title: Odluka Izvršnog odbora od 16. prosinca 1998. o usklađenom razmještanju savjetnika za isprave (SCH/Com-ex (98) 59. rev.)

text:
               19/Sv. 009

               HR

               Službeni list Europske unije

               145

         41998D0059

               L 239/308

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.12.1998.

         ODLUKA IZVRŠNOG ODBORA
   od 16. prosinca 1998.
   o usklađenom razmještanju savjetnika za isprave
   (SCH/Com-ex (98) 59. rev.)
   IZVRŠNI ODBOR,
   uzimajući u obzir članak 132. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma,
   uzimajući u obzir članke 12. i 26. gore navedene Konvencije,
   uzimajući u obzir svoju Izjavu od 16. rujna 1998. (dokument SCH/Com-ex (98) decl 3),
   ODLUČIO JE:

               1.

               Odobrava se plan usklađenog razmještanja savjetnika za isprave za zračni i pomorski promet i u konzularnim predstavništvima (dokument SCH/I-Front (98) 171 rev 4).

               2.

               Uzima se u obzir popis lokacija koje su trenutno u načelu prikladne za upućivanje savjetnika za isprave i određivanje trenutno ključnih lokacija i područja (dokument (SCH/I-Front (98) 184 rev 3).

      Berlin, 16. prosinca 1998.

            Predsjedatelj

         C. H. SCHAPPER

   SCH/I-Front (98) 171 rev 4
   NAČELA PROVEDBE
   Na sastanku održanom 16. rujna 1998. Izvršni odbor naglasio je posebnu važnost savjetovanja u pogledu isprava u suzbijanju nezakonitog useljavanja u schengenski prostor (SCH/Com-ex (98) decl 3).
   Izvršni odbor također je naručio izradu praktičnih aranžmana za provedbu mjera, koji su navedeni u nastavku.
   Usklađeno razmještanje savjetnika za isprave za zračni i pomorski promet i u konzularna predstavništva nastavlja se u skladu sa sljedećim smjernicama:

               1.

                  Aranžmani za stvaranje zajedničkih timova savjetnika za isprave

                           (a)

                           Schengenske države, prema potrebi, održavaju informativne seminare, čiji sadržaj i trajanje ovisi o potrebama pojedinačnog slučaja, o sljedećim temama:

                                       —

                                       otkrivanje krivotvorenih i lažnih isprava,

                                       —

                                       modi operandi,

                                       —

                                       nabava opreme za prepoznavanje krivotvorenih i lažnih isprava,

                                       —

                                       pravni propisi i pravila nadzora.

                                 Provode se sljedeće aktivnosti:

                                       —

                                       za zračne prijevoznike ili pomorske prijevoznike,

                                       —

                                       za pomoć konzularnim predstavništvima jedne ili više schengenskih država u trećim zemljama,

                                       —

                                       za pomoć tijelima nadležnima za graničnu kontrolu ili imigracijskim tijelima u polazišnim zračnim ili pomorskim lukama u trećim zemljama.

                                 Savjetnici za isprave također pomažu prijevoznim društvima i kontrolnom osoblju pri izvođenju kontrolnih pregleda pred ukrcaj u polazišnim zračnim i pomorskim lukama.
                           Schengenske države nastoje upućivati savjetnike na razdoblje od dva do tri tjedna. Pojedinačne države zadržavaju pravo unilateralno poduzeti dodatne mjere.

                           (b)

                           Schengenske države određuju središnje kontaktne točke za obavješćivanje o potrebi za savjetovanjem i mogućnosti pružanja potpore, dogovaranje svih organizacijskih aspekata i prenošenje svih informacija vezanih za savjetovanje o ispravama. Središnja kontaktna točka schengenske države koja je predložila zadatak odgovorna je za koordinaciju izvođenja zadatka (pripremu, provođenje zadatka i dodatnih mjera u vezi posebnih aktivnosti). Predsjedništvo i glavna kontaktna točka vode računa o usporednim aktivnostima koje se provode u okviru EU-a.

                           (c)

                           Središnje kontaktne točke izravno surađuju na temelju povjerenja.

                           (d)

                           Središnje kontaktne točke redovito određuju potrebu za materijalom za osposobljavanje, kojeg na temelju praktičnog iskustva dopunjuju prema potrebi i obavješćuju jedna drugu o novim modi operandi.

                           (e)

                           Predsjedništvo se pravovremeno savjetuje s izaslanstvima o potrebi za financiranje iz EU fondova (Odysseus) i preko Predsjedništva EU-a šalje zahtjev Europskoj komisiji za financijsku pomoć iz programa Odysseus za pripremu tečaja osposobljavanje, podršku i izradu materijala za osposobljavanje. Prvi od ovih zahtjeva podnosi se najkasnije do 31. ožujka 1999. (rok za slanje zahtjeva) zajedno s opisom projekta koji se treba provesti (države sudionice u projektu, koordinacija skupina, lokacija, financijski doprinos).

               2.

                  Izbor lokacija prikladnih za upućivanje savjetnika za isprave

               Izbor lokacija s konzularnim predstavništvima i (ili) uredima prijevozničkih društava u inozemstvu koja su prikladna za upućivanje savjetnika za isprave s obzirom na trenutačno stanje za svaki pojedinačni slučaj sastavlja Podskupina za granice u posebnom popisu.
               Iako nije izričito navedeno u gore navedenom popisu, osoblju nacionalnih zračnih prijevoznika i pomorskih prijevoznika koji prevoze ljude iz tih zemalja u schengenski prostor također treba biti ponuđeno osposobljavanje ovisno o raspoloživim kapacitetima.
               Nadalje, ako raspoloživi kapaciteti to dopuštaju, savjeti o ispravama mogu se ponuditi i prijevoznim društvima koja ne prevoze putnike izravno u odredišta u schengenskom prostoru, nego ih prevoze do polazišta za zrakoplovne i pomorske linije prema schengenskom prostoru.
               U svakom slučaju, kada se odrede pojedinačni projekti o savjetovanju, odmah treba stupiti u kontakt s konzularnim predstavništvima i prijevoznim društvima. U načelu, sva konzularna predstavništva schengenskih država bit će obaviještena o planiranom upućivanju savjetnika za isprave lokalnim predstavništvima.

               3.

                  Određivanje ključnih mjesta i područja

               Razmještanje savjetnika za isprave temeljit će se na trenutnoj procjeni stanja. Podskupina za granice odredit će ključna mjesta i područja u posebnom dokumentu.

               4.

                  Uvjeti koje mora ispunjavati savjetnik za isprave

               Savjetnici za isprave moraju biti prikladni u profesionalnom i osobnom pogledu. Moraju imati najmanje pet godina radnog iskustva u izvršnoj funkciji.
               Savjetnici za isprave moraju vladati jezikom koji se na mjestu na kojem su razmješteni koristi u vezi sa zračnim i pomorskim prometom i moraju posebno dobro vladati engleskom strukovnom terminologijom zračnog prometa i isprava (IATA materijal za osposobljavanje). Službenici koji rade kao savjetnici za isprave također moraju imati pedagoške i didaktičke vještine nužne za ovu aktivnost.

               5.

                  Aranžmani za izvješćivanje i planovi daljnjeg razvoja

               Nakon završetka misije, savjetnici za isprave sastavljaju pisano izvješće o zadatku i slabim točkama koje su otkrili, o modusu operandiju i već poduzetim protumjerama. Izvješće se prosljeđuje vodećoj državi i schengenskom tajništvu za distribuciju svim izaslanstvima u Podskupini za granice.
               Predsjedništvo sastavlja sažeto izvješće o aktivnostima poduzetim u šestomjesečnom razdoblju, koje zajedno s analizom svakih pola kalendarske godine podnosi Radnoj skupini I. za policiju i sigurnost.
               Predsjedništvo također sastavlja prijedloge za daljnje postupke, uključujući planiranje daljnjih savjetodavnih mjera i tehnička ili taktička poboljšanja i podnosi ih na odobrenje Podskupini za granice.

         SCH/I-Front (98) 184 rev 3
   USKLAĐENO RAZMJEŠTANJE SAVJETNIKA ZA ISPRAVE ZA ZRAČNI I POMORSKI PROMET I U KONZULARNIM PREDSTAVNIŠTVIMA
   Izbor lokacija koje su trenutno u načelu prikladne za upućivanje savjetnika za isprave i određivanje trenutno ključnih lokacija i područja
   1.   Izbor lokacija koje su trenutno prikladne za upućivanje savjetnika za isprave

   Na temelju ocjene trenutačnog stanja, konzularna predstavništva i/ili prekomorski uredi zračnih prijevoznika i pomorskih prijevoznika na sljedećim lokacijama u načelu se smatraju prikladni za djelovanje savjetnika za isprave (popis će se ažurirati prema potrebi):

               —

                  Abidjan (Côte d’Ivoire)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska, Portugal

               —

                  Abu Dhabi (Ujedinjeni Arapski Emirati)

                           —

                           Važna tranzitna zračna luka za letove u Europu, stoga bi zračnim prijevoznicima savjetovanje i osposobljavanje bilo od posebne koristi.

               —

                  Accra (Gana)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Ankara (Turska)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Bamako (Mali)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Bangkok (Tajland)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Bissau (Gvineja Bisau)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Brazzaville (Kongo)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Casablanca (Maroko)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Colombo (Šri Lanka)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Dacca (Bangladeš)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Dakar (Senegal)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska, Portugal, Španjolska

               —

                  Douala (Kamerun)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Dubai (Ujedinjeni Arapski Emirati)

                           —

                           Važna tranzitna zračna luka za letove u Europu, stoga bi zračnim prijevoznicima savjetovanje i osposobljavanje bilo od posebne koristi

               —

               Haiti

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Ho Chi Minh City (Vijetnam)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

               Hong Kong

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Islamabad (Pakistan)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Istanbul (Turska)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Karachi (Pakistan)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Njemačka (poželjno intenzivno savjetovanje i osposobljavanje)

               —

                  Kiev (Ukrajina)

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

               Kuvajt

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Lagos (Nigerija)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Njemačka, Francuska, Španjolska

               —

                  Lima (Peru)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Luanda (Angola)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

               Makao

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Malabo (Ekvatorska Gvineja)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Maputo (Mozambik)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Moskva (Rusija)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                              Nador (Maroko)

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Nairobi (Kenija)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Njemačka, Francuska

               —

                  Peking (Kina)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska, Španjolska

               —

                  Praia (Kabo Verde)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Rabat (Maroko)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Rio de Janeiro (Brazil)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  S. Tomé (Sveti Toma i Prinsipe)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Sal (Kabo Verde)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Portugal

               —

                  Sanaa (Jemen)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Santo Domingo (Dominikanska Republika)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Šangaj (Kina)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

               —

                  Skopje (bivša jugoslavenska republika Makedonija)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Tanger (Maroko)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Pomorski prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Tetuan (Maroko)

                           —

                           Predstavništva: Španjolska

               —

                  Tirana (Albanija)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Tunis (Tunis)

                           —

                           Zračni prijevoznici

               —

                  Yaounde (Kamerun)

                           —

                           Zračni prijevoznici

                           —

                           Predstavništva: Francuska

         II.   Određivanje ključnih mjesta i područja

   Od lokacija navedenih gore u odjeljku I., pri razmještanju savjetnika za isprave koje se vrši na temelju procjene trenutnog stanja prednost imaju lokacije navedene u nastavku. Ovaj popis nije konačan i ažurira se prema potrebi.

               —

               Abidjan

               —

               Abu Dhabi

               —

               Accra

               —

               Bamako

               —

               Brazzaville

               —

               Casablanca

               —

               Dakar

               —

               Dubai

               —

               Istanbul

               —

               Lagos

               —

               Moskva

               —

               Tirana

               —

               Tunis

                           —

                           Usklađeno razmještanje savjetnika za isprave na gore navedene lokacije trebalo bi biti cilj.

                           —

                           Savjetnici za isprave trebali bi biti upućeni na sljedeće lokacije (sljedećim redoslijedom) čim to bude moguće:

               —

               Bangkok

               —

               Ankara

               —

               Karachi

               —

               Nairobi

               —

               Sanaa

               —

               Skopje


title: Odluka Vijeća (EU, Euratom) 2017/1761 od 25. rujna 2017. o imenovanju člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, kojeg je predložila Talijanska Republika

text:
               28.9.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 250/55

         ODLUKA VIJEĆA (EU, Euratom) 2017/1761
   od 25. rujna 2017.
   o imenovanju člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, kojeg je predložila Talijanska Republika
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 302.,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.a,
   uzimajući u obzir prijedlog talijanske vlade,
   uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 18. rujna 2015. donijelo Odluku (EU, Euratom) 2015/1600 (1), a 1. listopada 2015. Odluku (EU, Euratom) 2015/1790 (2) o imenovanju članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora za razdoblje od 21. rujna 2015. do 20. rujna 2020.

               (2)

               Mjesto člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora postalo je slobodno istekom mandata gđe Claudije BUSCHI,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   G. Gerardo LARGHI, Professore – Dirigente della CISL Scuola dei Laghi di Como e Varese, imenuje se članom Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora do kraja tekućeg mandata koji istječe 20. rujna 2020.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. rujna 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. MAASIKAS

      (1)  Odluka Vijeća (EU, Euratom) 2015/1600 od 18. rujna 2015. o imenovanju članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora za razdoblje od 21. rujna 2015. do 20. rujna 2020. (SL L 248, 24.9.2015., str. 53.).

      (2)  Odluka Vijeća (EU, Euratom) 2015/1790 od 1. listopada 2015. o imenovanju članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora za razdoblje od 21. rujna 2015. do 20. rujna 2020. (SL L 260, 7.10.2015., str. 23.).


title: Odluka Nadzornog tijela EFTA-e br. 94/16/COL od 11. svibnja 2016. kojom se od Norveške zahtijeva da ne donese mjere prijavljene na temelju članka 4. stavka 2. akta na koji se upućuje u točki 56.g Priloga XIII. Sporazumu o EGP-u (Direktiva Vijeća 97/70/EZ o uspostavi usklađenog sigurnosnog sustava za ribarske brodove duljine 24 metra i više) u pogledu brodova koji upotrebljavaju hlađene bazene s morskom vodom kako bi ispunili zahtjeve stabilnosti [2016/1891]

text:
               27.10.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 292/47

         ODLUKA NADZORNOG TIJELA EFTA-e
   br. 94/16/COL
   od 11. svibnja 2016.
   kojom se od Norveške zahtijeva da ne donese mjere prijavljene na temelju članka 4. stavka 2. akta na koji se upućuje u točki 56.g Priloga XIII. Sporazumu o EGP-u (Direktiva Vijeća 97/70/EZ o uspostavi usklađenog sigurnosnog sustava za ribarske brodove duljine 24 metra i više) u pogledu brodova koji upotrebljavaju hlađene bazene s morskom vodom kako bi ispunili zahtjeve stabilnosti [2016/1891]
   NADZORNO TIJELO EFTA-e,
   uzimajući u obzir Akt iz poglavlja V. točke 56.g Priloga XIII. Sporazumu o EGP-u, (Direktiva Vijeća 97/70/EZ od 11. prosinca 1997. o uspostavi usklađenog sigurnosnog sustava za ribarske brodove duljine 24 metra i više (1), kako je izmijenjena („Akt”)), kako je prilagođen Sporazumu o EGP-u njegovim Protokolom 1, a posebno članak 4. stavak 4. točku (b) Akta,
   mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za prijevoz EFTA-e,
   djelujući u skladu s postupkom ispitivanja,
   uzimajući u obzir Odluku 103/13/COL Nadzornog tijela EFTA-e („Tijelo”) od 13. ožujka 2013. kojom se član Kolegija s posebnom odgovornošću za promet ovlašćuje za donošenje određenih odluka (dokument br. 578349),
   budući da:
   Norveško tijelo za pomorstvo podnijelo je 21. travnja 2015. prijavu izuzeća kojom se poziva na članak 4. stavak 2. Akta u pogledu ribarskih brodova koji kao balast upotrebljavaju hlađene bazene s morskom vodom (dokument br. 754705).
   Tijelo je 16. rujna 2015. obavijestilo Norvešku da smatra da podnesena prijava nije popraćena dostatnim dokazima (dokument br. 773295) te je pozvalo Norvešku da ili povuče prijavu ili podnese dodatne popratne dokumente za postojeću prijavu. Norveška je porukom e-pošte od 25. rujna 2015. obavijestila Tijelo da će proslijediti dodatnu dokumentaciju (dokument br. 774042).
   Tijelo je 23. studenoga 2015. primilo dodatne informacije koje je podnijelo Norveško tijelo za pomorstvo (dokument br. 781516). Stoga Tijelo smatra da je prijava pravilno podnesena tek od tog datuma te da od tog datuma počinje teći razdoblje od šest mjeseci utvrđeno člankom 4. stavkom 4. točkom (b) Akta.
   Prema norveškoj prijavi, Norveška namjerava izmijeniti svoje nacionalno zakonodavstvo donošenjem sljedećeg izuzeća:

      „U propisima od 13. lipnja 2000. br. 660 o izgradnji, radu, opremanju i pregledima ribarskih brodova ukupne duljine (LOA) 15 m i više, članak 3. stavak 2. točka 4. dodaje se sljedeći tekst nakon riječi ‚trajno uređeni’:
      Brodovi koji upotrebljavaju hlađenu morsku vodu za pohranjivanje i hlađenje ulova mogu upotrebljavati te bazene za ispunjavanje zahtjeva stabilnosti. Ti brodovi moraju biti opremljeni sustavom za praćenje točne količine vode u svakom bazenu hlađene morske vode. Ako je razina vode ispod minimalnih zahtjeva u skladu s odobrenim izračunima stabilnosti, u kormilarnici će se aktivirati znak uzbune koji će biti i vizualan i zvučan.”

   U poglavlju III. stavku 3. pravilu 2. (Kriteriji stabilnosti) Priloga I. Aktu, određeno je da u brodovima čija je duljina manja od 45 m balast mora biti stalan i da, ako je stalan, mora biti krut i dobro pričvršćen u brodu. Uprave država članica EGP-a mogu prihvatiti tekući balast samo ako je pohranjen u potpuno ispunjenim bazenima koji nisu povezani ni s kojim pumpnim sustavom broda. Prema norveškom opisu iznimke, to ovdje nije slučaj.
   Člankom 4. stavkom 2. Akta navedeno je da države članice EGP-a primjenjuju odredbe pravila 3. stavka 3. poglavlja 1. Priloga Protokolu Torremolinos za usvajanje mjera koje sadrže izuzeća, prema postupku iz stavka 4. istog članka. U skladu s pravilom 3. stavkom 3., brodovi koji mogu biti izuzeti bavit će se ribolovom blizu obale, dok se iz norveške obavijesti vidi da to nije slučaj („veliki dio ribarske flote bavi se pelagijskim djelatnostima na velikoj udaljenosti od luka”).
   Nadalje, kao što je isto tako predviđeno i u poglavlju I. pravilu 3. stavku 3. Priloga Protokolu Torremolinos kada ga se čita u kombinaciji s člankom 4. stavkom 4. Akta, Norveška će dostaviti dokaze u vezi s nerazumnom i neprovedivom primjenom zahtjeva Protokola Torremolinos s obzirom na udaljenost područja djelovanja broda od njegove matične luke u vlastitoj zemlji, vrsti broda, vremenskim uvjetima i odsutnosti općenitih navigacijskih opasnosti.
   Čak i ako je Norveška navela nekoliko razloga kojima opravdava izuzeće kao što su „teži brodovi koji troše više goriva, jače valjanje, smanjeni opseg djelovanja, smanjena nosivost i to da vlasnici brodova traže izradu većih brodova nego što je potrebno” te je isto tako navela da brodovi koji upotrebljavaju bazene s hlađenom morskom vodom nisu imali nesreća, te se razloge uglavnom smatra operativnima i izgleda da oni ne ispunjavaju uvjete za izuzeća koja se daju u skladu s poglavljem I. pravilom 3. stavkom 3. Priloga Protokolu Torremolinos.
   U okviru suradnje Tijela s Europskom agencijom za pomorsku sigurnost („EMSA”) koja je uspostavljena Uredbom (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (2), Tijelo je zatražilo pomoć u pogledu te prijave.
   Zaključak EMSA-ine procjene od 8. listopada 2015. (dokument br. 776081) jest da je s tehničkog gledišta Akt vrlo specifičan u pogledu stalnosti balasta te da, kada je riječ o izuzećima, uprave država članica EGP-a mogu prihvatiti samo tekući balast pohranjen u potpuno ispunjenim bazenima koji nisu povezani ni s kojim pumpnim sustavom broda. To nije slučaj u prijavljenoj mjeri. Nadalje, EMSA napominje da se poglavlje I. pravilo 3. stavak 3. Priloga Protokolu Torremolinos primjenjuje samo na brodove koji plove blizu obale, dok Norveška namjerava zatražiti izuzeće za brodove koji se bave „pelagijskim djelatnostima na velikoj udaljenosti od luka”.
   Nakon što su od Norveške 23. studenoga 2015. primljene informacije koje su nedostajale, Tijelo se ponovno obratilo EMSA-i u prosincu 2015. radi dostave ažuriranog mišljenja. Najnovijim se mišljenjem EMSA-e, koje se temelji na dodatnim informacijama koje je Norveška dostavila, u potpunosti potvrđuje operativna priroda prijavljenih mjera i stoga EMSA potvrđuje da njezina procjena iz listopada 2015. i dalje vrijedi.
   Tijelo smatra da mjera koju je predložila Norveška ne ispunjava bitne zahtjeve za izuzeće kako su oni postavljeni u Aktu jer i. pumpni sustav koji je Norveška predložila nije prihvatljiv za izuzeće prema tekstu Akta; ii. brodovi na koje bi se potencijalno izuzeće primjenjivalo ne bave se ribolovom blizu obale te iii. Norveška nije dostavila dokaze o tome zašto je primjena Akta nerazumna i neprovediva. Stoga Tijelo smatra da prijavljeno izuzeće nije opravdano.
   Zato Tijelo zahtijeva da Norveška ne donese predložene mjere,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               1.

               Predložena mjera u pogledu brodova koji upotrebljavaju hlađene bazene s morskom vodom kako bi ispunili zahtjeve stabilnosti, koju je Norveška prijavila 23. studenoga 2015. u skladu s člankom 4. stavkom 2. Akta na koji se upućuje u poglavlju V. točki 56.g Priloga XIII. Sporazumu o EGP-u (Direktiva 97/70/EZ), nije opravdana.

               2.

               Norveška neće donijeti mjeru u pogledu brodova koji upotrebljavaju hlađene bazene s morskom vodom kako bi ispunili zahtjeve stabilnosti koju je prijavila 23. studenoga 2015.

               3.

               Ova je Odluka upućena Norveškoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. svibnja 2016.

            Za Nadzorno tijelo EFTA-e

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Članica Kolegija

         Carsten ZATSCHLER

            Direktor

      (1)  SL L 34, 9.2.1998., str. 1.

      (2)  Uredba (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2002. o osnivanju Europske agencije za pomorsku sigurnost (SL L 208, 5.8.2002., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2016/1039 od 16. lipnja 2016. o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Glavnog vijeća Svjetske trgovinske organizacije u pogledu zahtjeva Europske unije za produljenje izuzeća WTO-a povezanog s autonomnim povlaštenim režimom za zapadni Balkan

text:
                  28.6.2016

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 169/4

            ODLUKA VIJEĆA (EU) 2016/1039
      od 16. lipnja 2016.
      o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Glavnog vijeća Svjetske trgovinske organizacije u pogledu zahtjeva Europske unije za produljenje izuzeća WTO-a povezanog s autonomnim povlaštenim režimom za zapadni Balkan
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Člankom IX. stavcima 3. i 4. Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije („Sporazum o WTO-u”) utvrđeni su postupci za odobravanje izuzeća od obveze koja za članicu proizlazi iz Sporazuma o WTO-u ili bilo kojeg multilateralnog trgovinskog sporazuma.

                  (2)

                  Uredba Vijeća (EZ) br. 2007/2000 (1) o uvođenju bescarinskog ili povlaštenog tretmana na proizvode podrijetlom sa zapadnog Balkana (Albanija, Bosna i Hercegovina, Hrvatska, bivša jugoslavenska republika Makedonija, Kosovo (*), Crna Gora i Srbija) nekoliko je puta znatno izmijenjena te je kodificirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 1215/2009 (2). Uredbom (EU) br. 1336/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (3) produljeno je odobravanje autonomnih trgovinskih povlastica do 31. prosinca 2015.
                  Uredbom Vijeća (EU) br. 517/2013 (4) Hrvatska je izuzeta iz područja primjene Uredbe (EZ) br. 1215/2009, nakon njezina pristupanja Europskoj uniji. Uredbom (EU) 2015/2423 Europskog parlamenta i Vijeća (5) produljeno je odobravanje autonomnih trgovinskih povlastica do 31. prosinca 2020. Uredbom (EZ) br. 1215/2009, kako je zadnje izmijenjena, predviđa se slobodan pristup tržištu Unije za proizvode podrijetlom iz zemalja i područja zapadnog Balkana, uz iznimku nekih poljoprivrednih proizvoda, na koje se primjenjuju ograničene povlastice u obliku carinskih kvota oslobođenih od carine.

                  (3)

                  Kada se na obveze Unije na temelju članka I. stavka 1. i članka XIII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) iz 1994. ne bi u potrebnoj mjeri primjenjivalo izuzeće, tretman koji proizlazi iz tih autonomnih trgovinskih povlastica trebalo bi proširiti na sve ostale članice Svjetske trgovinske organizacije (WTO).

                  (4)

                  U interesu je Unije da zatraži produljenje izuzeća WTO-a u odnosu na autonomne trgovinske povlastice koje je Unija odobrila zapadnom Balkanu na temelju članka IX. stavka 3. Sporazuma o WTO-u.

                  (5)

                  Unija treba WTO-u podnijeti takav zahtjev.

                  (6)

                  Stoga je primjereno utvrditi stajalište koje Unija treba zauzeti u okviru Glavnog vijeća WTO-a u pogledu tog zahtjeva,

            DONIJELO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Glavnog vijeća Svjetske trgovinske organizacije jest zatražiti produljenje do 31. prosinca 2021. postojećeg izuzeća WTO-a u odnosu na autonomne trgovinske povlastice koje je Unija odobrila zapadnom Balkanu te poduprijeti prihvaćanje tog zahtjeva.
      To stajalište izražava Komisija.
      Članak 2.
      Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

         Sastavljeno u Luxembourgu 16. lipnja 2016.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            L.F. ASSCHER

         (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2007/2000 od 18. rujna 2000. o uvođenju izvanrednih trgovinskih mjera za zemlje i područja koji sudjeluju u Procesu stabilizacije i pridruživanja Europske unije ili su s njim povezani te o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2820/98 i o stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 1763/1999 i (EZ) br. 6/2000 (SL L 240, 23.9.2000., str. 1.).

         (*)  Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244/1999 i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova.

         (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1215/2009 od 30. studenoga 2009. o uvođenju izvanrednih trgovinskih mjera za zemlje i područja koji sudjeluju u Procesu stabilizacije i pridruživanja Europske unije ili su s njim povezani (SL L 328, 15.12.2009., str. 1.).

         (3)  Uredba (EU) br. 1336/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1215/2009 o uvođenju izvanrednih trgovinskih mjera za zemlje i područja koji sudjeluju u Procesu stabilizacije i pridruživanja Europske unije ili su s njim povezani (SL L 347, 30.12.2011., str. 1.).

         (4)  Uredba Vijeća (EU) br. 517/2013 od 13. svibnja 2013. o prilagodbi određenih uredaba i odluka u područjima slobodnog kretanja robe, slobode kretanja osoba, prava poduzeća, politike tržišnog natjecanja, poljoprivrede, sigurnosti hrane, veterinarstva i fitosanitarne politike, prometne politike, energetike, poreza, statistike, transeuropskih mreža, pravosuđa i temeljnih prava, pravde, slobode i sigurnosti, okoliša, carinske unije, vanjskih odnosa, vanjske, sigurnosne i obrambene politike i institucija zbog pristupanja Republike Hrvatske (SL L 158, 10.6.2013., str. 1.).

         (5)  Uredba (EU) 2015/2423 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2015. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1215/2009 o uvođenju izvanrednih trgovinskih mjera za zemlje i područja koji sudjeluju u Procesu stabilizacije i pridruživanja Europske unije ili su s njim povezani i suspenziji njezine primjene u pogledu Bosne i Hercegovine (SL L 341, 24.12.2015., str. 18.).


title: 2013/211/EU: Odluka Europske središnje banke od 19. travnja 2013. o apoenima, specifikacijama, reproduciranju, zamjeni i povlačenju euronovčanica (preinačena) (ESB/2013/10)

text:
                  10/Sv. 7

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  267

            32013D0010

                  L 118/37

                  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

            ODLUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 19. travnja 2013.
      o apoenima, specifikacijama, reproduciranju, zamjeni i povlačenju euronovčanica
      (preinačena)
      (ESB/2013/10)
      (2013/211/EU)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 128. stavak 1.,
      uzimajući u obzir članak 16. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke,
      budući da:

                  (1)

                  Područje primjene Odluke ESB/2003/4 od 20. ožujka 2003. o apoenima, specifikacijama, reproduciranju, zamjeni i povlačenju euronovčanica (1) potrebno je proširiti kako bi se mogle obuhvatiti buduće serije euronovčanica. U tu svrhu potrebno je donijeti određeni broj tehničkih izmjena Odluke ESB/2003/4. Nadalje, u svjetlu iskustava u primjeni i tumačenju Odluke ESB/2003/4, potrebno je detaljnije pojasniti i poboljšati pojedina pravila i postupke. Stoga, radi uvođenja navedenih izmjena, Odluku ESB/2003/4 trebalo bi preinačiti radi jasnoće i transparentnosti.

                  (2)

                  Člankom 128. stavkom 1. Ugovora i člankom 16. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke predviđeno je da Europska središnja banka (ESB) ima isključivo pravo odobriti izdavanje euronovčanica u Uniji. Tim odredbama također je predviđeno da ESB i nacionalne središnje banke država članica čija je valuta euro (dalje u tekstu „NSB-ovi”) mogu izdavati te novčanice. U skladu s člankom 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 974/98 od 3. svibnja 1998. o uvođenju eura (2), ESB i NSB-ovi puštaju euronovčanice u optjecaj.

                  (3)

                  Europski monetarni institut (EMI) izvršio je pripremne radnje za izradu i izdavanje euronovčanica, a posebno je u vezi s dizajnom euronovčanica korisnicima olakšao prepoznavanje i prihvaćanje apoena i specifikacija novih euronovčanica, uzimajući u obzir posebne vizualne i tehničke zahtjeve europskih udruženja korisnika novčanica.

                  (4)

                  Kao sljednik EMI-ja ESB ima autorsko pravo na dizajne euronovčanica koje je izvorno pripadalo EMI-ju. ESB i NSB-ovi koji djeluju u ime ESB-a mogu izvršavati to autorsko pravo u odnosu na reprodukcije koje su izdane ili distribuirane na način koji predstavlja povredu navedenog autorskog prava, kao što su, između ostalog, reprodukcije koje mogu nepovoljno utjecati na ugled euronovčanica.

                  (5)

                  Europska središnja banka i NSB-ovi povremeno će uvesti novu seriju euronovčanica s poboljšanim zaštitnim obilježjima koja će biti utemeljena na napretku ostvarenom u tehnologiji izrade novčanica od uvođenja prve serije.

                  (6)

                  Pravo ESB-a i NSB-ova da izdaju euronovčanice uključuje nadležnost za poduzimanje svih potrebnih pravnih mjera za zaštitu integriteta euronovčanica kao sredstva plaćanja. ESB bi trebao poduzeti mjere kako bi se osigurala minimalna razina zaštite u svim državama članicama čija je valuta euro i time osiguralo da javnost može razlikovati reprodukcije od euronovčanica koje izdaju ESB i NSB-ovi te koje nisu krivotvorene novčanice u skladu s člankom 2. točkom (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1338/2001 od 28. lipnja 2001. o utvrđivanju mjera potrebnih za zaštitu eura od krivotvorenja (3) (dalje u tekstu „originalne euronovčanice”). Stoga je potrebno utvrditi zajednička pravila prema kojima će biti dopušteno reproduciranje euronovčanica.

                  (7)

                  Ova Odluka ne bi trebala dovoditi u pitanje primjenu kaznenog prava, posebno u vezi s krivotvorenjem.

                  (8)

                  Reprodukcije euronovčanica u elektroničkom obliku trebalo bi smatrati zakonitim samo ako njihov proizvođač poduzme odgovarajuće tehničke mjere za sprečavanje ispisa u slučajevima kada bi javnost mogla zamijeniti ispise za originalne euronovčanice.

                  (9)

                  Nadležnost za poduzimanje mjera za zaštitu integriteta originalnih euronovčanica kao sredstva plaćanja uključuje nadležnost za donošenje zajedničkih pravila po kojima su NSB-ovi spremni zamijeniti oštećene originalne euronovčanice. Prema tom režimu određene su neke kategorije euronovčanica koje bi NSB-ovi trebali zadržati kada im budu predočene na zamjenu.

                  (10)

                  Dio originalne euronovčanice koji treba predočiti kako bi se ispunio uvjet za zamjenu podliježe minimalnim zahtjevima koji se odnose na mjere. Te bi mjere trebalo iskazati kao postotak površine originalne euronovčanice prije nego što je oštećena, kako bi se spriječila iskrivljena mjerenja, kao na primjer u slučajevima kada je euronovčanica oštećena zbog smanjenja.

                  (11)

                  Uredbom (EZ) br. 1338/2001 zahtijeva se da kreditne institucije kao i, u okviru svojih platnih aktivnosti, ostali pružatelji platnih usluga te sve druge institucije uključene u obradu i distribuciju novčanica i kovanica javnosti osiguraju provjeru autentičnosti euronovčanica i kovanica koje su primili i koje namjeravaju ponovo staviti u optjecaj kao i da osiguraju otkrivanje krivotvorina.

                  (12)

                  S obzirom na to da do oštećenja originalnih euronovčanica uređajima protiv krađa može doći u okviru počinjenja kaznenog djela ili pokušaja kaznenog djela, trebalo bi osigurati da u takvim slučajevima novčanice mogu zamijeniti samo žrtve takvog kaznenog djela ili pokušaja kaznenog djela.

                  (13)

                  Kako bi se sve institucije i gospodarske subjekte iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 potaknulo da pravilno rukuju uređajima protiv krađa, primjereno je da osobama koje profesionalno rukuju novčanicama NSB-ovi za zamjenu originalnih euronovčanica koje su oštećene upotrebom uređaja protiv krađa zaračunaju naknadu za analizu izvršenu u vezi sa zamjenom tih euronovčanica.

                  (14)

                  Tu naknadu ne bi trebalo zaračunati kada oštećenje proizlazi iz pokušaja ili počinjenja razbojništva ili krađe, a kako bi se izbjegle neznatne naknade, tu bi naknadu trebalo zaračunati samo kada se na zamjenu predoči minimalni broj oštećenih originalnih euronovčanica.

                  (15)

                  Veće količine originalnih euronovčanica koje su oštećene zbog aktiviranja uređaja protiv krađa trebalo bi predočiti na zamjenu, ako NSB-ovi to zahtijevaju, u pakiranjima koja se sastoje od minimalnog broja euronovčanica.

                  (16)

                  U svrhu podržavanja nastojanja jačanja sigurnosti gotovinskog ciklusa te izbjegavanja kažnjavanja upotrebe uređaja protiv krađa, primjereno je da se vrijednost knjiži u korist računa institucija i gospodarskih subjekata iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 koji predoče na zamjenu originalne euronovčanice slučajno oštećene uređajima protiv krađa, na datum primitka takvih novčanica, na način sličan redovitom polaganju gotovine.

                  (17)

                  U svrhu podržavanja Europske unije u sprečavanju upotrebe financijskog sustava za pranje novca i financiranje terorizma, primjereno je da Eurosustav odredi način postupanja sa zahtjevima za zamjenu oštećenih originalnih euronovčanica u iznosu od najmanje 7 500 EUR, podnesenima od strane bilo kojeg podnositelja zahtjeva. Ta pravila ne dovode u pitanje bilo kakve strože zahtjeve vezano uz dokaz identiteta i izvješćivanje koje usvoje države članice pri prenošenju Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma (4).

                  (18)

                  Isključivo pravo ESB-a da odobri izdavanje euronovčanica u Uniji uključuje nadležnost za povlačenje euronovčanica i uspostavu zajedničkih pravila po kojima ESB i NSB-ovi mogu izvršiti to povlačenje,

            DONIJELO JE OVU ODLUKU:
      Članak 1.
      Apoeni i specifikacije
      1.   Euronovčanice obuhvaćaju sedam apoena euronovčanica u rasponu od 5 eura do 500 eura, s motivima tematski povezanima s „europskim razdobljima i stilovima” i sa sljedećim osnovnim specifikacijama.

                  Nominalna vrijednost
                  (EUR)

                  Dimenzije (prva serija)

                  Dimenzije (druga serija)

                  Prevladavajuća boja

                  Dizajn

                  5

                  120 x 62 mm

                  120 x 62 mm

                  Siva

                  Klasika

                  10

                  127 × 67 mm

                  127 × 67 mm

                  Crvena

                  Romanika

                  20

                  133 × 72 mm

                  133 × 72 mm

                  Plava

                  Gotika

                  50

                  140 × 77 mm

                  140 × 77 mm

                  Narančasta

                  Renesansa

                  100

                  147 × 82 mm

                  Još nije odlučeno

                  Zelena

                  Barok i rokoko

                  200

                  153 × 82 mm

                  Još nije odlučeno

                  Žutosmeđa

                  Arhitektura željeza i stakla

                  500

                  160 × 82 mm

                  Još nije odlučeno

                  Ljubičasta

                  Moderna arhitektura 20. stoljeća

            2.   Na sedam apoena serije euronovčanica prikazana su vrata i prozori na prednjoj strani (lice) te mostovi na stražnjoj strani (naličje). Svih sedam apoena tipično je za gore navedena različita umjetnička razdoblja u Europi. Ostali elementi dizajna uključuju:

                  (a)

                  simbol Europske unije;

                  (b)

                  naziv valute ispisan latiničnim i grčkim pismom, te osim toga, za drugu seriju euronovčanica, naziv valute na ćiriličnom pismu;

                  (c)

                  početna slova naziva ESB-a na službenim jezicima Europske unije; za prvu seriju euronovčanica, početna slova naziva ESB-a ograničena su na sljedećih pet službenih jezika: BCE, ECB, EZB, EKT i EKP, dok su, osim toga, za drugu seriju euronovčanica početna slova naziva ESB-a ograničena na sljedećih devet službenih jezika: BCE, ECB, ЕЦБ, EZB, EKP, EKT, EKB, BĊE i EBC;

                  (d)

                  simbol © koji označuje da autorsko pravo pripada ESB-u; i

                  (e)

                  potpis predsjednika ESB-a.

            Članak 2.
      Pravila reproduciranja euronovčanica
      1.   „Reprodukcija” znači svaka materijalna ili nematerijalna slika koja se koristi cijelom euronovčanicom ili njezinim dijelom, kako je to navedeno u članku 1., ili dijelovima njezinih pojedinih elemenata dizajna kao što su, između ostalog, boja, dimenzije te upotreba slova ili simbola čija slika može sličiti originalnoj euronovčanici ili odavati opći dojam originalne euronovčanice, bez obzira na:

                  (a)

                  veličinu slike; ili

                  (b)

                  materijal ili tehniku korištenu pri izradi; ili

                  (c)

                  to jesu li elementi dizajna euronovčanice, poput slova ili simbola, mijenjani ili sadržavaju dodatke.

            2.   Reprodukcije koje javnost može zamijeniti za originalne euronovčanice smatraju se nezakonitim.
      3.   Reprodukcije koje ispunjavaju sljedeće kriterije smatraju se zakonitim jer nema rizika da bi ih javnost mogla zamijeniti za originalne euronovčanice:

                  (a)

                  jednostrane reprodukcije euronovčanice kako je navedeno u članku 1., pod uvjetom da veličina reprodukcije bude jednaka ili veća od 125 % dužine i širine ili jednaka ili manja od 75 % dužine i širine odgovarajuće euronovčanice kako je navedeno u članku 1.; ili

                  (b)

                  dvostrane reprodukcije euronovčanice kako je navedeno u članku 1., pod uvjetom da veličina reprodukcije bude jednaka ili veća od 200 % dužine i širine ili jednaka ili manja od 50 % dužine i širine odgovarajuće euronovčanice, kako je navedeno u članku 1.; ili

                  (c)

                  reprodukcije pojedinih elemenata dizajna euronovčanice kako je navedeno u članku 1., pod uvjetom da takav element dizajna nije na pozadini koja je slična novčanici; ili

                  (d)

                  jednostrane reprodukcije na kojima je prikazan dio prednje strane ili stražnje strane euronovčanice, pod uvjetom da je takav dio manji od jedne trećine originalne prednje strane ili stražnje strane euronovčanice kako je navedeno u članku 1.; ili

                  (e)

                  reprodukcije napravljene od materijala koji je jasno različit od papira, a koji izgleda osobito različito od materijala koji se koristi za novčanice; ili

                  (f)

                  nematerijalne reprodukcije koje su stavljene na raspolaganje u elektroničkom obliku na internetskim stranicama, preko žičanih ili bežičnih sredstava komunikacije ili bilo kojih drugih sredstava koja javnosti omogućuju pristup nematerijalnim reprodukcijama na bilo kojem individualno odabranom mjestu i u bilo kojem individualno odabranom vremenu, pod uvjetom da:

                              —

                              je riječ SPECIMEN (uzorak) otisnuta poprečno preko reprodukcije u fontu Arial ili fontu koji je sličan fontu Arial, i

                              —

                              rezolucija elektroničke reprodukcije u njezinoj 100 %-tnoj veličini ne prelazi 72 točke po inču (dpi).

            4.   U slučaju reprodukcija iz stavka 3. točke (f),

                  —

                  dužina riječi SPECIMEN mora iznositi najmanje 75 % dužine reprodukcije, i

                  —

                  visina riječi SPECIMEN mora iznositi najmanje 15 % širine reprodukcije, i

                  —

                  riječ SPECIMEN mora biti prikazana netransparentnom (neprozirnom) bojom koja je u kontrastu s prevladavajućom bojom odgovarajuće euronovčanice kako je navedeno u članku 1.

            5.   Nakon primitka pisanog zahtjeva ESB i NSB-ovi daju potvrdu da su reprodukcije koje ne udovoljavaju kriterijima iz stavka 3. također zakonite, ako ih javnost ne može zamijeniti za originalne euronovčanice kako je navedeno u članku 1. Kada je reprodukcija izrađena na državnom području samo jedne države članice čija je valuta euro, gore navedeni zahtjevi upućuju se NSB-u te države članice. U svim drugim slučajevima takvi se zahtjevi upućuju ESB-u.
      6.   Pravila reproduciranja za euronovčanice također se primjenjuju na euronovčanice koje su povučene ili su izgubile status zakonskog sredstva plaćanja na temelju ove Odluke.
      Članak 3.
      Zamjena oštećenih originalnih euronovčanica
      1.   NSB-ovi mijenjaju oštećene originalne euronovčanice na zahtjev i prema uvjetima utvrđenima u stavku 2. i prema mjerodavnoj odluci Upravnog vijeća iz članka 6. u sljedećim slučajevima:

                  (a)

                  kada se predoči više od 50 % euronovčanice; ili

                  (b)

                  kada se predoči 50 % euronovčanice ili manje od 50 % euronovčanice, ali podnositelj zahtjeva dokaže da su dijelovi koji nedostaju uništeni.

            2.   U skladu sa stavkom 1. sljedeći dodatni uvjeti primjenjuju se na zamjenu oštećenih originalnih euronovčanica:

                  (a)

                  kada postoji sumnja u vezi s pravom vlasništva podnositelja zahtjeva na euronovčanice: podnositelj zahtjeva dužan je pružiti dokaz o svom identitetu kao i dokaz o vlasništvu ili dokaz da je ovlašteni podnositelj zahtjeva;

                  (b)

                  kada postoji sumnja u vezi s autentičnošću euronovčanica: podnositelj zahtjeva dužan je pružiti dokaz o svom identitetu;

                  (c)

                  kada se predoče originalne euronovčanice umrljane tintom, onečišćene ili impregnirane, podnositelj zahtjeva dužan je dati pisano objašnjenje o vrsti mrlje, onečišćenja ili impregnacije;

                  (d)

                  kada su originalne euronovčanice oštećene uređajima protiv krađa: podnositelj zahtjeva dužan je dati pisanu izjavu o uzroku neutralizacije;

                  (e)

                  kada su originalne euronovčanice oštećene uređajima protiv krađa pri pokušaju ili počinjenju razbojništva, krađe ili drugog kaznenog djela: novčanice se zamjenjuju samo na zahtjev vlasnika ili ovlaštenog podnositelja zahtjeva koji je žrtva pokušaja kaznenog djela ili počinjenoga kaznenog djela koje je dovelo do oštećenja novčanica;

                  (f)

                  kada su originalne euronovčanice oštećene uređajima protiv krađa i kada ih predoče institucije i gospodarski subjekti iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001: te institucije i gospodarski subjekti dužni su dati pisanu izjavu u kojoj su navedeni uzrok neutralizacije, oznaka i karakteristike uređaja protiv krađe, podaci o osobi koja je predočila oštećene novčanice i datum njihova predočavanja;

                  (g)

                  kada su originalne euronovčanice oštećene u većim količinama zbog aktiviranja uređaja protiv krađa: u mjeri u kojoj je to moguće i ako to zahtijevaju NSB-ovi, one se moraju predočiti u pakiranjima od po 100 euronovčanica, pod uvjetom da je iznos predočenih euronovčanica dovoljan da se stvore takva pakiranja;

                  (h)

                  kada institucije i gospodarski subjekti iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 predoče na zamjenu, u jednoj ili više transakcija, oštećene originalne euronovčanice u vrijednosti od najmanje 7 500 EUR: te institucije i gospodarski subjekti dužni su dostaviti dokumentaciju o porijeklu novčanica i dokaz o identitetu stranke, ili, prema potrebi, stvarnog korisnika kako je određen u Direktivi 2005/60/EZ. Ova se obveza također primjenjuje u slučaju sumnje o dostizanju granične vrijednosti od 7 500 EUR. Pravila utvrđena ovim stavkom ne dovode u pitanje sve strože zahtjeve u smislu dokaza identiteta i izvješćivanja koje usvajaju države članice prenošenjem Direktive 2005/60/EZ.

            3.   Neovisno o gore navedenom:

                  (a)

                  kada NSB-ovi znaju ili imaju dovoljno razloga povjerovati da su originalne euronovčanice namjerno oštećene, oni ih odbijaju zamijeniti i zadržavaju euronovčanice kako bi spriječili da se takve euronovčanice vrate u optjecaj ili da ih podnositelj zahtjeva predoči nekom drugom NSB-u na zamjenu. Međutim, oni će zamijeniti oštećene originalne euronovčanice ako znaju ili imaju dovoljno razloga povjerovati da podnositelji zahtjeva djeluju u dobroj vjeri ili ako podnositelji zahtjeva mogu dokazati da djeluju u dobroj vjeri. Euronovčanice koje su oštećene u manjoj mjeri, npr. na njima su bilješke, brojke ili kratke rečenice, u načelu se ne smatraju namjerno oštećenim euronovčanicama; i

                  (b)

                  kada NSB-ovi znaju ili imaju dovoljno razloga povjerovati da je počinjeno kazneno djelo, oni odbijaju zamijeniti oštećene originalne euronovčanice i zadržavaju ih, s potvrdom primitka, kao dokaz koji će predočiti nadležnim tijelima kako bi se pokrenula ili podržala kaznena istraga u tijeku. Osim ako nadležna tijela ne odluče drukčije, originalne euronovčanice se na kraju istrage mogu zamijeniti pod uvjetima utvrđenima u stavcima 1. i 2.;

                  (c)

                  kada NSB-ovi znaju ili imaju dovoljno razloga povjerovati da su oštećene originalne euronovčanice onečišćene na način da predstavljaju rizik za zdravlje i sigurnost, oni zamjenjuju oštećene originalne euronovčanice ako podnositelj zahtjeva može osigurati zdravstvenu i sigurnosnu procjenu od strane nadležnih tijela.

            Članak 4.
      Utvrđivanje naknade za zamjenu originalnih euronovčanica oštećenih uređajima protiv krađa
      1.   NSB-ovi zaračunavaju institucijama i gospodarskim subjektima iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 naknadu kada te institucije i gospodarski subjekti traže od NSB-ova, u skladu s člankom 3., da im zamijene originalne euronovčanice oštećene uređajima protiv krađa.
      2.   Naknada iznosi 10 eurocenti po oštećenoj euronovčanici.
      3.   Naknada se zaračunava samo ako se mijenja najmanje 100 oštećenih euronovčanica. Naknada se zaračunava za sve zamijenjene euronovčanice.
      4.   Naknada se ne zaračunava kada su euronovčanice oštećene pri pokušaju ili počinjenju razbojništva, krađe ili drugog kaznenog djela.
      Članak 5.
      Knjiženje u korist računa vrijednosti originalnih euronovčanica slučajno oštećenih uređajima protiv krađa i predočenih na zamjenu
      1.   NSB-ovi knjiže u korist računa koji institucije i gospodarski subjekti iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1338/2001 imaju kod mjerodavnog NSB-a vrijednost originalnih euronovčanica koje su slučajno oštećene uređajima protiv krađa na datum primitka tih novčanica, pod uvjetom da:

                  (a)

                  euronovčanice nisu oštećene pri počinjenom razbojništvu, krađi ili drugom kaznenom djelu;

                  (b)

                  NSB može odmah provjeriti odgovara li traženi iznos barem približno vrijednosti predočenih novčanica; i

                  (c)

                  da su dostavljene sve druge informacije koje zahtijeva NSB.

            2.   Svaka razlika koja se utvrdi nakon obrade između vrijednosti slučajno oštećenih originalnih euronovčanica predočenih na zamjenu i iznosa koji je knjižen u korist računa prije obrade knjiži se, ovisno o slučaju, na teret ili u korist, računa institucije ili gospodarskog subjekta koji je predočio euronovčanice.
      3.   Naknade iz članka 4. izračunavaju se na temelju stvarnog broja slučajno oštećenih originalnih euronovčanica koje obrađuje NSB.
      Članak 6.
      Povlačenje euronovčanica
      Povlačenje vrste ili serije euronovčanica uređuje se odlukom Upravnog vijeća koja se radi općeg informiranja objavljuje u Službenom listu Europske unije i u drugim medijima. Ova odluka obuhvaća najmanje sljedeće točke:

                  —

                  vrstu ili seriju euronovčanica koja se povlači iz optjecaja, i

                  —

                  trajanje razdoblja zamjene, i

                  —

                  dan kada će vrsta ili serija euronovčanica izgubiti status zakonskog sredstva plaćanja, i

                  —

                  postupak s euronovčanicama koje budu predočene nakon što je prošlo razdoblje za povlačenje i/ili nakon što su euronovčanice izgubile status zakonskog sredstva plaćanja.

            Članak 7.
      Stupanje na snagu i stavljanje izvan snage
      1.   Odluka ESB/2003/4 stavlja se izvan snage.
      2.   Upućivanja na Odluku ESB/2003/4 smatraju se upućivanjima na ovu Odluku.
      3.   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 19. travnja 2013.

               Za Upravno vijeće ESB-a

               Predsjednik ESB-a

            Mario DRAGHI

         (1)  SL L 78, 25.3.2003., str. 16.

         (2)  SL L 139, 11.5.1998., str. 1.

         (3)  SL L 181, 4.7.2001., str. 6.

         (4)  SL L 309, 25.11.2005., str. 15.
      PRILOG

         KORELACIJSKA TABLICA

                  Odluka ESB/2003/4

                  Ova Odluka

                  Članak 1.

                  Članak 1.

                  Članak 2.

                  Članak 2.

                  Članak 3.

                  Članak 3.

                  Članak 4.

                  Članak 4.

                  Članak 5.

                  Članak 6.

                  Članak 6.

                  Članak 7.


title: 2012/96/EU: Odluka Vijeća od 17. veljače 2012. o prilagodbi i produljenju razdoblja primjene odgovarajućih mjera najprije utvrđenih Odlukom 2002/148/EZ o završetku savjetovanja sa Zimbabveom na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a

text:
               11/Sv. 123

               HR

               Službeni list Europske unije

               231

         32012D0096

               L 047/47

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 17. veljače 2012.
   o prilagodbi i produljenju razdoblja primjene odgovarajućih mjera najprije utvrđenih Odlukom 2002/148/EZ o završetku savjetovanja sa Zimbabveom na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EZ-a
   (2012/96/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 217.,
   uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica afričke, karipske i pacifičke skupine zemalja, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, potpisan 23. lipnja 2000. (1) u Cotonouu, prvo izmijenjen u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (2) te drugi put izmijenjen u Ouagadougouu 23. lipnja 2010. (3), dalje u tekstu „Sporazum o partnerstvu između AKP-a i EU-a”, a posebno njegov članak 96.,
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o mjerama i postupcima koje je potrebno primjenjivati s ciljem provedbe Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a (4), a posebno njegov članak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Vijeća 2002/148/EZ (5) završeno je savjetovanje s Republikom Zimbabve sukladno članku 96. stavku 2. točki (c) Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a i poduzete su odgovarajuće mjere sukladno Prilogu ovoj Odluci. Te se mjere svake godine produljuju.

               (2)

               Odlukom Vijeća 2011/106/EU (6) produljuje se razdoblje primjene mjera za daljnjih dvanaest mjeseci do 20. veljače 2012.

               (3)

               U međuvremenu je stvaranje Vlade nacionalnog jedinstva (VNJ) prepoznato kao prigoda za ponovno uspostavljanje konstruktivnih odnosa između Europske unije i Zimbabvea i kao potpora za provedbu njegovog reformskog programa.

               (4)

               Opće stanje se poboljšalo, ali je provedba političkih reforma i dalje spora, dok određeni ključni elementi Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a, na koje se obvezala VNJ u Globalnom političkom sporazumu, još čekaju na primjenu.

               (5)

               Europska unija prepoznaje napore Južnoafričke zajednice za razvoj i Republike Južne Afrike kao čimbenike koji olakšavanju provedbu Globalnog političkog sporazuma, s ciljem stvaranja okruženja u kojem bi se mogli provesti pošteni izbori. Završetak mirnog referenduma o Ustavu predstavljao bi važan dio ovog procesa,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Mjere na koje upućuje pismo priloženo ovoj Odluci ovime se smatraju odgovarajućim mjerama u okviru članka 96. stavka 2. točke (c) Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a.
   Te se mjere primjenjuju u razdoblju od šest mjeseci od 20. veljače 2012. do 20. kolovoza 2012. Njih se neprestano preispituje i ponovo procjenjuje s obzirom na konkretni napredak u provedbi Globalnog političkog sporazuma i pripreme za mirne i poštene izbore.
   Pismo priloženo ovoj Odluci upućuje se predsjedniku Zimbabvea, gospodinu Mugabeu, a kopija premijeru Tsvangiraiju i gospodinu Welshmanu Ncubeu.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. veljače 2012.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. SAREEN

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (2)  SL L 209, 11.8.2005., str. 27.

      (3)  SL L 287, 4.11.2010., str. 3.

      (4)  SL L 317, 15.12.2000., str. 376.

      (5)  SL L 50, 21.2.2002., str. 64.

      (6)  SL L 43, 17.2.2011., str 31.
   PRILOG

      PISMO PREDSJEDNIKU ZIMBABVEA

   Europska unija pridaje najveću važnost odredbama članka 9. Sporazuma o partnerstvu zemalja AKP-EU-a. Ključni elementi Sporazuma o partnerstvu, poštovanje ljudskih prava, demokratskih institucija i vladavine prava, predstavljaju temelj naših odnosa.
   Pismom od 19. veljače 2002. Europska unija Vas je izvijestila o svojoj odluci o završetku savjetovanja u okviru članka 96. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a i o poduzimanju odgovarajućih mjera u okviru članka 96. stavka 2. točke (c) ovog Sporazuma. Pismima na godišnjoj razini, zadnje s datumom od 23. veljače 2011., Europska unija Vas je izvjestila o svojim odlukama o neopozivu odgovarajućih mjera i produljenju razdoblja njihove primjene.
   Europska unija pozdravlja napredak koji je, od njezinog imenovanja 2009., ostvarila Vlada nacionalnog jedinstva na temelju Globalnog političkog sporazuma. Europska unija ponovo ističe veliki značaj kojeg pridaje političkom dijalogu na temelju članka 8. Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a koji je službeno pokrenut, na zahtjev Vlade Zimbabvea, na sastanku ministarske trojke EU-a i Zimbabvea održanom 18. i 19. lipnja 2009. u Bruxellesu. Kako su se obje strane suglasile, cilj takvog političkog dijaloga je postupno normalizirati odnose između EU-a i Zimbabvea zajedno s provedbom reformi predviđenih Globalnim političkim sporazumom (GPS) otvarajući put mirnim i poštenim izborima.
   Kao dio općeg procesa ponovnog angažiranja, Europska unija poduzela je korake u olakšavanju mjera koje se primjenjuju na Zimbabve. Odgovarajuće su mjere preoblikovane kako bi se omogućila potpora institucijama i procesima povezanima s provedbom GPS-a. Europska unija je osigurala privremenu prijelaznu financijsku pomoć u obliku kratkoročnih paketa.
   Od tada je Europska unija nastavila podupirati tekuće napore Vlade nacionalnog jedinstva s ciljem provedbe GPS-a i pozdravila je napore s ciljem stabiliziranja gospodarstva i obnavljanja osnovnih socijalnih službi. Međutim, Europska unija još uvijek očekuje napredak u nekoliko političkih reformi GPS-a, uključujući i ustavni proces i reforme koje su potrebne kako bi se stvorilo okruženje za provođenje mirnih i poštenih izbora, kao i napredak u područjima poštovanja ljudskih prava i vladavine prava. U tom kontekstu Europska unija pozdravlja olakšavanje napora koje provode Republika Južna Afrika i Južnoafrička zajednica za razvoj, kao i uspostavljanje dogovorenog plana s kojim su se suglasile sve stranke.
   Europska unija pozdravlja najnovije izjave svih stranaka u Zimbabveu u kojima se protive političkom nasilju i izražava nadu da će najnoviji društveni i gospodarski napredak biti dovršen političkim reformama koje vode mirnim i poštenim izborima.
   Kako bi dalje pratila proces tranzicije, Europska unija je odlučila:

               —

               produljiti odgovarajuće mjere utvrđene odlukama Vijeća 2002/148/EZ i 2010/97/ZVSP na skraćeno razdoblje od šest mjeseci, ovime ponovo ističući spremnost Europske unije da ponovo razmotri svoj stav u bilo kojem trenutku nakon konkretnih koraka u provođenju Globalnog političkog sporazuma i u pripremi za izbore,

               —

               pripremiti Strategiju za zemlju korisnicu u okviru Europskog razvojnog fonda koju treba potpisati i provesti čim to okolnosti dopuste.

         U međuvremenu Europska unija nastavlja s pružanjem prijelazne pomoći za ekonomski oporavak, socijalne sektore i provedbu GPS-a.
   Sve ostale mjere navedene u Prilogu Odluci Vijeća 2002/148/EZ dalje se bez promjena primjenjuju. Ova se Odluka Vijeća može, ako dođe do promjene okolnosti, preispitati u bilo koje vrijeme prije 20. kolovoza 2012.
   U svjetlu gore navedenog, Europska unija želi pozvati Vladu Zimbabvea na pojačani politički dijalog sukladno članku 8. Sporazuma o partnerstvu između EU-a i Zimbabvea kako bi se definirali daljnji politički koraci prema normalizaciji odnosa između EU-a i Zimbabvea. U tom bi kontekstu Europska unija pozdravila posjet Bruxellesu Odbora za ponovno preuzimanje obveza iz Zimbabvea, za koji se nada da bi mogao biti organiziran u bliskoj budućnosti.
   S poštovanjem,

            Za Komisiju

         …

            Za Vijeće

         …


title: 2005/769/EZ: Odluka Komisije od 27. listopada 2005. o utvrđivanju pravila za nabavu pomoći u hrani nevladinih organizacija ovlaštenih od strane Komisije za kupnju i mobilizaciju proizvoda koje treba nabaviti na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1292/96 i stavljanju izvan snage njezine Odluke od 3. rujna 1998.

text:
               11/Sv. 039

               HR

               Službeni list Europske unije

               22

         32005D0769

               L 291/24

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               27.10.2005.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 27. listopada 2005.
   o utvrđivanju pravila za nabavu pomoći u hrani nevladinih organizacija ovlaštenih od strane Komisije za kupnju i mobilizaciju proizvoda koje treba nabaviti na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1292/96 i stavljanju izvan snage njezine Odluke od 3. rujna 1998.
   (2005/769/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1292/96 od 27. lipnja 1996. o politici pomoći u hrani i upravljanju tom pomoći i posebnim aktivnostima potpore sigurnosti hrane (1), a posebno njezin članak 19. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Člankom 3. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 2519/97 od 16. prosinca 1997. o utvrđivanju općih pravila za mobilizaciju proizvoda koje treba nabaviti na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1292/96 kao pomoć u hrani Zajednice (2) omogućeno je da Komisija ovlasti međunarodne i nevladine organizacije koje su korisnici pomoći Zajednice da same kupe i mobiliziraju proizvode koji se koriste kao pomoć, pod uvjetom da Komisija utvrdi pravila i postupke koji se u tom slučaju primjenjuju.

               (2)

               Člankom 164. Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (3) (provedbena pravila), predviđa se da, kada provedba djelovanja za koju se mogu primiti bespovratna sredstva Zajednice uključuje nabavu, ugovor o bespovratnim sredstvima sklopljen u tu svrhu treba sadržavati pravila nabave koja korisnik mora poštovati.

               (3)

               Prema članku 120. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (4) (Financijska uredba) sklapanje ugovora o nabavi od strane korisnika bespovratnih sredstava podložno je načelima utvrđenima u Financijskoj uredbi i njezinim provedbenim pravilima.

               (4)

               Pravila nabave koja trebaju poštovati tijela utvrđena u dijelu 2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1292/96 za provedbu politike pomoći u hrani su već utvrđena u ugovorima o doprinosima koje je Komisija sklopila s međunarodnim organizacijama za tu svrhu; za nevladine organizacije pravila nabave i ostali uvjeti koji su neophodni za mobilizaciju pomoći u hrani i za poštovanje financijskih načela utvrđenih u Financijskoj uredbi i njihovim provedbenim pravilima trebaju se temeljiti posebno na onima utvrđenima Uredbom (EZ) br. 2519/97, te prema potrebi prilagoditi uzimajući u obzir stanje financijskog upravljanja.

               (5)

               Pravila nabave trebala bi se primjenjivati kada Komisija ovlašćuje nevladine organizacije za kupnju i mobilizaciju pomoći u hrani u okviru ugovora koje treba potpisati za provedbu godišnjeg programa rada pomoći u hrani, ne dovodeći u pitanje diskrecijsko pravo dužnosnika za ovjeravanje Komisije da u te ugovore uključi dodatne zahtjeve za dobro financijsko upravljanje. Odluku Komisije od 3. rujna 1998. trebalo bi stoga staviti izvan snage.

               (6)

               Odbor za pomoć u hrani i sigurnost hrane obaviješten je o ovoj mjeri u skladu s člankom 29. Uredbe (EZ) br. 1292/96,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Pravila za nabavu pomoći u hrani od strane nevladinih organizacija koje je Komisija ovlastila za kupnju i mobilizaciju proizvoda koje treba nabaviti na temelju Uredbe (EZ) br. 1292/96 su utvrđena u Prilogu ovoj Odluci. Ta pravila čine sastavni dio ugovora i konvencija koje Komisija sklapa u tu svrhu.
   Članak 2.
   Odluka Komisije od 3. rujna 1998. o davanju ovlasti određenim organizacijama koje primaju pomoć u hrani Zajednice za vlastitu nabavu određenih proizvoda kao pomoći u hrani Zajednice stavlja se izvan snage.
   Članak 3.
   Ova Odluka proizvodi učinke na dan objave.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. listopada 2005.

            Za Komisiju

         Louis MICHEL

            Član Komisije

      (1)  SL L 166, 5.7.1996., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (2)  SL L 346, 17.12.1997., str. 23.

      (3)  SL L 357, 31.12.2002., str. 1.

      (4)  SL L 248, 16.9.2002., str. 1.
   PRILOG
   Nevladina organizacija koja je korisnik pomoći Zajednice (dalje u tekstu NVO) primjenjuje sljedeća pravila za mobilizaciju proizvoda koje treba nabaviti na temelju Uredbe (EZ) br. 1292/96 kao pomoć u hrani Zajednice, ne dovodeći u pitanje dodatne zahtjeve u vezi s financijskim upravljanjem koji su uključeni u ugovor sklopljen s korisnikom za provedbu politike pomoći u hrani.
   I.   OPĆA NAČELA

   Ovaj Prilog primjenjuje se na robu koju treba isporučiti „franko odredište”.
   II.   MJESTO KUPNJE ROBE

   Ovisno o uvjetima utvrđenim za pojedinačnu isporuku, proizvod koji treba nabaviti kupuje se u Europskoj zajednici ili u zemlji u razvoju s popisa Priloga Uredbi (EZ) br. 1292/96 koja, ako je moguće, pripada istoj geografskoj regiji. Prednost bi trebalo u mjeri u kojoj je to moguće dati kupnji u zemlji u kojoj se aktivnost provodi ili u susjednoj zemlji.
   U izvanrednim okolnostima i u skladu s postupkom utvrđenim u članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1292/96 proizvodi se mogu kupovati i na tržištu zemlje koja nije na popisu Priloga Uredbi (EZ) br. 1292/96.
   NVO osigurava da se proizvodi koje treba isporučiti kao pomoć u hrani mogu slobodno uvoziti u zemlju korisnika i da ne podliježu uvoznim carinama ili porezima s jednakim učinkom.
   III.   SVOJSTVA PROIZVODA

   Proizvodi u najvećoj mogućoj mjeri moraju odgovarati prehrambenim navikama korisničkog stanovništva.
   Svojstva proizvoda koje treba mobilizirati kao pomoć u hrani u skladu su sa zahtjevima utvrđenima u Komunikaciji Komisije o svojstvima proizvoda koje treba nabaviti kao pomoć u hrani Zajednice (1).
   Pored toga, pakiranje mora biti u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Komunikaciji Komisije o pakiranju proizvoda koje treba nabaviti kao pomoć u hrani Zajednice (2).
   IV.   PRAVILA O DRŽAVLJANSTVU

   Sudjelovanje u postupcima nadmetanja predviđenim u okviru mobilizacije proizvoda koje treba nabaviti kao pomoć u hrani mora biti otvoreno pod jednakim uvjetima svim fizičkim i pravnim osobama iz Europske zajednice ili iz zemalja s popisa u Prilogu Uredbi (EZ) br. 1292/96.
   Ponuditelj mora biti zakonito registriran i u mogućnosti o tome na zahtjev dostaviti dokaz.
   V.   RAZLOZI ZA ISKLJUČENJE IZ SUDJELOVANJA U POSTUPKU NABAVE I SKLAPANJA UGOVORA

   1.   Razlozi za isključenje iz sudjelovanja u postupcima nabave

   Ponuditelji se isključuju iz sudjelovanja u postupku nabave ako:

               (a)

               su u stečaju ili u postupku likvidacije, ako su predmet sudskog postupka prisilne naplate, ako su sklopili ugovor s vjerovnicima, suspendirali poslovnu djelatnost, ako je protiv njih pokrenut odgovarajući postupak ili su u analognoj situaciji koja proizlazi iz sličnog postupka predviđenog u nacionalnom zakonodavstvu ili propisima;

               (b)

               su presudom koja ima snagu res judicata osuđeni za kazneno djelo radi svog poslovnog ponašanja;

               (c)

               su okrivljeni za teži profesionalni propust koji može dokazati korisnik bespovratnih sredstava;

               (d)

               nisu ispunili obveze u vezi s plaćanjem doprinosa za socijalno osiguranje ili s plaćanjem poreza u skladu s pravnim odredbama zemlje u kojoj imaju poslovni nastan ili u zemlji korisnici bespovratnih sredstava ili zemlje u kojoj treba izvršiti ugovor;

               (e)

               je protiv njih donesena presuda koja ima snagu res judicata za prijevaru, korupciju, sudjelovanje u zločinačkoj organizaciji ili bilo kojoj drugoj nezakonitoj aktivnosti koja može nanijeti štetu financijskim interesima Zajednice;

               (f)

               je slijedom drugog postupka nabave ili dodjele bespovratnih sredstava financiranih iz proračuna Zajednice ustanovljena ozbiljna povreda ugovora radi neispunjavanja ugovornih obveza.

         Ponuditelji moraju dokazati da se ne nalaze ni u jednoj od navedenih situacija.
   2.   Isključenje od sklapanja ugovora

   Ugovori se neće sklapati s ponuditeljima koji su tijekom postupka nabave:

               (a)

               u sukobu interesa;

               (b)

               pogrešno prikazali informacije koje traži korisnik bespovratnih sredstava kao uvjet za sudjelovanje u postupku ugovaranja ili su propustili dostaviti informacije.

         VI.   POSTUPCI SKLAPANJA UGOVORA

   1.   Opće odredbe

   NVO objavljuje međunarodni javni poziv na dostavu ponude za ugovore o nabavi u vrijednosti od 150 000 EUR ili više. U slučaju međunarodnog poziva na dostavu ponude, NVO objavljuje obavijest o nadmetanju u svim odgovarajućim medijima, a posebno na internetskoj stranici NVO-a, u međunarodnom tisku i u nacionalnom tisku zemlje u kojoj se djelovanje provodi ili u drugim specijalističkim časopisima.
   Ugovori o nabavi u vrijednosti od 30 000 EUR ili više, ali manje od 150 000 EUR sklapaju se putem postupka javnog nadmetanja koji se objavljuje lokalno. U slučaju lokalnog javnog nadmetanja obavijest o nadmetanju se objavljuje u svim odgovarajućim medijima, ali samo u zemlji u kojoj se djelovanje provodi. I drugi prihvatljivi dobavljači moraju imati iste mogućnosti kao i lokalna poduzeća.
   Ugovori o nabavi u vrijednosti manjoj od 30 000 EUR moraju se sklopiti konkurentskim pregovaračkim postupkom bez objave, u kojem NVO poziva najmanje tri dobavljača po svom izboru i s jednim od njih ili s više njih pregovara o uvjetima ugovora.
   Ugovori o nabavi u vrijednosti manjoj od 5 000 EUR mogu se sklopiti na temelju jedne ponude.
   Rokovi za primitak ponuda i zahtjeva za sudjelovanje moraju biti dovoljno dugi kako bi se omogućilo zainteresiranim strankama razumno i odgovarajuće razdoblje za pripremu i podnošenje ponuda.
   2.   Pregovarački postupak

   Korisnik može koristiti pregovarački postupak na temelju jedne ponude u sljedećim slučajevima:

               (a)

               ako se rok za postupke iz odjeljka VI.1 ne može poštovati zbog izrazite hitnosti nastale radi događaja koje korisnik nije mogao predvidjeti i koji se ni na koji način ne mogu pripisati njemu. Okolnosti na koje se poziva kako bi se opravdala izrazita hitnosti ne smiju se ni na koji način pripisati korisniku.
               Smatra se da djelovanja koja se provode u kriznim situacijama koje utvrđuje Komisija zadovoljavaju test izrazite hitnosti. Komisija obavješćuje korisnika o postojanju i kraju krizne situacije;

               (b)

               za dodatne dostave od strane prvotnog dobavljača kojima je namjena djelomična zamjena za uobičajenu dostavu ili opremu ili kao dopuna postojeće dostave ili opreme, ako bi promjena dobavljača obvezivala korisnika nabaviti opremu s različitim tehničkim svojstvima koja može prouzročiti nesukladnost ili nerazmjerne tehničke poteškoće u korištenju i održavanju;

               (c)

               ako postupak provedbe nadmetanja nije bio uspješan, odnosno ako nije zaprimljena nijedna kvalitativno i/ili financijski vrijedna ponuda. U tim slučajevima nakon opozivanja postupka provedbe nadmetanja korisnik može pregovarati s jednim ili više ponuditelja po svom izboru, između onih koji su sudjelovali u postupku provedbe nadmetanja, pod uvjetom da se početni uvjeti postupka provedbe nadmetanja sadržajno ne mijenjaju;

               (d)

               ako se predmetni ugovor sklopi s tijelima s de jure ili de facto monopolom, valjano obrazloženo u odluci Komisije o sklapanju ugovora;

               (e)

               izravno usuglašen ugovor može se sklopiti ako je to opravdano posebnim uvjetima isporuke i posebno u slučaju eksperimentalne isporuke.

         3.   Obveze za podnošenje ponude

   NVO u obavijesti o nadmetanju određuje oblik i rok u skladu s kojima ponuditelj treba podnijeti ponudu.
   Sve zahtjeve za sudjelovanje i ponude koje udovoljavaju zahtjevima odbor za evaluaciju mora ocijeniti i razvrstati na temelju unaprijed objavljenih razloga za isključenje, uvjeta sposobnosti i kriterija za odabir ponude. Ovaj odbor mora imati neparan broj članova, najmanje tri, tehnički i administrativno osposobljenih za davanje mišljenja o ponudama na temelju obaviještenosti.
   Za svaku grupu može se podnijeti po jedna ponuda. Ona je valjana samo ako se odnosi na cjelokupnu skupinu. Ako je skupina podijeljena u podgrupe, ponuda se mora sastaviti kao njihov prosjek. Ako se poziv za podnošenje ponuda odnosi na isporuku više od jedne grupe, ponude se moraju podnijeti odvojeno za svaku grupu. Ponuditelj nije obavezan podnijeti ponudu za sve grupe.
   Ponude sadrže:

               —

               naziv i adresu ponuditelja,

               —

               referentni broj poziva na dostavu ponude, grupe i djelovanja,

               —

               neto težinu grupe ili određeni novčani iznos na koji se ponuda odnosi,

               —

               ponuđenu cijenu po neto metričkoj toni proizvoda za koji ponuditelj preuzima izvršenje isporuke u skladu s utvrđenim uvjetima;

         ili

               —

               ako je poziv za podnošenje ponuda za ugovor o nabavi najveće količine određenog proizvoda za određeni novčani iznos, neto količinu ponuđenih proizvoda,

               —

               troškove transporta za određenu fazu isporuke,

               —

               rok za isporuku.

         Ponuda je valjana samo ako joj je priložen dokaz o položenom jamstvu za ozbiljnost ponude. Iznos jamstva za ozbiljnost ponudu, izraženo u valuti plaćanja, i rok valjanosti utvrđuju se u obavijesti o nadmetanju. Jamstvo mora biti za najmanje 1 % ukupnog iznosa ponude, a rok valjanosti je najmanje mjesec dana.
   Jamstvo se polaže u korist NVO-a u obliku vrijednosnog papira kreditne institucije koju priznaje država članica ili koju prihvaća NVO. Jamstvo je neopozivo i može se aktivirati na prvi poziv.
   U slučaju mobilizacije u zemlji koja je sama korisnik pomoći u hrani, NVO u obavijesti o nadmetanju može odrediti druge uvjete za jamstvo, uzimajući u obzir uobičajenu praksu u toj zemlji.
   Jamstvo se vraća:

               —

               pismom ili telefaksom od strane NVO-a ako se ponuda ne prihvaća ili ako se odbija, ili ako se ugovor ne dodijeli,

               —

               kada ponuditelj imenovan dobavljačem položi jamstvo za isporuku.

         Jamstvo se zadržava ako dobavljač ne dostavi jamstvo za isporuku u razumnom roku nakon sklapanja ugovora i također ako ponuditelj povuče svoju ponudu nakon njezinog zaprimanja.
   Ponuda se odbija ako nije podnesena u skladu s ovim odredbama ili sadrži rezerve ili uvjete osim onih utvrđenih u pozivu za podnošenje ponuda.
   Ponude se ne mogu mijenjati niti povući nakon što su zaprimljene.
   Ugovor se sklapa s ponuditeljem koji je podnio najnižu ponudu i poštovao sve uvjete poziva na dostavu ponude, posebno svojstva proizvoda koji treba mobilizirati. Kada više ponuditelja istodobno podnese najnižu ponudu, o sklapanju ugovora odlučuje se ždrijebom.
   Kada se ugovor sklopi, o tome se uredno pismom ili telefaksom obavješćuju dobavljač i neuspješni ponuditelji.
   NVO može odlučiti da neće sklopiti ugovor nakon isteka prvog ili drugog roka, posebno kada podnesene ponude nisu u rasponu normalnih tržišnih cijena. NVO ne mora dati razloge svoje odluke. Ponuditelje se obavješćuje o odluci da se ugovor ne sklapa u roku od tri radna dana.
   VII.   OBVEZE DOBAVLJAČA I UVJETI ISPORUKE

   NVO u obavijesti o nadmetanju navodi uvjete relevantne za odgovornost dobavljača pod važećim pravilima, a dobavljač izvršava svoje obveze u skladu sa svim uvjetima utvrđenima u obavijesti o nadmetanju, kao i onima iz njegove ponude.
   Dobavljač organizira prijevoz na vlastiti trošak najprikladnijim putem, uzimajući u obzir odobrene rokove, od luke otpreme ili pristaništa za utovar u njegovoj ponudi do konačnog odredišta koje je utvrđeno u obavijesti o nadmetanju.
   Međutim, NVO može na pisani zahtjev dobavljača odobriti izmjenu luke otpreme ili pristaništa za utovar, pod uvjetom da dobavljač snosi sve nastale troškove.
   Dobavljač sklapa pomorsku policu osiguranja ili traži pokriće u okviru opće police. Osigurava najmanje iznos ponude i pokriva sve rizike u vezi s prijevozom i bilo kojom drugom aktivnošću dobavljača u vezi s isporukom do utvrđene faze dostave. Osiguranje također pokriva sve rizike razvrstavanja, povlačenja ili uništenja oštećene robe, prepakiranja i analize robe ako prosjek ne isključuje njezin prihvat od strane korisnika.
   Roba se može isporučiti u razdvojenim pošiljkama na više plovila samo u suglasnosti s NVO-om. U tom slučaju, NVO zahtijeva od dobavljača da snosi dodatne troškove provjera.
   Kada je primjereno, obaviješću o nadmetanju može se odrediti dan prije kojeg se dostava smatra preuranjenom.
   Nabava se smatra završenom kada je sva roba zaista dostavljena „franko odredište”. Dobavljač snosi sve troškove sve dok roba ne bude na raspolaganju u odredišnom skladištu.
   Dobavljač snosi sve rizike, uključujući gubitak ili propadanje, kojima roba može podleći do izvršenja isporuke i dok tu činjenicu ne registrira nadzornik u konačnoj potvrdi o sukladnosti (vidjeti točku VIII.).
   Dobavljač pravovremeno obavješćuje korisnika i nadzornika u pisanom obliku o korištenom prijevoznom sredstvu, datumima utovara, očekivanom datumu prispijeća na odredište i o bilo kojoj nezgodi dok je roba u provozu.
   Dobavljač obavlja službeni postupak u vezi s izvoznom dozvolom i carinjenjem te snosi povezane troškove.
   Kako bi se osiguralo da dobavljač ispuni svoje obaveze, on mora položiti jamstvo za isporuku u razumnom roku nakon obavijesti o sklapanju ugovora. Ovo jamstvo, izraženo u valuti plaćanja, predstavlja od 5 do 10 % ukupnog iznosa ponude. Rok valjanosti je mjesec dana nakon dana konačne dostave. Polaže se na isti način kao i jamstvo za ozbiljnost ponude.
   Jamstvo za isporuku NVO vraća u cjelokupnom iznosu pismom ili telefaksom kada dobavljač:

               —

               izvrši isporuku u skladu sa svim svojim obvezama, ili

               —

               kada ga se oslobodi obveza;

         ili

               —

               kada isporuku ne provede zbog više sile koju priznaje NVO.

         VIII.   PRAĆENJE

   Kada se ugovor sklopi, NVO obavješćuje dobavljača o agenciji za praćenje koja je nadležna za odobravanje i potvrđivanje kvalitete, količine, pakiranja i oznaka robe koju treba isporučiti za svaku pojedinačnu nabavu, te o tome izdaje potvrdu o sukladnosti ili potvrdu o isporuci, i koja općenito koordinira sve faze isporuke (dalje u tekstu nadzorna agencija).
   Nakon obavijesti o sklapanju ugovora dobavljač u pisanom obliku obavješćuje nadzornu agenciju o nazivu i adresi proizvođača, o tome tko će pakirati i tko drži na zalihi robu koju treba isporučiti i okvirni datum proizvodnje ili pakiranja, kao i naziv svog zastupnika na odredištu.
   Nadzorna agencija provodi najmanje dvije provjere na temelju nadležnosti u skladu s međunarodnim nadzornim standardima kako slijedi:

               (a)

               preliminarna provjera provodi se kad je roba utovarena ili u tvornici. Završna provjera provodi se u utvrđenoj fazi isporuke;

               (b)

               nadzorna agencija nakon preliminarne provjere izdaje dobavljaču privremenu potvrdu o sukladnosti, koja je ako je potrebno podložna rezervi. Nadzorna agencija navodi je li rezerva takva da je radi nje roba neprihvatljiva u fazi dostave;

               (c)

               nadzorna agencija nakon završne provjere izdaje dobavljaču konačnu potvrdu o sukladnosti, koja posebno navodi dan završetka isporuke i neto količinu koja je isporučena; ova potvrda ako je potrebno može biti podložna rezervi;

               (d)

               kada nadzorna agencija izda opravdanu „obavijest o rezervi”, ona o tome obavješćuje dobavljača i NVO u pisanom obliku u najkraćem mogućem roku. Ako dobavljač želi osporiti nalaze nadzornoj agenciji i NVO-u, mora to učiniti u roku od dva radna dana od dostave te obavijesti.

         Troškove provjera koji se odnose na gore navedeno snosi NVO. Dobavljač snosi sve financijske posljedice u slučaju kvalitativnih nedostataka ili kašnjenja u predaji robe za provjeru.
   Ako dobavljač ili korisnik uloži prigovor na nalaze provjere, nadzorna agencija po odobrenju NVO-a dogovara inspekcijski pregled koji u skladu s prirodom prigovora obuhvaća ponovno uzorkovanje, ponovnu analizu i/ili ponovno vaganje ili ponovni pregled pakiranja. Inspekcijski pregled provodi agencija ili laboratorij koji se imenuje u dogovoru između dobavljača, krajnjeg korisnika i nadzorne agencije.
   Troškove ponovne inspekcije snosi strana koja izgubi.
   Ako se konačna potvrda o sukladnosti ne izda nakon izvršenih provjera i inspekcijskog pregleda, dobavljač je obavezan zamijeniti robu.
   Troškove zamjene robe i troškove s njima povezanih provjera snosi dobavljač.
   Nadzorna agencija izdaje pisane pozive zastupnicima dobavljača i krajnjeg korisnika da budu nazočni kod aktivnosti pregleda, posebno za uzorkovanje koje treba koristiti za analize. Uzimanje uzoraka provodi se u skladu s pravilima struke. Kada se provodi uzorkovanje, nadzorna agencija uzima još dva dodatna uzorka koja se čuvaju zapečaćena na raspolaganju NVO-u za potrebe dodatnih pregleda ili u slučaju ulaganja prigovora od strane korisnika ili dobavljača.
   Troškove robe uzete kao uzorak snosi dobavljač.
   Primatelj robe izdaje dobavljaču potvrdu o primopredaji nakon što je roba isporučena „franko odredište” bez odlaganja i nakon što je dobavljač dostavio korisniku original konačne potvrde o sukladnosti i predračun na kojem su navedene vrijednost robe i njena dostava korisniku bez naknade.
   Za robu koja se isporučuje u rasutom stanju dozvoljeno je odstupanje od 3 % težine (ne uključujući težinu uzoraka) manje od zahtijevane količine. Za robu koja se isporučuje pakirana, ovo dozvoljeno odstupanje ograničeno je na 1 %. U slučaju prekoračenja dozvoljenih odstupanja, NVO može od dobavljača tražiti dodatnu isporuku pod istim financijskim uvjetima kao i onima prvotne isporuke.
   IX.   UVJETI PLAĆANJA

   Iznos koji NVO plaća dobavljaču ne može premašiti iznos ponude uvećan za troškove od kojeg se odbijaju dolje predviđena umanjenja.
   Ako kvaliteta, pakiranje ili oznake na robi utvrđeni u fazi dostave ne odgovaraju specifikacijama, ali ne tako da onemogućavaju izdavanje potvrde o primopredaji, NVO u obračunavanju iznosa za plaćanje može primijeniti umanjenja.
   Osim u slučajevima više sile, jamstvo za isporuku se djelomično zadržava na kumulativnoj osnovi u sljedećim slučajevima:

               —

               10 % vrijednosti neisporučenih količina, ne dovodeći u pitanje dozvoljena odstupanja iz točke 8.,

               —

               0,1 % vrijednosti količina koje se isporučuju nakon roka, po danu kašnjenja,

               —

               prema potrebi, i samo ako je tako utvrđeno u obavijesti o nadmetanju, 0,1 % po danu kada je roba isporučena preuranjeno.

         Iznos jamstava koji se treba zadržati oduzima se od konačnog iznosa za plaćanje. Jamstva se tada vraćaju istodobno u cjelokupnom iznosu.
   NVO može na njegov pisani zahtjev nadoknaditi dobavljaču određene dodatne troškove, kao što su skladištenje ili osiguranje koje je dobavljač stvarno platio, ali isključujući administrativne troškove koje NVO procjenjuje na temelju odgovarajuće popratne dokumentacije, pod uvjetom da je potvrda o primopredaji ili potvrda o isporuci izdana bez rezervi u vezi s prirodom traženih troškova, i u slučaju:

               —

               produženja roka za isporuku na zahtjev korisnika, ili

               —

               kašnjenja u izdavanju potvrde o primopredaji od preko 30 dana od dana isporuke ili izdavanja konačne potvrde o sukladnosti.

         Dodatni troškovi ne prihvaćaju ako premašuju:

               —

               1 EUR po toni robe u rasutom stanju i 2 EUR po toni prerađene robe po tjednu troškova skladištenja,

               —

               0,75 % godišnje od vrijednosti robe za troškove osiguranja.

         Iznos koji treba platiti plativ je na zahtjev dobavljača koji se dostavlja u dva primjerka. Zahtjevu za plaćanje cjelokupnog iznosa ponude ili preostalog iznosa prilažu se sljedeći dokumenti:

               —

               račun na traženi iznos,

               —

               original potvrde o primopredaji,

               —

               preslika konačne potvrde o sukladnosti potpisana i ovjerena od strane dobavljača koja je istovjetna originalu.

         Kada je 50 % ukupne količine utvrđene u obavijesti o nadmetanju isporučeno, dobavljač može podnijeti zahtjev za plaćanje predujma, kojem prilaže račune za traženi iznos i presliku potvrde o sukladnosti.
   Svi zahtjevi za plaćanje cjelokupnog iznosa ponude ili preostalog iznosa podnose se NVO-u nakon izdavanja potvrde o primopredaji. Sva plaćanja se izvršavaju u roku od 60 dana od primitka potpunog i ispravnog zahtjeva za plaćanje od strane NVO-a. U slučaju neopravdanog kašnjenja obračunavaju se zatezne kamate po mjesečnoj stopi koju primjenjuje Europska središnja banka.
   X.   ZAVRŠNA ODREDBA

   NVO odlučuje može li se neizvršenje isporuke robe od strane dobavljača ili neispunjavanje neke od njegovih obaveza pripisati višoj sili. Troškovi koji nastanu u slučaju više sile koju NVO prizna snosi sam NVO.

      (1)  SL C 312, 31.10.2000., str. 1.

      (2)  SL C 267, 13.9.1996., str. 1.