mogu također uzeti u obzir potrebu optimiziranja korištenja resursa.
   6.5.   PROCJENA VJEROJATNOSTI PRIJENOSA I ŠIRENJA BOLESTI VODOM I ZBOG GEOGRAFSKE BLIZINE UZGAJALIŠTA I PODRUČJA ZA UZGOJ MEKUŠACA
   6.5.1.   Uvod

   Uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca imaju nizak rizik prijenosa i širenja bolesti ako se za izvor vode i ispust vode ili vodeni okoliš u kojem se uzgajalište ili područje za uzgoj mekušaca nalazi može smatrati da pruža određenu razinu zaštite od uvođenje i širenja uzročnika bolesti. Rizik prijenosa i širenja bolesti na uzgajalište ili s uzgajališta ili na područje za uzgoj mekušaca vodom i zbog geografske blizine uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca značajno se razlikuje (4).
   Model iz odjeljka 6.3. samo pravi razliku između visoke i niske vjerojatnosti za širenje bolesti putem vode i zbog geografske blizine uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca.
   Ovaj odjeljak navodi primjere situacija za koje se može smatrati da predstavljaju nisku vjerojatnost za prijenos i širenje bolesti vodom i zbog geografske blizine uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca.
   Popis primjera iz ovog odjeljka ne uključuje sve moguće slučajeve. Zato se ne smije zaključiti da uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca, koja nisu uključena u ove primjere predstavljaju visoku vjerojatnost prijenosa ili širenja bolesti.
   6.5.2.   Primjeri niskog rizika za prijenos bolesti putem vode i zbog geografske blizine uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca:

               (a)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca opskrbljuju se vodom iz zdenca ili izvora;

               (b)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca opskrbljuju se vodom koja je dezinficirana ili tretirana kako bi se spriječilo uvođenje patogena;

               (c)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca opskrbljuju se vodom iz bilo kojih drugih izvora koji:

                           i.

                           nisu spojeni s uzgajalištima ili područjima za uzgoj mekušaca ili objektima za preradu koji uzgajaju ili prerađuju vrste prijemljive na iste bolesti kao vrste koje se drže u predmetnom uzgajalištu ili na području za uzgoj mekušaca;

                           ii.

                           ne sadrže slobodnoživuće akvatične životinje prijemljivih vrsta;

               (d)

               kopneni vodeni bazeni, uključujući ribnjake i jezera, koji su izolirani od drugih vodenih izvora; u određivanju može li se vodeni bazen smatrati izoliranim, treba uzeti u obzir sezonske promjene kao što je mogućnost kontakta s drugim vodenim izvorima putem poplavljivanja;

               (e)

               obalna uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja su zaštićena sigurnom udaljenošću od drugih uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca i od objekata za preradu koji drže ili prerađuju vrste prijemljive na iste bolesti kao i vrste koje se drže u predmetnim uzgajalištima ili područjima za uzgoj mekušaca; pojam sigurne udaljenosti mora odrediti nadležno tijelo uzimajući u obzir čimbenike kao što je sposobnost relevantnih uzročnika bolesti da prežive u otvorenim vodama, vodenim strujama i plimnim promjenama.

         6.5.3.   Primjeri niskog rizika za širenje bolesti putem vode i zbog geografske blizine uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca:

               (a)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca nemaju ispust u prirodne tekuće vode (5);

               (b)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja dezinficiraju, ili na bilo koji drugi način tretiraju otpadnu vodu da spriječe širenje uzročnika bolesti;

               (c)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja ispuštaju svoju vodu u javnu kanalizaciju pod uvjetom da javna kanalizacija koristi oblik pročišćavanja otpadne vode; međutim, ako se kanalizacijska voda otpušta u prirodnu vodu bez bilo kojeg tretmana, takva uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca se ne smiju smatrati za uzgajališta niske vjerojatnosti;

               (d)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca bez ispusta u vode sa životinjama akvakulture ili slobodnoživućim akvatičnim životinjama koje su prijemljive na relevantne bolesti s popisa;

               (e)

               kopneni vodeni bazeni, uključujući ribnjake i jezera, koji su izolirani od drugih vodenih izvora; u određivanju može li se vodeni bazen smatrati izoliranim, treba uzeti u obzir sezonske promjene kao što je mogućnost kontakta s drugim vodenim izvorima putem poplavljivanja;

               (f)

               obalna uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja su zaštićena sigurnom udaljenošću od drugih uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca na kojima se drže vrste prijemljive na iste bolesti kao i vrste koje se drže u predmetnim uzgajalištima ili područjima za uzgoj mekušaca; pojam sigurne udaljenosti mora odrediti nadležno tijelo uzimajući u obzir čimbenike kao što je sposobnost relevantnih uzročnika bolesti da prežive u otvorenim vodama, vodenim strujama i plimnim promjenama.

         6.6.   PROCJENA VJEROJATNOSTI PRIJENOSA I ŠIRENJA BOLESTI PUTEM KRETANJA ŽIVOTINJA AKVAKULTURE
   6.6.1.   Uvod

   Kretanja živih životinja akvakulture u i iz uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca vrlo su važan način prenošenja bolesti.
   Pri procjeni navedenog čimbenika, potrebno je ocijeniti sljedeće:

               (a)

               mjesto podrijetla životinja akvakulture;

               (b)

               broj životinja akvakulture koje se dostavljaju u uzgajalište ili područje za uzgoj mekušaca;

               (c)

               broj različitih dobavljača životinja akvakulture;

               (d)

               učestalost kretanja životinja akvakulture u i iz uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca.

         Model iz odjeljka 6.3. samo preporuča da se uzgajališta grupiraju zajedno u skladu s njihovim visokim ili niskim rizikom prijenosa i širenja bolesti putem kretanja životinja akvakulture. Za potrebe tog uzorka, dovoljno je uzeti u obzir da li se žive životinje akvakulture dovoze u uzgajalište ili ih uzgajalište dostavlja drugima (uključujući jaja), uključujući podrijetlo ovih životinja.
   Ovaj odjeljak predviđa primjere situacija za koje se može smatrati da predstavljaju nizak rizik prijenosa i širenja bolesti putem kretanja životinja akvakulture.
   Popis primjera iz ovog odsjeka ne uključuje sve moguće slučajeve. Zato se ne smije zaključiti da uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca, koja nisu uključena u ove primjere predstavljaju visoki rizik prijenosa ili širenja bolesti.
   6.6.2.   Primjeri niske vjerojatnosti prijenosa bolesti putem dobave životinja akvakulture uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca:

               (a)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja su samodostatna glede jaja i nedoraslih organizama (6);

               (b)

               slučajevi kad se životinje akvakulture dobivaju samo iz zona ili kompartmenta slobodnih od bolesti. Za uzgajališta zdravstvenog statusa kategorija III i IV nema zahtjeva prema važećem zakonodavstvu Zajednice da se životinje akvakulture moraju dobavljati iz zona ili kompartmenta slobodnih od bolesti, a činjenica da uzgajalište odabire nabaviti svoje životinje iz zona ili kompartmenta slobodnih od bolesti razlikuje to uzgajalište od drugih uzgajališta iste kategorije zdravstvenog statusa. Uzgajališta zdravstvenog statusa kategorije I smiju primati životinje samo iz mjesta podrijetlom slobodnog od bolesti. Za ta uzgajališta je potrebno zahtijevati da se životinje ili dobavljaju iz istog područja slobodnog od bolesti ili da uzgajalište ima ograničen broj dobavljača životinja akvakulture;

               (c)

               slučajevi kad se dobavljaju slobodnoživuće akvatične životinje, otpuštene iz karantene i namijenjene daljnjem uzgoju;

               (d)

               slučajevi kad se dobavljaju dezinficirana jaja; ovo je relevantno samo kad postoje znanstveni dokazi ili praktično iskustvo da dezinfekcija učinkovito smanjuje rizik prijenosa bolesti na prihvatljivu razinu u pogledu bolesti s popisa na koje su vrste u uzgajalištu ili području za uzgoj mekušaca prijemljive.

         6.6.3.   Primjeri niske vjerojatnosti širenja bolesti putem dobave životinja akvakulture uzgajalištima i područjima za uzgoj mekušaca:

               (a)

               uzgajališta i područja za uzgoj mekušaca koja ne dostavljaju životinje za daljnji uzgoj, ponovni nasad ili obnovu zaliha;

               (b)

               uzgajališta ribe koja dostavljaju samo dezinficirana jaja; ovo je relevantno samo kad postoje znanstveni dokazi ili praktično iskustvo da dezinfekcija učinkovito smanjuje rizik prijenosa bolesti na prihvatljivu razinu u pogledu egzotičnih i neegzotičnih bolesti s popisa na koje su vrste u uzgajalištu prijemljive.

      (1)  Na primjer, uzgajalište kalifornijske pastrve može biti slobodno od infektivne anemije lososa (kategorija I), biti pod kategorijom II (pod odobrenim programom nadziranja) zbog virusne hemoragijske septikemije i imati nepoznat status u pogledu infektivne hematopoetske nekroze (kategorija III).

      (2)  Na primjer, uzgajalište koje je proglašeno slobodnim od neegzotične bolesti s popisa, načelno predstavlja nizak rizik širenja takve bolesti. Međutim uzgajalište koje proizvodi nedorasle organizme predstavlja znatno manji rizik od uzgajališta koje kupuje sve svoje nedorasle organizme od jednog ili više različitih dobavljača.

      (3)  Kao što su transportne rute, pristaništa (otpadne vode), sportski ribolov.

      (4)  Na primjer, od pokrivenog sustava kruženja vode s vodom koja se crpi iz zdenca i gdje se otpadna voda dezinficira (vrlo nizak rizik), do morskog kaveza s velikim brojem uzgajališta u njegovoj blizini (vrlo visok rizik).

      (5)  Na primjer, kopnena uzgajališta koja odvode svoju ispusnu vodu u zemlju ili polja.

      (6)  Ovo može biti slučaj za uzgajališta koja uzgajaju svoje vlastite zalihe ribe za reprodukciju te za područja za uzgoj mekušaca u kojima se proizvodnja temelji na prirodnom dobivanju nedoraslih organizama.


Odluka Komisije od 21/06/2017 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.8473 - INEOS / DONG E&P) prema Uredbi Vijeća (EZ) No 139/2004 (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)


Odluka Komisije od 29/10/2013 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7048 - VODAFONE GROUP / VODAFONE OMNITEL) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)