title: Odluka Vijeća (EU) 2019/848 od 17. svibnja 2019. o sklapanju, u ime Europske unije, Međunarodnog sporazuma o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2015.

text:
                  27.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 139/1

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/848
         od 17. svibnja 2019.
         o sklapanju, u ime Europske unije, Međunarodnog sporazuma o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2015.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) podtočkom v. i člankom 218. stavkom 7.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 19. studenoga 2013. ovlastilo Komisiju da u ime Unije otvori pregovore s ciljem sklapanja novog međunarodnog sporazuma o maslinovu ulju i stolnim maslinama.

                     (2)

                     Tekst Međunarodnog sporazuma o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2015. („Sporazum”) donijeli su 9. listopada 2015. predstavnici 24 država članica Konferencije Ujedinjenih naroda o trgovini i razvoju (UNCTAD) te dviju međuvladinih organizacija tijekom Konferencije Ujedinjenih naroda o pregovorima u pogledu sporazuma koji nasljeđuje Međunarodni sporazum o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2005.

                     (3)

                     U skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2016/1892 (1) Sporazum je potpisan u ime Unije 28. studenoga 2016. u sjedištu Ujedinjenih naroda u New Yorku, podložno njegovu kasnijem sklapanju.

                     (4)

                     Sporazum je privremeno stupio na snagu 1. siječnja 2017. u skladu s njegovim člankom 31. stavkom 2.

                     (5)

                     Vijeće članova je tijelo Međunarodnog vijeća za masline koje donosi odluke i izvršava sve ovlasti i obavlja sve dužnosti koje su potrebne za postizanje ciljeva Sporazuma. Komisiju bi trebalo ovlastiti za predstavljanje Unije u Vijeću članova.

                     (6)

                     U skladu s člankom 19. stavkom 2. Sporazuma Vijeće članova može izmijeniti nazive i definicije maslinovih ulja, uljâ komine maslina i stolnih maslina koji su navedeni u prilozima B i C Sporazumu, i time izmijeniti Sporazum.

                     (7)

                     Kako bi se Vijeću članova olakšalo donošenje takvih izmjena Sporazuma i izbjegao rizik situacije u kojoj Unija ne bi imala stajalište, trebalo bi ovlastiti Komisiju za odobravanje takvih predloženih izmjena u ime Unije, pod određenim materijalnim i postupovnim uvjetima.

                     (8)

                     Kako bi se osiguralo da je Komisijino odobrenje predloženih izmjena priloga B i C Sporazumu u skladu s uvjetima utvrđenima u ovoj Odluci, Komisija bi takve predložene izmjene trebala podnijeti Vijeću dovoljno unaprijed.

                     (9)

                     Usklađenost predloženih izmjena koje je Vijeću podnijela Komisija trebao bi ocijeniti Odbor stalnih predstavnika vlada država članica („Coreper”). Komisija bi trebala odobriti te predložene izmjene osim ako određeni broj država članica koje čine blokirajuću manjinu u Vijeću u skladu s člankom 16. stavkom 4. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) u Coreperu uloži prigovor na predložene izmjene.

                     (10)

                     Sporazum bi trebalo odobriti,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Međunarodni sporazum o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2015. odobrava se u ime Unije (2).

            Članak 2.
            Predsjednik Vijeća određuje jednu ili više osoba ovlaštenih za polaganje, u ime Unije, isprave o odobrenju predviđene u članku 28. stavku 4. Sporazuma. (3)

            Članak 3.
            Komisija predstavlja Uniju u Vijeću članova.

            Članak 4.
            Ako je Vijeće članova pozvano da u skladu s člankom 19. stavkom 2. Sporazuma donese izmjene naziva i definicija maslinovih ulja, uljâ komine maslina i stolnih maslina koji su navedeni u prilozima B i C Sporazumu, Komisija je ovlaštena za odobravanje predloženih izmjena u ime Unije pod sljedećim uvjetima:

                        1.

                        Komisija osigurava da:

                                    —

                                    odobrenje u ime Unije bude u interesu Unije;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije doprinosi ostvarivanju ciljeva koje Unija želi postići u okviru svoje trgovinske politike;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije uzimaju u obzir interesi proizvođača, trgovaca i potrošača iz Unije;

                                    —

                                    odobrenje u ime Unije ne bude protivno pravu Unije ili međunarodnom pravu, a posebno da ne bude protivno Uredbi (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ne dovodeći u pitanje pravo Komisije na donošenje delegiranih akata o izmjeni pravila Unije u skladu s izmjenama Sporazuma koje je donijelo Vijeće članova, osobito u pogledu tržišnih standarda u sektoru maslinova ulja i stolnih maslina kako je navedeno u članku 75. te uredbe;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije, kada je to primjenjivo, podupire poboljšanje kvalitete proizvoda od maslina poboljšanim otkrivanjem prijevarne i zavaravajuće prakse te krivotvorenja;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije, kada je to primjenjivo, bolje uzima u obzir raznovrsnost autentičnih proizvoda od maslina;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije, kada je to primjenjivo, stremi približavanju međunarodnih standarda u vezi s fizičko-kemijskim i organoleptičkim svojstvima maslinovih ulja, uljâ komine maslina i stolnih maslina;

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije, kada je to primjenjivo, ne stvaraju prepreke inovacijama; i

                                    —

                                    se odobrenjem u ime Unije, kada je to primjenjivo, olakšava trgovina proizvodima od maslina.

                        2.

                        Prije nego što odobri predložene izmjene u ime Unije, Komisija ih podnosi Vijeću dovoljno unaprijed, a najmanje 15 radnih dana prije sastanka na kojem se Vijeće članova poziva da donese te predložene izmjene.
                        Usklađenost predloženih izmjena s kriterijima utvrđenima u stavku 1. ovog članka ocjenjuje Coreper.
                        Komisija odobrava predložene izmjene u ime Unije osim ako određeni broj država članica koje čine blokirajuću manjinu u Vijeću u skladu s člankom 16. stavkom 4. UEU-a uloži prigovor na predložene izmjene. Ako postoji takva blokirajuća manjina, Komisija odbija predložene izmjene u ime Unije.

            Članak 5.
            Ova odluka stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

            Sastavljeno u Bruxellesu 17. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Odluka Vijeća (EU) 2016/1892 od 10. listopada 2016. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Međunarodnog sporazuma o maslinovu ulju i stolnim maslinama iz 2015. (SL L 293, 28.10.2016., str. 2).

            (2)  Tekst Sporazuma objavljen je u SL L 293, 28.10.2016., str. 4., zajedno s odlukom o potpisivanju.

            (3)  Glavno tajništvo Vijeća objavit će datum stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.

            (4)  Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL L 347, 20.12.2013., str. 671.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/851 od 14. svibnja 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji na 74. sjednici Odbora za zaštitu morskog okoliša i 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost, o donošenju izmjena Priloga II. Međunarodnoj konvenciji o sprečavanju onečišćenja s brodova, izmjena Međunarodnog kodeksa o poboljšanom programu inspekcija tijekom pregleda brodova za rasuti teret i tankera za ulje iz 2011., izmjena Međunarodnog kodeksa o sredstvima za spašavanje, izmjena obrazaca C, E i P dodatka Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru i izmjena Međunarodnog kodeksa o sigurnosti brodova koji koriste plinove ili goriva s niskom točkom zapaljivosti

text:
                  27.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 139/10

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/851
         od 14. svibnja 2019.
         o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji na 74. sjednici Odbora za zaštitu morskog okoliša i 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost, o donošenju izmjena Priloga II. Međunarodnoj konvenciji o sprečavanju onečišćenja s brodova, izmjena Međunarodnog kodeksa o poboljšanom programu inspekcija tijekom pregleda brodova za rasuti teret i tankera za ulje iz 2011., izmjena Međunarodnog kodeksa o sredstvima za spašavanje, izmjena obrazaca C, E i P dodatka Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru i izmjena Međunarodnog kodeksa o sigurnosti brodova koji koriste plinove ili goriva s niskom točkom zapaljivosti
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Cilj djelovanja Unije u području pomorskog prometa trebao bi biti zaštita morskog okoliša i poboljšanje pomorske sigurnosti.

                     (2)

                     Očekuje se da će Odbor za zaštitu morskog okoliša („MEPC”) Međunarodne pomorske organizacije („IMO”) na svojoj 74. sjednici od 13. do 17. svibnja 2019. („MEPC 74”) donijeti izmjene Priloga II. Međunarodnoj konvenciji o sprečavanju onečišćenja s brodova („Prilog II. Konvenciji MARPOL”).

                     (3)

                     Očekuje se da će Odbor za pomorsku sigurnost („MSC”) IMO-a na svojoj 101. sjednici od 5. do 14. lipnja 2019. („MSC 101”) donijeti izmjene Međunarodnog kodeksa o poboljšanom programu inspekcija tijekom pregleda brodova za rasuti teret i tankera za ulje iz 2011. („Kodeks ESP iz 2011.”), izmjene Međunarodnog kodeksa o sredstvima za spašavanje („Kodeks LSA”), izmjene Evidencije opreme (obrasci C, E i P dodatka Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru („Konvencija SOLAS”)) i izmjene dijelova A i A-1 Međunarodnog kodeksa o sigurnosti brodova koji koriste plinove ili goriva s niskom točkom zapaljivosti („Kodeks IGF”).

                     (4)

                     Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na MEPC-u 74 jer će izmjene Priloga II. Konvenciji MARPOL moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) i Direktivu 2000/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2).

                     (5)

                     Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na MSC-u 101 jer će izmjene Kodeksa ESP iz 2011. moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Uredbu (EU) br. 530/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (3); izmjene Kodeksa ESP moći će presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/773 (4) i Direktivu 2014/90/EU Europskog parlamenta i Vijeća (5); izmjene Konvencije SOLAS moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2009/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6); te će izmjene Kodeksa IGF moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2009/45/EZ.

                     (6)

                     Izmjenama Priloga II. Konvenciji MARPOL trebalo bi se osigurati smanjenje utjecaja na okoliš povezanog s ostacima tereta i vodom upotrijebljenom za ispiranje spremnika koja sadržava postojane plutajuće tvari visoke viskoznosti i/ili visokog tališta.

                     (7)

                     Izmjene Kodeksa ESP iz 2011. trebale bi obuhvaćati uredničke izmjene Kodeksa kojima se utvrđuju svi obvezni zahtjevi i poboljšavaju tablice i obrasci, kao i objediniti te uredničke izmjene s tekstom koji se odnosi na nove bitne zahtjeve kako bi se uzela u obzir nedavna ažuriranja serije Z10 Jedinstvenih pravila Međunarodnog udruženja klasifikacijskih društava.

                     (8)

                     Izmjenama stavka 6.1.1.3. Kodeksa LSA trebala bi se osigurati jedinstvena provedba u pogledu ručnog spuštanja malih brodica za prikupljanje koje nisu brodska plovila za preživljavanje.

                     (9)

                     Izmjenama stavka 4.4.8.1. Kodeksa LSA trebalo bi se osigurati izuzeće brodica za spašavanje s dva neovisna porivna sustava od obveze da budu opremljene dostatnim plutajućim veslima i povezanom opremom za plovidbu na mirnom moru.

                     (10)

                     Izmjenama stavke 8.1. u obrascima Evidencije opreme C, E i P u dodatku Konvenciji SOLAS trebala bi se osigurati jasnoća u pogledu činjenice da svi navedeni pokazivači nisu primjenjivi na sve brodove te da se pokazivači stoga mogu izbrisati prema potrebi.

                     (11)

                     Izmjenama dijelova A i A-1 Kodeksa IGF trebala bi se osigurati dosljednost u pogledu postojećih zahtjeva za brodove koji kao gorivo koriste prirodni plin uvođenjem potrebnih izmjena na temelju iskustva stečenog u vezi s primjenom Kodeksa.

                     (12)

                     Unija nije članica IMO-a ni ugovorna stranka relevantnih konvencija i kodeksa. Vijeće bi stoga trebalo ovlastiti države članice da izraze stajalište Unije i izraze svoju suglasnost da ih te izmjene obvezuju, u onoj mjeri u kojoj su te izmjene u isključivoj nadležnosti Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 74. sjednici Odbora za zaštitu morskog okoliša Međunarodne pomorske organizacije jest da je suglasna s donošenjem izmjena Priloga II. Međunarodnoj konvenciji o sprečavanju onečišćenja s brodova, koje se odnose na zahtjeve u pogledu ispuštanja vode upotrijebljene za ispiranje spremnika koja sadržava postojane plutajuće tvari visoke viskoznosti i/ili visokog tališta, kako je utvrđeno u Prilogu dokumentu IMO-a MEPC 74/3/1.

            Članak 2.
            Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost Međunarodne pomorske organizacije jest da je suglasna s:

                        (a)

                        donošenjem izmjena Međunarodnog kodeksa o poboljšanom programu inspekcija tijekom pregleda brodova za rasuti teret i tankera za ulje iz 2011., kako je utvrđeno u dokumentu IMO-a SDC 6/13/Add.1;

                        (b)

                        donošenjem izmjena stavka 6.1.1.3. Međunarodnog kodeksa o sredstvima za spašavanje, kako je utvrđeno u Prilogu 4. dokumentu IMO-a MSC 101/3;

                        (c)

                        donošenjem izmjena stavka 4.4.8.1. Međunarodnog kodeksa o sredstvima za spašavanje, kako je utvrđeno u Prilogu 4. dokumentu IMO-a MSC 101/3;

                        (d)

                        donošenjem izmjena stavke 8.1. u obrascima Evidencije opreme C, E i P u dodatku Međunarodnoj konvenciji o zaštiti ljudskog života na moru, kako je utvrđeno u Prilogu 1. dokumentu IMO-a MSC 101/3;

                        (e)

                        donošenjem izmjena dijelova A i A-1 Međunarodnog kodeksa o sigurnosti brodova koji koriste plinove ili goriva s niskom točkom zapaljivosti, kako je utvrđeno u Prilogu 3. dokumentu IMO-a MSC 101/3.

            Članak 3.

               1.   Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije, kako je utvrđeno u članku 1., izražavaju države članice koje su sve članice IMO-a, djelujući zajednički u interesu Unije.

               2.   Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije, kako je utvrđeno u članku 2., izražavaju države članice koje su sve članice IMO-a, djelujući zajednički u interesu Unije.

               3.   Manje izmjene stajališta iz članaka 1. i 2. mogu se dogovoriti bez daljnje odluke Vijeća.

            Članak 4.
            Države članice ovlašćuju se dati svoju suglasnost da ih, u interesu Unije, obvezuju izmjene iz članaka 1. i 2., u onoj mjeri u kojoj su te izmjene u isključivoj nadležnosti Unije.

            Članak 5.
            Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

            Sastavljeno u Bruxellesu 14. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               P. DAEA

            (1)  Direktiva 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju s brodova i uvođenju sankcija, uključujući i kaznene sankcije, za kažnjiva djela onečišćenja (SL L 255, 30.9.2005., str. 11.).

            (2)  Direktiva 2000/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. studenoga 2000. o lučkim uređajima za prihvat brodskog otpada i ostataka tereta (SL L 332, 28.12.2000., str. 81.).

            (3)  Uredba (EU) br. 530/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2012. o ubrzanom postupnom uvođenju zahtjeva za dvostrukom oplatom ili ekvivalentnih projektnih zahtjeva za tankere za ulje s jednostrukom oplatom (SL L 172, 30.6.2012., str. 3.).

            (4)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/773 оd 15. svibnja 2018. o utvrđivanju ispitnih normi i zahtjeva u vezi s projektiranjem, izvedbom i karakteristikama za pomorsku opremu te o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2017/306 (SL L 133, 30.5.2018., str. 1.).

            (5)  Direktiva 2014/90/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o pomorskoj opremi i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/98/EZ (SL L 257, 28.8.2014., str. 146.).

            (6)  Direktiva 2009/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o sigurnosnim pravilima i normama za putničke brodove (SL L 163, 25.6.2009., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/852 od 21. svibnja 2019. o određivanju sastava Odbora regija

text:
                  27.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 139/13

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/852
         od 21. svibnja 2019.
         o određivanju sastava Odbora regija
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 305.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Člankom 300. Ugovora utvrđuju se pravila o sastavu Odbora regija.

                     (2)

                     Odlukom Vijeća 2014/930/EU (1) sastav Odbora regija prilagođen je kako bi se uzelo u obzir pristupanje Hrvatske. Broj članova za Estoniju, Cipar odnosno Luksemburg smanjen je za jedan kako bi se riješio problem neusklađenosti najvećeg broja članova Odbora regija utvrđenog člankom 305. prvim stavkom Ugovora i broja članova Odbora regija nakon pristupanja Hrvatske.

                     (3)

                     U preambuli Odluke 2014/930/EU navodi se da se ta odluka treba pravovremeno preispitati prije mandata Odbora regija koji počinje 2020.

                     (4)

                     Odbor regija donio je 3. srpnja 2018. preporuke Komisiji i Vijeću o svojem budućem sastavu.

                     (5)

                     Postojeću ravnotežu u sastavu Odbora regija trebalo bi u najvećoj mogućoj mjeri održati jer je ona ishod uzastopnih međuvladinih konferencija.

                     (6)

                     Povlačenjem Ujedinjene Kraljevine iz Unije upraznila bi se 24 mjesta u Odboru regija. Stoga bi trebalo ponovno uspostaviti ravnotežu u raspodjeli mjesta koja je postojala prije donošenja Odluke 2014/930/EU,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   Broj članova Odbora regija je kako slijedi:

                           Belgija

                           12

                           Bugarska

                           12

                           Češka

                           12

                           Danska

                           9

                           Njemačka

                           24

                           Estonija

                           7

                           Irska

                           9

                           Grčka

                           12

                           Španjolska

                           21

                           Francuska

                           24

                           Hrvatska

                           9

                           Italija

                           24

                           Cipar

                           6

                           Latvija

                           7

                           Litva

                           9

                           Luksemburg

                           6

                           Mađarska

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemska

                           12

                           Austrija

                           12

                           Poljska

                           21

                           Portugal

                           12

                           Rumunjska

                           15

                           Slovenija

                           7

                           Slovačka

                           9

                           Finska

                           9

                           Švedska

                           12

               2.   Ako na datum početka primjene ove Odluke Ujedinjena Kraljevina još bude država članica Unije, broj članova Odbora regija jest broj predviđen u članku 1. Odluke 2014/930/EU sve dok povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije ne počne proizvoditi pravne učinke. Od datuma kada povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije počne proizvoditi pravne učinke broj članova Odbora regija jest broj predviđen u stavku 1. ovog članka.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
            Primjenjuje se od 26. siječnja 2020.

            Sastavljeno u Bruxellesu 21. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               G. CIAMBA

            (1)  Odluka Vijeća 2014/930/EU od 16. prosinca 2014. o određivanju sastava Odbora regija (SL L 365, 19.12.2014., str. 143.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/853 od 21. svibnja 2019. o određivanju sastava Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora

text:
                  27.5.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 139/15

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/853
         od 21. svibnja 2019.
         o određivanju sastava Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 301.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Člankom 300. Ugovora utvrđuju se pravila o sastavu Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora.

                     (2)

                     Odlukom Vijeća (EU) 2015/1157 (1) sastav Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora prilagođen je kako bi se uzelo u obzir pristupanje Hrvatske. Broj članova za Estoniju, Cipar i Luksemburg smanjen je za po jednog člana za svaku od tih država članica kako bi se riješio problem neusklađenosti između najvećeg broja članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora utvrđenog u članku 301. prvom stavku Ugovora i broja članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora nakon pristupanja Hrvatske.

                     (3)

                     U preambuli Odluke (EU) 2015/1157 navodi se da se ta odluka treba pravovremeno preispitati prije mandata Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora koji počinje 2020.

                     (4)

                     Europski gospodarski i socijalni odbor donio je 18. rujna 2018. preporuke Komisiji i Vijeću o svojem budućem sastavu.

                     (5)

                     Postojeću ravnotežu u sastavu Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora trebalo bi u najvećoj mogućoj mjeri održati jer je ona ishod uzastopnih međuvladinih konferencija.

                     (6)

                     Povlačenjem Ujedinjene Kraljevine iz Unije upraznila bi se 24 mjesta u Europskom gospodarskom i socijalnom odboru. Stoga bi trebalo ponovno uspostaviti ravnotežu u raspodjeli mjesta koja je postojala prije donošenja Odluke (EU) 2015/1157,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   Broj članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora jest kako slijedi:

                           Belgija

                           12

                           Bugarska

                           12

                           Češka

                           12

                           Danska

                           9

                           Njemačka

                           24

                           Estonija

                           7

                           Irska

                           9

                           Grčka

                           12

                           Španjolska

                           21

                           Francuska

                           24

                           Hrvatska

                           9

                           Italija

                           24

                           Cipar

                           6

                           Latvija

                           7

                           Litva

                           9

                           Luksemburg

                           6

                           Mađarska

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemska

                           12

                           Austrija

                           12

                           Poljska

                           21

                           Portugal

                           12

                           Rumunjska

                           15

                           Slovenija

                           7

                           Slovačka

                           9

                           Finska

                           9

                           Švedska

                           12

               2.   Ako na datum početka primjene ove Odluke Ujedinjena Kraljevina još bude država članica Unije, broj članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora jest broj predviđen u članku 1. Odluke (EU) 2015/1157 sve dok povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije ne počne proizvoditi pravne učinke. Od datuma kada povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Unije počne proizvoditi pravne učinke broj članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora jest broj predviđen u stavku 1. ovog članka.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
            Primjenjuje se od 21. rujna 2020.

            Sastavljeno u Bruxellesu 21. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               G. CIAMBA

            (1)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1157 od 14. srpnja 2015. o određivanju sastava Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (SL L 187, 15.7.2015., str. 28.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/937 od 27. svibnja 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Konvencije za očuvanje lososa u sjevernom Atlantiku u pogledu zahtjeva za pristup toj konvenciji koji je podnijela Ujedinjena Kraljevina

text:
                  7.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 149/61

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/937
         od 27. svibnja 2019.
         o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Konvencije za očuvanje lososa u sjevernom Atlantiku u pogledu zahtjeva za pristup toj konvenciji koji je podnijela Ujedinjena Kraljevina
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Konvencija za očuvanje lososa u sjevernom Atlantiku (1) („Konvencija NASCO-a”) odobrena je Odlukom Vijeća 82/886/EEZ (2) i stupila je na snagu 1. listopada 1983.

                     (2)

                     Ujedinjena Kraljevina dostavila je 29. ožujka 2017. obavijest o namjeri povlačenja iz Unije na temelju članka 50. Ugovora o Europskoj uniji. Ugovori će se na Ujedinjenu Kraljevinu prestati primjenjivati od dana stupanja na snagu sporazuma o povlačenju ili, ako do toga ne dođe, podložno Odluci Europskog vijeća (EU) 2019/584 (3), na dan 1. studenoga 2019., osim ako Europsko vijeće, u dogovoru s Ujedinjenom Kraljevinom, jednoglasno odluči produljiti to razdoblje.

                     (3)

                     Do povlačenja iz Unije Ujedinjena Kraljevina ostaje država članica sa svim pravima i obvezama koji proizlaze iz Ugovorâ, uključujući poštovanje načela lojalne suradnje.

                     (4)

                     Europsko vijeće u svojim smjernicama usvojenima 29. travnja 2017. prepoznalo je potrebu da se, u međunarodnom kontekstu, uzmu u obzir posebnosti Ujedinjene Kraljevine kao države članice koja se povlači, pod uvjetom da Ujedinjena Kraljevina poštuje svoje obveze i ostane lojalna interesima Unije dok je država članica.

                     (5)

                     Sporazum o povlačenju objavljen u Službenom listu Europske Unije25. travnja 2019. (4) (Sporazum o povlačenju) sadržava dogovore za primjenu odredaba prava Unije na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj nakon datuma na koji se Ugovori prestanu primjenjivati na Ujedinjenu Kraljevinu („prijelazno razdoblje”). Ako Sporazum o povlačenju stupi na snagu, pravo Unije, uključujući međunarodne sporazume čija je Unija stranka, u skladu s tim sporazumom nastavit će se primjenjivati na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj tijekom prijelaznog razdoblja te će se prestati primjenjivati nakon isteka prijelaznog razdoblja.

                     (6)

                     Konvencija NASCO-a trenutačno se primjenjuje na Ujedinjenu Kraljevinu stoga što je Unija ugovorna stranka te konvencije.

                     (7)

                     U skladu s člankom 17. stavkom 3. Konvencije NASCO-a, pristup konvenciji, uz uvjet odobrenja Vijeća Organizacije za očuvanje sjevernoatlantskog lososa, osnovane Konvencijom NASCO-a, ima svaka država koja ima ribolovnu jurisdikciju u sjevernom Atlantiku ili je država porijekla stokova lososa.

                     (8)

                     Ujedinjena Kraljevina podnijela je 28. veljače 2019. zahtjev za pristupanje Konvenciji NASCO-a kao ugovorna stranka s obzirom na mogući izostanak sporazuma o povlačenju do datuma prestanka primjene Ugovora na Ujedinjenu Kraljevinu.

                     (9)

                     U skladu s člankom 66. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora (UNCLOS) (5) države iz čijih rijeka potječu stokovi anadromnih vrsta trebaju imati prvenstveni interes i odgovornost za te stokove. Država iz koje potječu stokovi anadromnih vrsta treba osigurati njihovo očuvanje uvođenjem odgovarajućih regulativnih mjera u području ribarstva u svim vodama koje se nalaze na području od kopna do vanjskih granica njezina isključivog gospodarskog pojasa. Ako stokovi anadromnih vrsta migriraju u vode ili kroz vode od kopna do vanjskih granica isključivoga gospodarskog pojasa države koja nije država porijekla, ta država treba surađivati s državom porijekla radi očuvanja i upravljanja takvim ribljim stokovima.

                     (10)

                     Kako bi se spriječilo neodrživo ribarstvo, u interesu je Unije da Ujedinjena Kraljevina surađuje u upravljanju stokovima lososa uz potpuno poštovanje odredaba UNCLOS-a i Sporazuma Ujedinjenih naroda o provedbi odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta od 4. kolovoza 1995. (UNFSA) (6) ili bilo kojeg drugog međunarodnog sporazuma ili norme međunarodnog prava.

                     (11)

                     Kako je predviđeno člankom 66. UNCLOS-a, oko provedbe tog članka moraju se usuglasiti država porijekla anadromnih stokova i druge države koje love te stokove. Takva se suradnja može uspostaviti u okviru regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom.

                     (12)

                     Pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji NASCO-a omogućit će Ujedinjenoj Kraljevini suradnju u pogledu nužnih mjera upravljanja i očuvanja uzimajući u obzir prava, interese i obveze drugih zemalja i Unije kako bi se osiguralo obavljanje ribolovnih aktivnosti uz održivo iskorištavanje predmetnih stokova lososa.

                     (13)

                     Stoga je u interesu Unije da odobri zahtjev za pristup Konvenciji NASCO-a koji je podnijela Ujedinjena Kraljevina od trenutka prestanka primjene prava Unije na Ujedinjenu Kraljevinu,

               DONIJELA JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Vijeću Organizacije za očuvanje sjevernoatlantskog lososa osnovane Konvencijom za očuvanje lososa u sjevernom Atlantiku jest da se odobri zahtjev za pristup Ujedinjene Kraljevine toj konvenciji pod uvjetom da se to odobrenje daje od trenutka prestanka primjene prava Unije na Ujedinjenu Kraljevinu.

            Članak 2.
            Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

            Sastavljeno u Bruxellesu 27. svibnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               N. HURDUC

            (1)  SL L 378, 31.12.1982., str. 25.

            (2)  Odluka Vijeća 82/886/EEZ od 13. prosinca 1982. o sklapanju Konvencije za očuvanje lososa u sjevernom Atlantiku (SL L 378, 31.12.1982., str. 24.).

            (3)  Odluka Europskog vijeća (EU) 2019/584 donesena u dogovoru s Ujedinjenom Kraljevinom od 11. travnja 2019. o produljenju razdoblja na temelju članka 50. stavka 3. UEU-a (SL L 101, 11.4.2019., str. 1.).

            (4)  SL C 144I, 25.4.2019., str. 1.

            (5)  SL L 179, 23.6.1998., str. 3.

            (6)  SL L 189, 3.7.1998., str. 14.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2019/938 od 6. lipnja 2019. za potporu procesu izgradnje povjerenja koji vodi uspostavi područja bez nuklearnog oružja i svog drugog oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku

text:
                  7.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 149/63

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2019/938
         od 6. lipnja 2019.
         za potporu procesu izgradnje povjerenja koji vodi uspostavi područja bez nuklearnog oružja i svog drugog oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 28. stavak 1. i članak 31. stavak 1.,
         uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
         budući da:

                     (1)

                     Globalna strategija Europske unije za vanjsku i sigurnosnu politiku Unije iz 2016. kao i Strategija Europske unije protiv širenja oružja za masovno uništenje iz 2003. temelje se na uvjerenju da je multilateralni pristup sigurnosti, među ostalim razoružanju i neširenju oružja, najbolji način za održavanje međunarodnog poretka.

                     (2)

                     Stoga je politika Unije poštovati, provoditi i jačati provedbu i univerzalizaciju postojećih ugovora, sporazuma i normi o razoružanju i neširenju oružja te surađivati s trećim zemljama i pomagati im u ispunjavanju njihovih obveza u skladu s multilateralnim konvencijama i režimima.

                     (3)

                     U Zajedničkoj deklaraciji sa Sastanka na vrhu za Mediteran u Parizu od 13. srpnja 2008., kojom je osnovana Unija za Mediteran, ponovno je potvrđena zajednička težnja postizanju mira i regionalne sigurnosti, kako je navedeno u Deklaraciji iz Barcelone usvojenoj na Euromediteranskoj konferenciji održanoj 27. i 28. studenoga 1995. kojom se, među ostalim, promiče regionalna sigurnost, među ostalim putem neširenja nuklearnog, kemijskog i biološkog oružja, pridržavanja i poštovanja međunarodnih i regionalnih režima neširenja oružja te sporazumâ o nadzoru naoružanja i razoružanju, kao što su Ugovor o neširenju nuklearnog oružja, Konvencija o kemijskom oružju, Konvencija o biološkom i toksičnom oružju, Ugovor o sveobuhvatnoj zabrani nuklearnih pokusa, i/ili regionalni aranžmani poput područja bez nuklearnog oružja i njihovi režimi provjere, kao i putem ispunjavanja obveza potpisnica Deklaracije iz Barcelone u dobroj vjeri, u skladu s konvencijama o nadzoru naoružanja, razoružanju i neširenju oružja.

                     (4)

                     Stranke Unije za Mediteran nastojat će na Bliskom istoku ostvariti uzajamno i učinkovito provjerljivo područje bez oružja za masovno uništenje – nuklearnog, kemijskog i biološkog – te njegovih sustava isporuke. Nadalje, stranke će razmotriti praktične korake, među ostalim za sprečavanje širenja nuklearnog, kemijskog i biološkog oružja te prekomjernog gomilanja konvencionalnog oružja.

                     (5)

                     Unija je 2008. u Parizu organizirala seminar na temu „Sigurnost na Bliskom istoku, neširenje oružja za masovno uništenje i razoružanje”, na kojem su se okupili predstavnici država regije i država članica Unije te članovi akademske zajednice i predstavnici nacionalnih agencija za nuklearnu energiju.

                     (6)

                     Na revizijskoj konferenciji Ugovora o neširenju nuklearnog oružja održanoj 2010. naglašena je važnost procesa koji vodi potpunoj provedbi Rezolucije iz 1995. o Bliskom istoku („Rezolucija iz 1995.”). U tu su svrhu na konferenciji podržani konkretni koraci, među ostalim razmatranje svih ponuda čiji je cilj podržati provedbu Rezolucije iz 1995., uključujući ponudu Unije da bude domaćin seminaru posvećenom daljnjem djelovanju, koji je povezan sa seminarom organiziranim u lipnju 2008.

                     (7)

                     Na revizijskoj konferenciji Ugovora o neširenju nuklearnog oružja održanoj 2010. usto je prepoznata važna uloga civilnog društva u doprinošenju provedbi Rezolucije iz 1995. te su potaknuta sva nastojanja u tom pogledu.

                     (8)

                     Unija je 2011. u Bruxellesu organizirala seminar kako bi se promicala izgradnja povjerenja i podržao proces kojim se želi uspostaviti područje bez oružja za masovno uništenje i sredstava njegove isporuke na Bliskom istoku, na kojoj su se okupili viši predstavnici država regije, triju država depozitara Ugovora o neširenju nuklearnog oružja, država članica Unije i drugih zainteresiranih država te članovi akademske zajednice i službeni predstavnici najvažnijih regionalnih i međunarodnih organizacija.

                     (9)

                     Unija je 2012. odlučila dodatno podržati proces izgradnje povjerenja koji vodi uspostavi područja bez nuklearnog oruža i svog drugog oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, među ostalim podupiranjem rada posrednika kojeg je UN imenovao za konferenciju o uspostavi takvog područja održanoj 2012. te organiziranjem radionice o izgradnji kapaciteta i događaja posvećenog daljnjem djelovanju slijedom seminara Unije održanih 2008. i 2011.

                     (10)

                     Unija kontinuirano izražava spremnost da nastavi pomagati u procesu koji vodi uspostavi područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku i želi nastaviti podupirati procese izgradnje povjerenja slične onima koji su proizišli iz seminara i radionica Unije održanih 2008., 2011. i 2012.

                     (11)

                     U svojem programu za razoružanje naslovljenom „Osiguravanje naše zajedničke budućnosti”, predstavljenom 24. svibnja 2018., glavni tajnik Ujedinjenih naroda obvezao se da će surađivati s državama članicama UN-a na jačanju i konsolidaciji područja bez nuklearnog oružja, među ostalim podupiranjem daljnje uspostave takvih područja, među ostalim na Bliskom istoku,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.

               1.   U svrhu ostvarivanja napretka u pogledu predanosti Unije uspostavi područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku i s ciljem daljnjeg postupanja slijedom ranijih aktivnosti Unije iz 2008., 2011. i 2012. te promicanja izgradnje povjerenja radi potpore procesu čiji je cilj uspostava takvog područja, Unija podupire aktivnosti za poticanje uključivog dijaloga o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku među stručnjacima i oblikovateljima politika, među ostalim putem:

                           (a)

                           utvrđivanja pouka iz nastojanja uloženih u ostvarivanje napretka u vezi s područjem bez oružja za masovno uništenje u razdoblju 1996. – 2015.,

                           (b)

                           izgradnje analitičkog kapaciteta za potporu novom načinu razmišljanja o pitanjima regionalne sigurnosti i o području bez oružja za masovno uništenje, među ostalim na temelju pouka stečenih tijekom uspostave drugih regionalnih područja bez nuklearnog oružja,

                           (c)

                           prikupljanja ideja i izradom novih prijedloga o tome kako ostvariti napredak u vezi s tim pitanjem.

               2.   U tom kontekstu projekt koji Unija treba poduprijeti obuhvaća sljedeće posebne aktivnosti:

                           (a)

                           I. faza
                           Prva faza projekta bit će usmjerena na uspostavu mreža stručnjaka, informiranje i komunikaciju te na utvrđivanje pitanja i tema koje treba istražiti. Ključne aktivnosti uključuju:

                                       i.

                                       uspostavu prve regionalne mreže relevantnih stručnjaka i institucija;

                                       ii.

                                       informiranje, razgovore, pregled literature i prikupljanje relevantne dokumentacije;

                                       iii.

                                       prvi sastanak referentne skupine za projekt;

                                       iv.

                                       popratni događaj tijekom sastanka Prvog odbora Glavne skupštine u listopadu 2019.;

                                       v.

                                       radionicu na kojoj bi se okupilo 15 – 20 članova regionalne mreže projekta i članova referentne skupine za projekt;

                           (b)

                           II. faza
                           Druga faza projekta bit će usmjerena na suradnju s relevantnim pojedincima, stručnjacima, istraživačima iz akademske zajednice i istraživačima politika te institutima u regiji u svrhu stjecanja saznanja i perspektiva o pitanjima i temama utvrđenima tijekom prve faze, kao i potvrđivanje podrobnog prikaza nastojanja poduzetih u razdoblju od 1995. do 2015. u svrhu uspostave područja bez oružja za masovno uništenje. Ključne aktivnosti uključuju:

                                       i.

                                       do 50 osobnih razgovara s pojedincima iz regije i izvan nje;

                                       ii.

                                       do šest sastanaka relevantnih regionalnih stručnjaka u užem sastavu, pod okriljem istraživačkih instituta;

                                       iii.

                                       stavljanje cjelokupnog nacrta izvješća Instituta Ujedinjenih naroda za istraživanje razoružanja (UNIDIR) o inicijativi za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku na raspolaganje državama članicama UN-a i Uredu UN-a za poslove razoružanja;

                                       iv.

                                       organizaciju posebnog događaja na marginama revizijske konferencije Ugovora o neširenju nuklearnog oružja koja će se održati 2020.;

                                       v.

                                       organizaciju sastanka u sjedištu UN-a u New Yorku 2020. kako bi se državama članicama UN-a i drugim relevantnim dionicima predstavile relevantne nove informacije i nalazi projekta;

                           (c)

                           III. faza

                                       i.

                                       dvije radionice s različitim dionicima u svrhu razmatranja sažetka opcija i preporuka u vezi s daljnjim koracima;

                                       ii.

                                       objava preostalih informativnih dokumenata u kojima se navode mogućnosti i perspektive koje su utvrđene kao potencijalno obećavajuće za pojačanu regionalnu suradnju u području sigurnosti, među ostalim putem područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku;

                                       iii.

                                       dvije radionice na kojima će se u osobnom svojstvu okupiti stručnjaci i službenici.

                     Podroban opis projekata naveden je u Prilogu.

            Članak 2.

               1.   Za provedbu ove Odluke odgovoran je Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (Visoki predstavnik).

               2.   Tehničku provedbu projekata iz članka 1. stavka 2. izvršava UNIDIR, koji tu zadaću obavlja pod odgovornošću Visokog predstavnika. Visoki predstavnik u tu svrhu sklapa potrebne aranžmane s UNIDIR-om.

            Članak 3.

               1.   Financijski referentni iznos za provedbu projekata iz članka 1. stavka 2. iznosi 2 856 278 EUR.

               2.   Rashodima koji se financiraju iznosom utvrđenim u stavku 1. upravlja se u skladu s postupcima i pravilima koji se primjenjuju na proračun Unije.

               3.   Komisija nadzire ispravnost upravljanja rashodima iz stavka 1. U tu svrhu s UNIDIR-om sklapa sporazum o financiranju. Tim se sporazumom propisuje da je provedbeni partner dužan osigurati vidljivost doprinosa Unije primjerenu njegovoj veličini.

               4.   Komisija sporazum o financiranju iz stavka 3. nastoji sklopiti u najkraćem mogućem roku nakon stupanja na snagu ove Odluke. Ona obavješćuje Vijeće o svim poteškoćama u tom procesu i o datumu sklapanja sporazuma.

            Članak 4.

               1.   Visoki predstavnik izvješćuje Vijeće o provedbi ove Odluke na temelju podrobnih šestomjesečnih izvješća koje priprema UNIDIR. Ta su izvješća temelj za evaluaciju koju na kraju projekta provodi Vijeće.

               2.   Komisija dostavlja informacije o financijskim aspektima projekata iz članka 1. stavka 2.

            Članak 5.

               1.   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               2.   Ova Odluka prestaje važiti 36 mjeseci nakon datuma sklapanja sporazuma o financiranju iz članka 3. stavka 3. Međutim, ona prestaje važiti šest mjeseci nakon njezina stupanja na snagu ako se u tom razdoblju ne sklopi nikakav sporazum.

            Sastavljeno u Luxembourgu 6. lipnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednica

               A. BIRCHALL

            PRILOG

               Projekt za potporu procesu izgradnje povjerenja koji vodi uspostavi područja bez nuklearnog i svog drugog oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku (područje bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku)

            I.   Ciljevi projekta

            Predloženi projekt imat će četiri glavna cilja:

                        1.

                        zatvaranje važnog istraživačkog jaza u vezi s načinom na koji se pitanje područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku razvijalo od 1995. do 2015. te stjecanje saznanja o postojećim i budućim mogućnostima;

                        2.

                        izgradnju analitičkog kapaciteta za potporu novom načinu razmišljanja o pitanjima regionalne sigurnosti te o području bez oružja za masovno uništenje, među ostalim na temelju pouka stečenih tijekom uspostave drugih regionalnih područja bez nuklearnog oružja;

                        3.

                        prikupljanje ideja i izrada novih prijedloga o tome kako ostvariti napredak u vezi s tim pitanjem; te

                        4.

                        poticanje uključivog dijaloga među stručnjacima i oblikovateljima politika o pitanjima regionalne sigurnosti, među ostalim s pomoću područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, što bi zauzvrat moglo doprinijeti tekućim multilateralnim procesima, među ostalim u okviru Ugovora o neširenju nuklearnog oružja, kao i u sklopu nastojanja godišnje konferencije UN-a o uspostavi područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku.

                  U pogledu prvog cilja složenost pitanja područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, dosadašnji izostanak napretka te ograničena politička volja u regiji i nje posljednjih su godina rezultirali smanjenom pozornošću koju politika i istraživanja posvećuju tom pitanju. Postoje opsežna istraživanja o izvorima te inicijative i nastojanjima da se u vezi s njom postigne napredak okviru priprema za revizijsku konferenciju održanu 1995. i tijekom nje. Produljenje Ugovora o neširenju nuklearnog oružja na neodređeni rok koje je usvojeno te godine i rezolucija o Bliskom istoku kojom se omogućilo postizanje konsenzusa o tom produljenju sveobuhvatno su obrađeni, među ostalim u okviru tekućeg programa „usmene predaje” u vezi s konferencijom o neširenju nuklearnog oružja održanom 1995.
            Međutim, obujam dokumentacije i istraživanja za razdoblje od 2010. do 2015. znatno je manji. Ipak, to je razdoblje obilježeno nizom važnih diplomatskih inicijativa o području bez oružja za masovno uništenje. Unatoč tome što su se pojedini znanstvenici i stručnjaci posvetili istraživanju određenih elemenata tog pitanja, a pojedini pravnici pokušali izraditi predloške tekstova za mogući sporazum, ne postoji mjerodavan empirijski prikaz nastojanja poduzetih u razdoblju od 1996. do 2015. za postizanje napretka u vezi s idejom o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku. U nedostatku takve dokumentacije postoji rizik od gubitka važnih pojedinosti i činjenica, kao i perspektiva uključenih aktera te stečenih pouka za buduća nastojanja. To će biti prepreka za buduća istraživanja ili politička nastojanja u vezi s tim pitanjem. Predloženim projektom UNIDIR-a zatvorit će se taj jaz.
            U pogledu drugog cilja ovim projektom poduprijet će se kontinuirani interes istraživača i stručnjaka za prijetnje povezane s oružjem za masovno uništenje na Bliskom istoku, regionalnu suradnju u području sigurnosti te, osobito, područje bez oružja za masovno uništenje. Projektom će se navedeno ostvariti u vrijeme u kojem su hitno potrebni novi i održiviji načini razmišljanja i ideje u vezi s tim pitanjima. Time što će se istražiti teme i ideje povezane s područjem bez oružja za masovno uništenje o kojima se tijekom dva desetljeća kontinuirano raspravljalo, koje su se pojavljivale ili koje su zaboravljene, projektom će se doprinijeti poznavanju i razumijevanju tog pitanja. Oslanjanjem na noviju literaturu o drugim područjima bez oružja za masovno uništenje projektom će se omogućiti procjena zajedničkih značajki i/ili posebnosti u kontekstu regije Bliskog istoka. Stoga će njegov rezultat biti sveobuhvatan repozitorij tema i ideja kojima se doprinosi obnovljenom djelovanju i proširenoj mreži analitičara i stručnjaka s pristupom toj građi.
            U pogledu trećeg cilja ovim će se projektom na temelju dokumentiranja pitanja i pristupa tematiziranih tijekom dva desetljeća u kontekstu različitih inicijativa doprinijeti budućem razmatranju područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku u širem regionalnom kontekstu oružja za masovno uništenje i sigurnosnom kontekstu. U okviru projekta, na temelju uključujućeg angažmana stručnjaka u regiji, utvrdit će se ona pitanja i ideje koji prema mišljenju istraživača, sudionika i stručnih promatrača imaju potencijal za daljnje istraživanje, kao i pitanja koja su se pokazala najtežima za rješavanje. Time se oblikovateljima politika može pružiti sveobuhvatna osnova za razmatranje i procjenu izgleda za postizanje napretka u suradnji u području regionalne sigurnosti u pogledu prijetnje od oružja za masovno uništenje u postojećem dinamičnom strateškom okružju. To ujedno može pripomoći izgradnji kapaciteta za buduće pregovore o pitanjima regionalne sigurnosti, među ostalim o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku.
            Kao posljednji i najvažniji element, u pogledu četvrtog cilja, ovim će se projektom prije svega olakšati uključiv neformalni stručni dijalog između zemalja regije i njihovih vanjskih partnera o konkretnim idejama i inicijativama za unapređenje regionalne sigurnosti i upravljanje prijetnjama od oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku. Na taj način ovim projektom ojačat će se temelji za budući poluslužbeni i službeni dijalog o aspektima povezanima s oružjem za masovno uništenje i sustavima njegove isporuke. Projektom će se, konkretno, ponuditi diskretan okvir za ispitivanje širokog raspona relevantnih pitanja te istraživanje i razvoj novih perspektiva s pomoću kojih bi se mogao omogućiti budući napredak, kao i za osiguravanje potpore i doprinosa stvaranju pogodnog okružja za potencijalni budući dijalog. Na taj način projektom će se također sadržajno i idejno doprinijeti konferenciji UN-a o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, kao i izgradnji povjerenja među različitim stručnjacima koji bi mogli sudjelovati na toj konferenciji ili u drugim odgovarajućim forumima.
            II.   Opis projekta

            1.   Ciljevi i ciljna publika
            U skladu s navedenim ovaj projekt ima četiri cilja:

                        —

                        izradu činjeničnog podrobnog prikaza nastojanja za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku u razdoblju između 1995. i 2015., čime se zatvara važan jaz u istraživačkoj literaturi i utvrđuju pouke za buduća nastojanja;

                        —

                        utvrđivanje ključnih pitanja, mogućnosti, prepreka i ideja koje bi trenutačno trebalo uzeti u obzir pri razmatranju pitanja uspostave područja bez oružja za masovno uništenje te nastojanja za unapređenje suradnje u području regionalne sigurnosti, čime bi se doprinijelo stjecanju uvida u sadržajne i procesne aspekte takvog područja i potencijalne daljnje korake u kontekstu promjena u strateškom okružju;

                        —

                        mobilizaciju šire zajednice istraživača, oblikovatelja politika i članova akademske zajednice u regiji te prikupljanje njihovih stajališta i uvida o tim pitanjima, čime se povećava broj i raznolikost sudionika koji se bave istraživanjem mogućnosti za dijalog i napredak u vezi s dugogodišnjim pitanjem područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku u kontekstu širih regionalnih pitanja oružja za masovno uništenje i sigurnosnih pitanja, kao i drugih iskustava u pogledu regionalnih područja bez nuklearnog oružja;

                        —

                        olakšavanje dijaloga među tim stručnjacima s ciljem poticanja umrežavanja, komunikacije i sudjelovanja, čime bi se, zauzvrat, moglo doprinijeti budućim nastojanjima za unapređenje regionalne sigurnosti, nadzora naoružanja, neširenja oružja i napretka u razoružanju u regiji.

                  Predviđene su tri skupine ciljne publike koje se preklapaju:

                        —

                        istraživači u području međunarodne sigurnosti i nadzora naoružanja, posebice oni čija su istraživanja usmjerena na neširenje nuklearnog, kemijskog i biološkog oružja i njegovih sustava isporuke te razoružanje, regionalnu sigurnosti ili pitanja povezana sa sigurnosti na Bliskom istoku. Pritom će poseban fokus biti na pripadnicima novog naraštaja znanstvenika koji posvećuju veću pozornost međunarodnim i regionalnim pitanjima povezanima s oružjem za masovno uništenje s obzirom na sukob u Siriji, neslaganja u vezi s iranskim nuklearnim programom i drugim nuklearnim kapacitetima u regiji, tehnološki napredak i kapacitete novih oružja, napete političke odnose među ključnim državama s nuklearnim naoružanjem te nesuglasice između pojedinih država s nuklearnim naoružanjem i država bez nuklearnog naoružanja o daljnjim koracima prema nuklearnom razoružanju. Mjerodavan prikaz nastojanja za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku u razdoblju od 1996. do 2015. na engleskom jeziku bio bi važan resurs i repozitorij za razmatranje širokog raspona pitanja u vezi s oružjem za masovno uništenje, među ostalim o područjima bez nuklearnog oružja, kao i pitanjima koja su specifična za Bliski istok;

                        —

                        oblikovatelji politika koji se bave pitanjima nadzora naoružanja, neširenja oružja i razoružanja. To uključuje osobe koje imaju i regionalnu i međunarodnu perspektivu i koje djeluju u više foruma, uključujući revizijsku konferenciju Ugovora o neširenju nuklearnog oružja koja će se održati 2020. Mnoge države, neovisno o svojim stajalištima o nuklearnom razoružanju, smatraju da je od ključne važnosti da se na tom sastanku postigne dogovor s obzirom na neuspjeh da se postigne suglasje u vezi sa završnim dokumentom konferencije o preispitivanju Ugovora o neširenju nuklearnog oružja održane 2015. i na različite pritiske u vezi s Ugovorom o neširenju nuklearnog oružja. Pitanje napretka prema uspostavi područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku smatra se kritičnom varijablom u pogledu izgleda za uspješan ishod revizijske konferencije;

                        —

                        znanstvenici i stručnjaci s Bliskog istoka koji nastoje pratiti i razumjeti brze promjene dinamike u regiji, državama regije i među tamošnjim stanovništvom, posljedice koje nestabilna savezništva i kapaciteti imaju za regionalnu sigurnost te izglede za sprječavanje i ublažavanje postojećih i budućih napetosti i sukoba.

                  2.   Vremenski raspored
            Očekuje se da će ovaj projekt započeti u drugoj polovici 2019. i trajati 36 mjeseci. Završetak je predviđen za proljeće 2022. te bi do tog trenutka trebale biti objavljene sve publikacije. Završni podrobnih prikaz i financijska izvješća u vezi s projektom trebali bi biti dovršeni do kraja 2022.
            3.   Aktivnosti, rezultati i metodologije
            Projekt je podijeljen na tri faze. Konkretni događaji i vremenski raspored prilagođavat će se prema potrebi i u skladu s ključnim promjenama. Projektna dokumentacija, zaključci i ideje dostavit će se Tajništvu UN-a i sudionicima kako bi se poduprle pripreme godišnjih konferencija u organizaciji glavnog tajnika UN-a. Riječ je o sljedeće tri faze:

                        I. faza:

                        Prva faza projekta bit će usmjerena na uspostavu projekta i mreža stručnjaka, informiranje i komunikaciju te utvrđivanje pitanja i tema koje treba istražiti. Ključne aktivnosti uključuju:

                                    —

                                    uspostavu prve regionalne mreže stručnjaka i institucija koji su relevantni za projekt;

                                    —

                                    početak uspostave kontakata i obavljanja razgovora s relevantnim pojedincima u okviru različitih inicijativa povezanih s područjem bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku;

                                    —

                                    pregled literature i prikupljanje relevantne dokumentacije povezane s područjem bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku koja potječe iz razdoblja koje započinje revizijskom konferencijom Ugovora o neširenju nuklearnog oružja održanom 1995. i traje do zaključenja konferencije o Ugovoru o neširenju nuklearnog oružja održane 2015. Također će se preispitati relevantni širi istraživački rad o politikama u vezi s drugim područjima bez nuklearnog oružja odnosno povezanim inicijativama, kao i o iskustvima u pogledu suradnje u području sigurnosti na Bliskom istoku.

                              Ključni rezultati uključuju:

                                    —

                                    prvi sastanak referentne skupine za projekt;

                                    —

                                    popratni događaj tijekom sastanka Prvog odbora Glavne skupštine u listopadu 2019., uz sudjelovanje relevantnih regionalnih stručnjaka i institucija, namijenjen opisu projekta, predstavljanju početnih tema i raspravi o ključnim prioritetnim područjima koja treba istražiti;

                                    —

                                    kronološki raspored ključnih događaja te pregled tema, pitanja i rasprava koji obuhvaća podrobnih prikaz rasprava posvećenih pitanju područja bez oružja za masovno uništenje u toj regiji. Radi lakšeg snalaženja taj pregled uključivat će pregled sadržaja i biti podijeljen na odjeljke u kojima će biti istaknuti najvažniji nalazi. Ti bi se materijali mogli dostaviti sudionicima i promatračima konferencije o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku koju bi glavni tajnik UN-a trebao sazvati u 2019.;

                                    —

                                    organizacija radionice u Valletti (Malta) u prosincu 2019. na kojoj će se okupiti od 15 do 20 članova regionalne mreže projekta i referentne skupine za projekt radi razmjene najnovijih informacija o UN-ovoj konferenciji, mogućim daljnjim koracima i eventualnim novim pitanjima koja bi se mogla obuhvatiti projektom i/ili revidirati slijedom rezultata konferencije.

                        II. faza:

                        Druga faza projekta bit će usmjerena na suradnju s relevantnim pojedincima, stručnjacima, istraživačima iz akademske zajednice i istraživačima politika te institutima u regiji u svrhu stjecanja saznanja i perspektiva o pitanjima i temama utvrđenima tijekom prve faze, kao i potvrđivanje podrobnog prikaza nastojanja poduzetih u razdoblju od 1995. do 2015. radi uspostave područja bez oružja za masovno uništenje. Ključne aktivnosti uključuju:

                                    —

                                    do 50 osobnih razgovara s pojedincima iz regije i izvan nje koji od 1995. sudjeluju u raspravama i/ili istraživanjima o području bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku (u okviru sastanaka u regiji, na marginama relevantnih međunarodnih sastanaka ili konferencija, putem Skypea i/ili telefonski);

                                    —

                                    do šest sastanaka relevantnih regionalnih stručnjaka u užem sastavu (do 25 sudionika) pod okriljem istraživačkih instituta s ciljem: (a) potvrđivanja i preciziranja nacrta podrobnog prikaza, uključujući ključne činjenice i datume; (b) prikupljanja stajališta o prioritetnim pitanjima, preprekama, izazovima i mogućnostima za napredak u vezi s uspostavom područja te (c) istraživanja mogućih načina za prevladavanje utvrđenih prepreka i izazova, čime bi se omogućio napredak prema uspostavi područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku te napredak u pogledu pitanja regionalne sigurnosti na Bliskom istoku. Sastanci bi se trebali održati u Egiptu (Kairo), Jordanu (Amman) i Iranu (Teheran), Libanonu (Bejrut) i Kuvajtu.

                              Ključni rezultati uključuju:

                                    —

                                    pripremu cjelovitog nacrta izvješća UNIDIR-a o inicijativi za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku;

                                    —

                                    pregled ključnih pitanja i prepreka, koji će izraditi UNIDIR, s idejama u vezi s postojećim i/ili budućim inicijativama i perspektivama o mogućim daljnjim koracima utvrđenima tijekom istraživanja i stručnih rasprava;

                                    —

                                    organizaciju drugog sastanka referentne skupine za projekt u svrhu ocjene napretka projekta i potvrđivanja pregleda ključnih pitanja koji će sastaviti UNIDIR;

                                    —

                                    organizaciju posebnog događaja na marginama revizijske konferencije Ugovora o neširenju o neširenju nuklearnog oružja koja će se održati 2020.;

                                    —

                                    organizaciju sastanka u sjedištu UN-a u 2020. u New Yorku kako bi se državama članicama UN-a i drugim relevantnim dionicima predstavile najnovije relevantne informacije i nalazi projekta;

                                    —

                                    organizaciju radionice u Aqabi (Jordan) u svrhu razmjene najnovijih informacija o napretku ostvarenom u okviru procesa konferencija Glavnog tajništva, kao i razmatranja prioritetnih područja kojima bi mogli biti posvećeni naknadni sastanci.

                        III. faza:

                        U završnoj fazi projekta dovršit će se podrobni prikaz koji će potom objaviti UNIDIR. U okviru projekta tijekom tog će se razdoblja, na temelju sveobuhvatnog pregleda stanja i analiza poduzetih tijekom druge faze, održati dvije zaključne radionice uz sudjelovanje više dionika u svrhu razmatranja sažetka opcija i preporuka u vezi s daljnjim koracima.
                        Ključne aktivnosti uključuju:

                                    —

                                    objavu preostalih informativnih dokumenata u kojima se navode mogućnosti i perspektive koje su utvrđene kao potencijalno obećavajuće za unaprijeđenu regionalnu suradnju u području sigurnosti, među ostalim putem područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, kao i relevantna razmatranja za oblikovatelje politika;

                                    —

                                    inauguracijske događaje (okrugli stolovi i rasprave) u Ženevi, Bruxellesu i Washingtonu namijenjene javnom predstavljanju podrobnog prikaza i nalaza UNIDIR-a;

                                    —

                                    dvije radionice na kojima će se u osobnom svojstvu okupiti stručnjaci i službenici. Radionice će se održati u kontekstu ishoda revizijske konferencije koja će se održati u 2020. i relevantnih rasprava u okviru konferencija UN-a o područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku. Moguće lokacije za njihovo održavanje: Kairo (Egipat) i Rim (Italija).

                              Ključni rezultati uključuju:

                                    —

                                    podrobni prikaz nastojanja za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku, koji će biti slobodno dostupan putem internetskih stranica UNIDIR-a, uz ključne kronologije, priloge i podatke;

                                    —

                                    najviše pet informativnih dokumenata o specifičnim aspektima, mogućnostima i perspektivama za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku;

                                    —

                                    dva sažetka radionica u kojima se iznose perspektive, stavovi i daljnji koraci prema uspostavi tog područja, koji se dostavljaju relevantnim službenicima, tijelima i multilateralnim procesima.

                  Tijekom ovog projekta upotrebljavat će se kombinacija metodologija, uključujući usporedni pregled i analizu literature, prikupljanje i analizu dokumenata iz slobodno dostupnih izvora te usmene razgovore. Ti razgovori vodit će se u skladu sa standardnim istraživačkim postupcima koji će uključivati pismeno dopuštenje sugovornika za snimanje razgovora, preispitivanje svih pisanih izvješća ili sažetaka sa sugovornikom radi provjere činjenične točnosti te zabranu distribuiranja zvučnih snimaka ili zapisa usmenih razgovora bez izričitog pristanka sugovornika, u skladu sa standardnim protokolom za razgovore. Prikazi, izvješća i podrobne informacije iz slobodno dostupnih izvora i usmene predaje bit će međusobno uspoređeni kako bi se utvrdila njihova činjenična točnost.
            Svi sastanci održani tijekom ovog projekta odvijat će se u skladu s pravilima instituta Chatham House.
            UNIDIR će sve materijale u okviru projekta, među ostalim materijale iz otvorenih izvora te usmene materijale, arhivirati u digitalnom obliku te održavati tijekom određenog razdoblja. Stilski vodiči UNIDIR-a i postupci za osiguravanje kvalitete primjenjivat će se na sve publikacije, uključujući stručne preglede nacrta rukopisa.
            4.   Sastav projektnog tima
            Na čelu je ovog projekta voditelj projekta s potrebnim poznavanjem regije i pitanja povezanih s oružjem za masovno uništenje te odgovarajućim iskustvom. Radi se o uglednoj osobi koja u regiji ima široku mrežu kontakata. Voditelj projekta podnosi izvješća direktoru UNIDIR-a, koordinira projektni tim i vodi pripremu podrobnog prikaza procesâ uspostave područja bez oružja za masovno uništenje od 1995. te usmjerava i vodi proces uključivanja stručnjaka i bivših službenika te prikupljanja stajališta o dosadašnjim nastojanjima i postojećim izgledima za uspostavu takvog područja.
            Projektni menadžer i istraživač, koji će biti zaposlen u punom radnom vremenu, zapošljava se kako bi vodio i poduzimao preglede relevantne literature, prikupljanje dokumentacije i postupke usmenih razgovora. Projektni menadžer i istraživač: (a) ima sveučilišnu diplomu iz relevantnog područja (Bliski istok, međunarodna sigurnost i/ili pitanja povezana s oružjem za masovno uništenje), izvrsno poznaje Bliski istok i odgovarajuće jezike te raspolaže solidnim popisom objavljenih radova; (b) ima dokazano iskustvo u provedbi visokokvalitetnih, nepristranih i odgovornih istraživanja, kao i izvrsne međuljudske vještine; te (c) ima vodeću ulogu u izradi sažetih izvješća o perspektivama u vezi s pitanjima koja se u tim izvješćima navode te daljnjim koracima.
            Viši znanstveni suradnik, koji će biti zaposlen u nepunom radnom vremenu (50 %), pruža smjernice voditelju projekta i projektnom menadžeru i istraživaču te im pomaže svojim znanjem i savjetima. Također daje doprinos prikupljanju informacija i izradi podrobnog prikaza. Viši znanstveni suradnik raspolaže opsežnim znanjem i iskustvom o Bliskom istoku i nastojanjima za uspostavu područja bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku.
            Referentna skupina od četiriju ili pet osoba uspostavit će se u okviru projekta kako bi pružala savjete i smjernice za projekt, revidirala nacrte publikacija, pomagala pri uspostavi kontakata s relevantnim stručnjacima i institutima te sudjelovala na sastancima i stručnim dijalozima u regiji. Te osobe bit će odabrane na temelju svoje stručnosti i poznavanja inicijativa povezanih s područjem bez oružja za masovno uništenje na Bliskom istoku te će u projektu sudjelovati u osobnom svojstvu. Za svoje sudjelovanje u aktivnostima povezanima s projektom isplaćivat će im se putni troškovi i dnevnice, kao i mali honorar.
            Budući da se projektom predviđaju česta putovanja i suradnja sa širokom i raznolikom mrežom stručnjaka, bit će zaposlen asistent projektnog tima kako bi pružao administrativnu i logističku potporu, među ostalim u vezi s putovanjima u regiju i unutar nje, organizacijom sastanaka te financijskim i administrativnim procesima u kontekstu programa UN-a za upravljanje resursima (program Umoja). Asistent projektnog tima trebao bi govoriti arapski jezik.
            U okviru projekta u nepunom radnom vremenu (50 %) bit će zaposlen pripravnik koji će pomagati pri prikupljanju i pregledu dokumentacije, provjeri činjenica, izradi tablica ili popisa s relevantnim podacima te arhiviranju.
            III.   Upravljanje projektom i nadzor nad projektom

            Projekt će se provoditi pod okriljem UNIDIR-a. UNIDIR je autonomna institucija u okviru Ujedinjenih naroda osnovana 1980. u svrhu provedbe neovisnih istraživanja o razoružanju i povezanim problemima, posebice o pitanjima međunarodne sigurnosti. Sjedište te institucije s globalnim ugledom nalazi se u Ženevi, a ona već dugi niz godina raspolaže stručnim znanjem o pitanjima povezanima s oružjem za masovno uništenje i, među ostalim, znatnom institucionalnom memorijom i arhivom o procesima razoružanja, uključujući Ugovor o neširenju nuklearnog oružja i područja bez nuklearnog oružja širom svijeta, te znatnim brojem objavljenih publikacija koje su sve javno i besplatno dostupne na internetu.
            Važna sastavnica funkcija UNIDIR-a jest organiziranje i olakšavanje neformalnog dijaloga među različitim stručnjacima o pitanjima razoružanja koja se kreću od pitanja povezanih s oružjem za masovno uništenje do novih oružanih tehnologija. Stoga UNIDIR raspolaže širokom mrežom koja mu služi kao oslonac te iskustvom u organizaciji sastanaka u Ženevi i drugdje kao i pripremi sažetih izvješća i provedbi popratnog djelovanja.
            UNIDIR-om upravlja Upravni odbor koji također djeluje kao savjetodavni odbor za pitanja razoružanja. Direktor UNIDIR-a odgovara Upravnom odboru. Upravni odbor okuplja raznoliku skupinu stručnjaka iz cijelog svijeta koji djeluju u osobnom svojstvu i sastaju se dvaput godišnje radi preispitivanja materijalnih i financijskih aktivnosti UNIDIR-a. Upravni odbor svake godine podnosi izvješće o svom radu glavnom tajniku UN-a. Direktor UNIDIR-a odgovoran je za organizaciju i usmjeravanje UNIDIR-a te za upravljanje njime, što uključuje sadržajne rezultate istraživanja i njegove financijske i administrativne procese.
            Iako se radi o autonomnoj organizaciji, UNIDIR slijedi financijska pravila i propise UN-a, a njegova financijska dokumentacija podliježe reviziji koju provodi Odbor revizora UN-a. Svim financijskim aspektima projekta upravlja se u okviru programa Umoja, a preispituju se jedanput u tri mjeseca. UNIDIR relevantne donatore izvješćuje o napretku pojedinačnih projekata i njihovu financiranju najmanje jednom godišnje, a najviše jedanput u tri mjeseca, ovisno o zahtjevima pojedinog donatora.


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/1001 od 14. lipnja 2019. o stavljanju izvan snage Odluke 2009/417/EZ o postojanju prekomjernog deficita u Španjolskoj

text:
                  20.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 163/59

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/1001
         od 14. lipnja 2019.
         o stavljanju izvan snage Odluke 2009/417/EZ o postojanju prekomjernog deficita u Španjolskoj
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 126. stavak 12.,
         uzimajući u obzir preporuku Europske Komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 27. travnja 2009. putem preporuke Komisije Odlukom 2009/417/EZ (1), u skladu s člankom 126. stavkom 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), odlučilo da u Španjolskoj postoji prekomjerni deficit. Vijeće je utvrdilo da deficit opće države za 2008. o kojem je izvješćeno u programu stabilnosti iz siječnja 2009. godine iznosi 3,4 % bruto domaćeg proizvoda (BDP), što je iznad referentne vrijednosti od 3 % BDP-a utvrđene UFEU-om. Planiralo se da će bruto dug opće države u 2008. iznositi 39,5 % BDP-a, znatno ispod referentne vrijednosti od 60 % BDP-a.

                     (2)

                     Vijeće je 27. travnja 2009., u skladu s člankom 126. stavkom 7. UFEU-a, i člankom 3. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (2) na temelju preporuke Komisije, uputilo preporuku Španjolskoj u cilju okončanja stanja prekomjernog deficita najkasnije do kraja 2012.

                     (3)

                     Vijeće je 2. prosinca 2009., 10. srpnja 2012. i 21. lipnja 2013. uputilo Španjolskoj tri nove preporuke na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a, u kojima je rok za smanjenje prekomjernog deficita produljen do 2013., 2014. odnosno 2016. U svim trima preporukama Vijeće je izrazilo mišljenje da je Španjolska poduzela učinkovito djelovanje, no da je došlo do neočekivanih nepovoljnih gospodarskih događaja sa znatnim nepovoljnim posljedicama za državne financije.

                     (4)

                     Vijeće je 12. srpnja 2016. u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-autvrdilo da Španjolska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 21. lipnja 2013. Vijeće je 8. kolovoza 2016. na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a donijelo Odluku (EU) 2017/984 (3) pozivajući Španjolsku da poduzme mjere za smanjenje deficita koje se smatraju potrebnima za ispravljanje stanja prekomjernog deficita, te odredivši godinu 2018. kao novi rok za smanjenje deficita. Vijeće je odredilo i da do 15. listopada 2016. treba provesti učinkovito djelovanje te Vijeću i Komisiji dostaviti izvješće o poduzetom djelovanju kao odgovor na poziv Vijeća.

                     (5)

                     Komisija je 16. studenoga 2016. zaključila da je Španjolska poduzela učinkovito djelovanje na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a, u skladu s Odlukom (EU) 2017/984.

                     (6)

                     U skladu s člankom 4. Protokola br. 12 o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u Komisija dostavlja podatke za provedbu postupka u slučaju prekomjernog deficita. U okviru primjene tog Protokola države članice moraju dvaput godišnje, odnosno do 1. travnja i do 1. listopada, dostaviti podatke o državnom deficitu i dugu te drugim povezanim varijablama u skladu s člankom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2009 (4).

                     (7)

                     Vijeće na temelju dostavljenih podataka donosi odluku o stavljanju izvan snage odluke o postojanju prekomjernog deficita. Nadalje, odluku o postojanju prekomjernog deficita trebalo bi staviti izvan snage samo ako prognoze Komisije pokažu da deficit neće premašiti referentnu vrijednost od 3 % BDP-a utvrđenu UFEU-om tijekom razdoblja obuhvaćenog prognozom.

                     (8)

                     Na temelju podataka koje je Komisija (Eurostat) dostavila u skladu s člankom 14. Uredbe (EZ) br. 479/2009, slijedom obavijesti Španjolske iz travnja 2019. te na temelju Programa stabilnosti za 2019. i Komisijine proljetne prognoze 2019., opravdano je donijeti sljedeće zaključke:

                                 —

                                 Nakon što je u 2017. dosegnuo 3,1 % BDP-a, deficit opće države u 2018. smanjio se na 2,5 % BDP-a. U usporedbi s predviđanjima iz nacrta proračunskog plana za 2019. dostavljenog u listopadu 2018., deficit je u 2018. bio 0,2 postotna boda niži zahvaljujući tome što je udio prihoda u BDP-u koji je bio veći za 0,3 postotna boda bio samo djelomično neutraliziran udjelom rashoda koji je bio veći za 0,1 postotni bod. Kad je riječ o prihodovnoj strani, prihodi od poreza na dobit i ostali prihodi bili su veći od predviđenog, dok su na rashodovnoj strani nešto veće bile plaće zaposlenika.

                                 —

                                 U Programu stabilnosti za razdoblje 2019.–2022., koji je španjolska vlada dostavila 30. travnja 2019., planira se da će se deficit opće države smanjiti na 2 % BDP-a u 2019. te na 1,1 % BDP-a u 2020. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se da će deficit iznositi 2,3 % BDP-a u 2019. i 2 % BDP-a u 2020., odnosno da će tijekom razdoblja obuhvaćenog prognozom i dalje biti manji od referentne vrijednosti od 3 % BDP-a utvrđene UFEU-om.

                                 —

                                 Strukturni saldo, to jest saldo opće države prilagođen gospodarskom ciklusu i bez jednokratnih i drugih privremenih mjera, bio je jednak u 2017. i 2018., na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. Akumulirano poboljšanje strukturnog salda od 2016. iznosi 0,4 % BDP-a.

                                 —

                                 Udio bruto državnog duga u BDP-u smanjio se na 97,1 % u 2018. s 98,1 % u 2017., više zbog realnog rasta i inflacije koji utječu na smanjenje duga nego zbog neutralizacije suprotnog učinka rashoda za kamate, dok je primarni saldo blizu nule. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se da će se udio duga smanjiti na 96,3 % u 2019. i na 95,7 % u 2020. uglavnom zbog visokog nominalnog rasta koji će neutralizirati učinak prilagodbe stanja i tokova i rashoda za kamate koji utječu na povećanje duga, dok se primarni saldo samo neznatno poboljšava.

                     (9)

                     U skladu s člankom 126. stavkom 12. UFEU-a Odluku Vijeća o postojanju prekomjernog deficita treba staviti izvan snage ako Vijeće smatra da je u dotičnoj državi članici prekomjerni deficit smanjen.

                     (10)

                     Vijeće smatra da je prekomjerni deficit u Španjolskoj smanjen i stoga bi Odluku 2009/417/EZ trebalo staviti izvan snage.

                     (11)

                     Na Španjolsku se od 2019., odnosno godine koja slijedi nakon smanjenja prekomjernog deficita, primjenjuje preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu te bi ona trebala primjerenom brzinom napredovati prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja, uključujući poštovanje referentnog mjerila za rashode, i ispuniti kriterij duga u skladu s člankom 2. stavkom 1.a Uredbe (EZ) br. 1467/97,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Iz sveobuhvatne procjene proizlazi da je stanje prekomjernog deficita u Španjolskoj ispravljeno.

            Članak 2.
            Odluka 2009/417/EZ stavlja se izvan snage.

            Članak 3.
            Ova je Odluka upućena Kraljevini Španjolskoj.

            Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Odluka Vijeća 2009/417/EZ od 27. travnja 2009. o postojanju prekomjernog deficita u Španjolskoj (SL L 135, 30.5.2009., str. 25.).

            (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

            (3)  Odluka Vijeća (EU) 2017/984 od 8. kolovoza 2016. o pozivanju Španjolske da poduzme mjere za smanjenje deficita koje se procjenjuje potrebnim za ispravljanje stanja prekomjernog deficita (SL L 148, 10.6.2017., str. 38).

            (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (SL L 145, 10.6.2009., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/1002 od 14. lipnja 2019. kojom se utvrđuje da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

text:
                  20.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 163/62

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/1002
         od 14. lipnja 2019.
         kojom se utvrđuje da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 10. stavak 2. četvrti podstavak,
         uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je u lipnju 2017. i u lipnju 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora utvrdilo da je u Rumunjskoj u 2016. odnosno 2017. postojalo značajno odstupanje od srednjoročnog proračunskog cilja Rumunjske ili kretanja prilagodbe prema ostvarenju tog cilja. S obzirom na ta utvrđena značajna odstupanja Vijeće izdalo preporuke od 16. lipnja 2017. (2) i 22. lipnja 2018. (3), preporučujući Rumunjskoj da poduzme mjere u pogledu politika koje su potrebne za odgovor na to značajno odstupanje.

                     (2)

                     Vijeće je 4. prosinca 2018. Odlukom (EU) 2018/2020. (4) zaključilo da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na njegovu Preporuku od 22. lipnja 2018. Stoga je Vijeće 4. prosinca 2018. Rumunjskoj uputilo revidiranu preporuku (5) da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne bude veća od 4,5 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % bruto domaćeg proizvoda (BDP). Osim toga, preporučilo je da Rumunjska sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita, i navelo da bi mjerama konsolidacije proračuna trebalo osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo 15. travnja 2019. kao rok u kojem Rumunjska treba podnijeti izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na preporuku od 4. prosinca 2018.

                     (3)

                     Komisija je 14. i 15. ožujka 2019. u Rumunjskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka –11. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97. Nakon što je rumunjskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je 5. lipnja 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi naknadno javno obznanjeni. Zaključak je izvješća Komisije da rumunjska tijela ne namjeravaju postupiti u skladu s Preporukom Vijeća od 4. prosinca 2018. Tijela su Komisiji potvrdila da vlada ne namjerava provesti preporučenu strukturnu prilagodbu. I dalje su usredotočeni na održavanje ukupnog deficita ispod praga iz Ugovora od 3 % BDP-a te tako nastoje izbjeći korektivni dio Pakta o stabilnosti i rastu. Proračun za 2019. predviđa ostvarenje ukupnog deficita od 2,8 % BDP-a iskazanog prema obračunskom načelu. Prema vladinim procjenama u vrijeme misije, taj ukupni deficit uključivao bi strukturnu prilagodbu od oko 0,1 % u odnosu na 2018., znatno manju nego u preporuci Vijeća.

                     (4)

                     Rumunjska su tijela 20. travnja 2018., nakon roka koji je utvrdilo Vijeće, dostavila izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. U izvješću su ponovili da su njihovi ciljevi za 2019. ukupni deficit od 2,8 % BDP-a i samo neznatno smanjenje strukturnog deficita. Fiskalni učinak tih mjera znatno je manji od zahtjeva navedenog u Preporuci od 4.prosinca 2018.

                     (5)

                     Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. rast neto primarnih državnih rashoda u 2019. trebao bi iznositi 11,6 %, što je znatno iznad referentnog mjerila za rashode od 4,5 %. Očekuje se da će se strukturni saldo u 2019. pogoršati za 0,7 % BDP-a i doseći deficit od 3,6 % BDP-a. To je u suprotnosti s preporučenim strukturnim poboljšanjem od 1 % BDP-a u odnosu na 2018. Stoga oba pokazatelja upućuju na odstupanje od preporučene prilagodbe. Referentno mjerilo za rashode upućuje na odstupanje od 2,1 % BDP-a. Strukturni saldo potvrđuje to tumačenje, upućujući na nešto manje odstupanje od 1,7 % BDP-a. Razina odstupanja na koju upućuje strukturni saldo manja je zbog neočekivanih prihoda i višeg deflatora BDP-a. Uzimajući u obzir te čimbenike, ukupna ocjena potvrđuje odstupanje od preporučene prilagodbe.

                     (6)

                     Predviđeno povećanje deficita u odnosu na 2018. uglavnom je, kao i prethodnih godina, potaknuto povećanim rashodima za plaće javnih službenika. Od Komisijine jesenske prognoze 2018., koja je bila temelj za Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018., rumunjska tijela propisala su nove poreze za sektor telekomunikacija, energetike i bankarstva. Međutim, odobrili su porezna smanjenja u sektoru građevinarstva i povećali neka socijalna davanja.

                     (7)

                     Navedeno upućuje na zaključak da Rumunjska nije u dovoljnoj mjeri odgovorila na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. Fiskalni napor znatno je manji od godišnje strukturne prilagodbe od 1 % BDP-a za 2019., što odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. koja nije veća od 4,5 %.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

            Članak 2.
            Ova je Odluka upućena Rumunjskoj.

            Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

            (2)  Preporuka Vijeća od 16. lipnja 2017. s ciljem ispravljanja uočenog znatnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju u Rumunjskoj (SL C 216, 6.7.2017., str. 1.).

            (3)  Preporuka Vijeća od 22. lipnja 2018. u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Rumunjskoj (SL C 223, 27.6.2018., str. 3.).

            (4)  Odluka Vijeća (EU) 2018/2020 od 4. prosinca 2018. kojom se utvrđuje da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 22. lipnja 2018. (SL L 323, 19.12.2018., str. 16.).

            (5)  Preporuka Vijeća od 4. prosinca 2018. u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Rumunjskoj (SL C 460, 21.12.2018., str. 1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2019/1003 od 14. lipnja 2019. kojom se utvrđuje da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

text:
                  20.6.2019

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 163/64

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2019/1003
         od 14. lipnja 2019.
         kojom se utvrđuje da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 10. stavak 2. četvrti podstavak,
         uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 22. lipnja 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora utvrdilo da je u Mađarskoj postojalo značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju u iznosu od – 1,5 % bruto domaćeg proizvoda (BDP). S obzirom na to utvrđeno značajno odstupanje, Vijeće je 22. lipnja 2018. izdalo preporuku (2), preporučujući Mađarskoj da poduzme potrebne mjere kojima će osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (3) u 2018. ne bude veća od 2,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % BDP-a.

                     (2)

                     Vijeće je 4. prosinca 2018. zaključilo da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na njegovu Preporuku od 22. lipnja 2018. Stoga je Vijeće 4. prosinca 2018. Mađarskoj uputilo revidiranu preporuku (4) da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne bude veća od 3,3 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % BDP-a. Osim toga, preporučilo je da Mađarska sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita, i navelo da bi mjerama konsolidacije proračuna trebalo osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo 15. travnja 2019. kao rok u kojem Mađarska mora podnijeti izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na navedenu Preporuku od 4. prosinca 2018..

                     (3)

                     Komisija je 20. ožujka 2019. u Mađarskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka – 11. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97. Nakon što je mađarskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je 5. lipnja 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi potom objavljeni. Zaključak je izvješća Komisije da mađarska tijela ne planiraju postupiti u skladu s Preporukom Vijeća od 4. prosinca 2018. Mađarska su tijela tijekom misije potvrdila da njihov proračunski cilj za 2019. ostaje ukupni deficit od 1,8 % BDP-a, kako je navedeno u proračunu za 2019. koji je donesen u srpnju 2018., unatoč povoljnijem makroekonomskom scenariju i fiskalnim rezultatima koji su u 2018. bili bolji od očekivanih.

                     (4)

                     Mađarska su tijela 15. travnja 2019. podnijela izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. U izvješću su ponovila da njihov cilj za 2019. ostaje ukupni deficit od 1,8 % BDP-a u 2019., smanjenje od 0,4 postotna boda BDP-a u odnosu na rezultate 2018. U izvješću se ne navodi plan za provedbu fiskalne prilagodbe koju je preporučilo Vijeće. Osim toga, znatan niz ekonomskih programa s fiskalnim učinkom koji su navedeni u izvješću uglavnom još nije kvantificiran, a izvješće ne uključuje nikakve proračunske projekcije za 2019. Stoga izvješće nije u skladu sa zahtjevom Vijeća o izvješćivanju. Poboljšanje temeljnog strukturnog deficita znatno je manje od onoga koje se zahtijeva u Preporuci od 4. prosinca 2018.

                     (5)

                     Na temelju Komisijine proljetnoj prognozi 2019. objavljenoj 7. svibnja 2019. predviđa se da će rast neto primarnih rashoda u 2019. iznositi 6,5 %, što je znatno iznad preporučene stope od 3,3 %. Očekuje se da će se strukturni saldo poboljšati za 0,4 % BDP-a u odnosu na 2018., što je manje od preporučene prilagodbe od 1,0 % BDP-a. Stoga oba pokazatelja upućuju na odstupanje od preporučene prilagodbe. Referentno mjerilo za rashode ukazuje na odstupanje od 1,2 % BDP-a. Iznos odstupanja na koje ukazuje strukturni saldo nešto je manji i iznosi 0,6 % BDP-a. Na strukturni saldo negativno utječe određeni manjak prihoda. Na tumačenje referentnog mjerila za rashode vrlo negativno utječe srednjoročni rast potencijalnog BDP-a upotrijebljen pri njegovu izračunu, a koji uključuje vrlo nizak rast potencijalnog BDP-a u razdoblju nakon krize. Osim toga, čini se da deflator BDP-a na kojem se temelji referentno mjerilo za rashode ne odražava ispravno povećane troškovne pritiske koji utječu na državne rashode. Nakon prilagodbe tih čimbenika, čini se da referentno mjerilo za rashode primjereno odražava fiskalni napor, no i dalje upućuje na odstupanje od preporučene prilagodbe.

                     (6)

                     Nakon Komisijine jesenske prognoze 2018. koja je bila temelj za Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018., mađarska tijela najavila su nove ekspanzivne mjere na rashodovnoj strani. Osim toga, nakon neočekivano brzog rasta plaća u javnom sektoru u 2018., od jeseni 2018. najavljena su nova povećanja plaća u nekim kategorijama. Naposljetku, veće pričuve u proračunu, uparene s izričitom namjerom Vlade da ih iskoristi do kraja godine, pridonijele su projekcijama rashoda za 2019. Zbog toga se očekuje da će odstupanje od referentnog mjerila za rashode biti znatno veće od odstupanja zabilježenog u ocjeni iz jeseni 2018.

                     (7)

                     To upućuje na zaključak da Mađarska nije u dovoljnoj mjeri odgovorila na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. Fiskalnim naporom nije se uspjelo osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne premaši 3,3 %, što bi odgovaralo godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % BDP-a,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

            Članak 1.
            Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

            Članak 2.
            Ova je Odluka upućena Mađarskoj.

            Sastavljeno u Luxembourgu 14. lipnja 2019.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

            (2)  Preporuka Vijeća od 22. lipnja 2018. u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Mađarskoj (SL C 223, 27.6.2018., str. 1.).

            (3)  Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

            (4)  Preporuka Vijeća od 4. prosinca 2018. s ciljem ispravljanja uočenog znatnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju u Mađarskoj (SL C 460, 21.12.2018., str.4.).