title: Odluka Komisije оd 13. siječnja 2017. o imenovanju određenih članova Znanstvenog vijeća Europskog istraživačkog vijeća

text:
               14.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 13/2

         ODLUKA KOMISIJE
   оd 13. siječnja 2017.
   o imenovanju određenih članova Znanstvenog vijeća Europskog istraživačkog vijeća
   (2017/C 13/02)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2013/743/EU od 3. prosinca 2013. o osnivanju Posebnog programa za provedbu Okvirnog programa za istraživanje i inovacije Obzor 2020. (2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage odluka 2006/971/EZ, 2006/972/EZ, 2006/973/EZ, 2006/974/EZ i 2006/975/EZ (1), a posebno njezin članak 7. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom C(2013) 8915 (2) (kako je naknadno izmijenjena Odlukom C(2015) 58 (3)) Komisija je osnovala Europsko istraživačko vijeće (ERC) na razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. kao sredstvo za provedbu mjera u okviru dijela I. – „Izvrsna znanost” koje su povezane s posebnim ciljem za „Europsko istraživačko vijeće (ERC)” iz članka 3. stavka 1. točke (a) Odluke 2013/743/EU.

               (2)

               ERC se sastoji od neovisnog Znanstvenog vijeća predviđenog člankom 7. Odluke 2013/743/EU i posebne provedbene strukture predviđene člankom 8. te Odluke.

               (3)

               U skladu s člankom 2. stavkom 1. Odluke C(2013) 8915 Znanstveno vijeće sastoji se od predsjednika ERC-a i 21 člana.

               (4)

               U skladu s člankom 7. stavkom 1. trećim podstavkom Odluke 2013/743/EU, članovi Znanstvenog vijeća imenuju se na razdoblje od najviše četiri godine, uz mogućnost ponovnog imenovanja još jednom. Trebalo bi ih imenovati tako da se osigura kontinuitet rada Znanstvenog vijeća.

               (5)

               Drugi mandat jednog od članova Znanstvenog vijeća završit će.

               (6)

               Prvi mandat sedmorice članova Znanstvenog vijeća završit će, a tri neće biti produljena.

               (7)

               U skladu s člankom 7. stavkom 1. drugim podstavkom Odluke 2013/743/EU, članove Znanstvenog vijeća imenuje Komisija u skladu s neovisnim i transparentnim postupkom imenovanja dogovorenim sa Znanstvenim vijećem, a koji uključuje savjetovanje sa znanstvenom zajednicom i izvještavanje Europskom parlamentu i Vijeću. U tu je svrhu osnovan stalni Identifikacijski odbor za odabir članova Znanstvenog vijeća Europskog istraživačkog vijeća. Odbor je Komisiji iznio preporuke za imenovanje četiriju novih članova Znanstvenog vijeća i za produljenje prvih mandata četiriju članova Znanstvenog vijeća, koje su prihvaćene,

         ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   Profesorica Paola BOVOLENTA imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na prvi mandat, koji završava 31. prosinca 2020.
   Profesorica Eveline CRONE imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na prvi mandat, koji počinje 1. travnja 2017., a završava 31. prosinca 2020.
   Profesor Andrzej JAJSZCZYK imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na prvi mandat, koji završava 31. prosinca 2020.
   Profesor Giulio SUPERTI-FURGA imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na prvi mandat, koji završava 31. prosinca 2020.
   Profesor Klaus BOCK imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na drugi mandat, koji završava 31. prosinca 2018.
   Profesorica Athene DONALD imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na drugi mandat, koji završava 31. prosinca 2018.
   Profesorica Eva KONDOROSI imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na drugi mandat, koji završava 31. prosinca 2018.
   Profesorica Reinhilde VEUGELERS imenuje se članom Znanstvenog vijeća ERC-a na drugi mandat, koji završava 31. prosinca 2018.
   Članak 2.
   Članovi Znanstvenog vijeća ERC-a navedeni su u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2017.

      Sastavljeno u Bruxellesu 13. siječnja 2017.

            Za Komisiju

         Carlos MOEDAS

            Član Komisije

      (1)  SL L 347, 20.12.2013., str. 965.

      (2)  Odluka Komisije C(2013) 8915 od 12. prosinca 2013. o osnivanju Europskog istraživačkog vijeća (SL C 373, 20.12.2013., str. 23.).

      (3)  Odluka Komisije C(2015) 58 od 17. veljače 2015. o izmjeni Odluke C(2013) 8915 o osnivanju Europskog istraživačkog vijeća (SL C 58, 18.2.2015., str. 3.).

      PRILOG
      Članovi Znanstvenog vijeća ERC-a

                  Ime i prezime te ustanova

                  Kraj mandata

                  Klaus BOCK, Danska nacionalna zaklada za istraživanja

                  31. prosinca 2018.

                  Paola BOVOLENTA, Neovisno sveučilište u Madridu

                  31. prosinca 2020.

                  Margaret BUCKINGHAM, Institut Pasteur, Pariz

                  30. lipnja 2019.

                  Christopher CLARK, Sveučilište u Cambridgeu

                  31. prosinca 2019.

                  Eveline CRONE, Sveučilište u Leidenu

                  31. prosinca 2020.

                  Athene DONALD, Sveučilište u Cambridgeu

                  31. prosinca 2018.

                  Andrzej JAJSZCZYK, Sveučilište AGH za znanost i tehnologiju, Krakov

                  31. prosinca 2020.

                  Tomas JUNGWIRTH, Češka akademija znanosti

                  31. prosinca 2018.

                  Eva KONDOROSI, Mađarska akademija znanosti

                  31. prosinca 2018.

                  Michael KRAMER, Institut za radioastronomiju Max Planck, Bonn

                  30. lipnja 2019.

                  Kurt MEHLHORN, Institut za informatiku Max Planck, Saarbrücken

                  30. lipnja 2020.

                  Barbara ROMANOWICZ, Seizmološki laboratorij Berkeley

                  31. prosinca 2019.

                  Nils Christian STENSETH, Sveučilište u Oslu

                  31. prosinca 2017.

                  Martin STOKHOF, Sveučilište u Amsterdamu

                  31. prosinca 2017.

                  Giulio SUPERTI-FURGA, Istraživački centar za molekularnu medicinu Austrijske akademije znanosti

                  31. prosinca 2020.

                  Nektarios TAVERNARAKIS, Institut za molekularnu biologiju i biotehnologiju, Zaklada za istraživanje i tehnologiju – Hellas

                  30. lipnja 2020.

                  Janet THORNTON, Europski institut za bioinformatiku (EMBL-EBI) u okviru Europskog laboratorija za molekularnu biologiju

                  31. prosinca 2018.

                  Isabelle VERNOS, Katalonski institut za istraživanja i napredne studije, Barcelona

                  30. lipnja 2019.

                  Reinhilde VEUGELERS, Katoličko sveučilište u Leuvenu

                  31. prosinca 2018.

                  Michel WIEVIORKA, Centar za sociološku analizu i intervenciju, Pariz

                  31. prosinca 2017.

                  Fabio ZWIRNER, Sveučilište u Padovi

                  31. prosinca 2018.


title: Odluka (EU) 2017/102 Europske središnje banke od 11. siječnja 2017. o izmjeni Odluke (EU) 2015/5 o provedbi programa kupnje vrijednosnih papira osiguranih imovinom (ESB/2017/3)

text:
               20.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 16/55

         ODLUKA (EU) 2017/102 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
   od 11. siječnja 2017.
   o izmjeni Odluke (EU) 2015/5 o provedbi programa kupnje vrijednosnih papira osiguranih imovinom (ESB/2017/3)
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno prvu alineju njegova članka 127. stavka 2.,
   uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 12. stavak 1. drugi podstavak zajedno s člankom 3. stavkom 1. prvom alinejom te člankom 18. stavkom 1.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom (EU) 2015/5 Europske središnje banke (ESB/2014/45) (1) uspostavljen je program kupnje vrijednosnih papira osiguranih imovinom (ABSPP). Pored trećeg programa kupnje pokrivenih obveznica, programa kupnje vrijednosnih papira javnog sektora na sekundarnim tržištima i programa kupnje vrijednosnih papira korporativnog sektora, ABSPP je dio proširenog programa kupnje vrijednosnih papira (APP). Cilj APP-a jest unaprijediti prijenos monetarne politike, olakšati odobravanje kredita gospodarstvu europodručja, olakšati uvjete kreditiranja kućanstava i pravnih osoba i doprinijeti vraćanju stopa inflacije na razine koje su ispod, ali blizu 2 % u srednjoročnom razdoblju, u skladu s očuvanjem stabilnosti cijena kao primarnim ciljem Europske središnje banke (ESB).

               (2)

               Kupnja vrijednosnih papira prema APP-u razmjerna je mjera za smanjenje rizika na izglede kretanja cijena jer će dalje olakšati monetarne i financijske uvjete, uključujući one koji su važni za uvjete kreditiranja nefinancijskih društava i kućanstava iz europodručja, na taj način podupirući ukupnu potrošnju i investicijsku potrošnju u europodručju te konačno doprinoseći povratku stope inflacije na razine ispod, ali blizu 2 % u srednjoročnom razdoblju. APP je u potpunosti usklađen s obvezama središnjih banaka Eurosustava iz Ugovora, uključujući zabranu monetarnog financiranja, i ne narušava funkcioniranje Eurosustava u skladu s načelom otvorenog tržišnog gospodarstva sa slobodnim tržišnim natjecanjem.

               (3)

               Upravno vijeće je 8. prosinca 2016. odlučilo, u skladu sa svojim mandatom za osiguravanje stabilnosti cijena, da je potrebno prilagoditi određene parametre APP-a radi postizanja ciljeva APP-a. Prilagodbe su u skladu s mandatom Upravnog vijeća u području monetarne politike, u cijelosti ispunjavaju obveze središnjih banaka Eurosustava prema Ugovorima i na pravi način odražavaju razmatranja o upravljanju rizicima.

               (4)

               Konkretnije, planirano razdoblje kupnji prema APP-u potrebno je proširiti do kraja prosinca 2017. ili, ako je potrebno, i nakon toga, a u svakom slučaju dok Upravno vijeće primijeti stalnu prilagodbu inflacije koja je u skladu s njegovim ciljem postizanja stope inflacije ispod, ali blizu 2 % u srednjoročnom razdoblju.

               (5)

               Likvidnost puštena na tržište putem ukupnih mjesečnih kupnji na temelju APP-a trebala bi i dalje biti u iznosu od 80 milijardi EUR do kraja ožujka 2017. Od travnja 2017. ukupne mjesečne kupnje na temelju APP-a trebale bi se nastaviti u iznosu od 60 milijardi EUR do kraja prosinca 2017. ili, ako je potrebno, i nakon toga, a u svakom slučaju dok Upravno vijeće primijeti stalnu prilagodbu inflacije koja je u skladu s njegovom ciljanom inflacijom. Ako u međuvremenu izgledi postanu manje povoljni, ili ako financijski uvjeti postanu neusklađeni s daljnjim napretkom prema stalnoj prilagodbi inflacije, Upravno vijeće namjerava povećati program u smislu opsega i/ili trajanja.

               (6)

               Radi osiguravanja kontinuirane nesmetane provedbe kupnji prema APP-u tijekom planiranog razdoblja, kupnje vrijednosnih papira prema APP-u s prinosom do dospijeća ispod kamatne stope na depozite ESB-a potrebno je dopustiti u mjeri u kojoj je to potrebno.

               (7)

               Odluku (EU) 2015/5 (ESB/2014/45) potrebno je stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Izmjena
   U članku 2. Odluke (EU) 2015/5 (ESB/2014/45) dodaje se sljedeća točka 10.:

                  „10.

                  Kupnje nominalnih vrijednosnih papira osiguranih imovinom uz negativni prinos do dospijeća (ili najniži prinos (engl. yield to worst)) jednake pasivnoj kamatnoj stopi ili iznad pasivne kamatne stope, dozvoljene su. Kupnje nominalnih vrijednosnih papira osiguranih imovinom uz negativni prinos do dospijeća (ili najniži prinos (engl. yield to worst)) ispod pasivne kamatne stope dozvoljene su u mjeri u kojoj je to potrebno.”.

   Članak 2.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu 13. siječnja 2017.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 11. siječnja 2017.

            Upravno vijeće ESB-a

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  Odluka (EU) 2015/5 Europske središnje banke od 19. studenoga 2014. o provedbi programa kupnje vrijednosnih papira osiguranih imovinom (ESB/2014/45) (SL L 1, 6.1.2015., str. 4.).


title: 2011/256/EU: Odluka Vijeća od 11. travnja 2011. o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Republike Argentine na temelju članka XXIV:6 i članka XXVIII Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) 1994. o izmjeni koncesija u obvezujućim rasporedima Republike Bugarske i Rumunjske prilikom njihova pristupanja Europskoj uniji

text:
               11/Sv. 119

               HR

               Službeni list Europske unije

               220

         32011D0256

               L 110/13

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 11. travnja 2011.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Republike Argentine na temelju članka XXIV:6 i članka XXVIII Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) 1994. o izmjeni koncesija u obvezujućim rasporedima Republike Bugarske i Rumunjske prilikom njihova pristupanja Europskoj uniji
   (2011/256/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno prvi podstavak njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 29. siječnja 2007. ovlastilo Komisiju da započne pregovore s određenim drugim članicama Svjetske trgovinske organizacije, u skladu s člankom XXIV:6 Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) 1994., prilikom pristupanja Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji.

               (2)

               Pregovore je vodila Komisija u okviru pregovaračkih smjernica koje je donijelo Vijeće.

               (3)

               Navedeni pregovori su zaključeni, a Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Republike Argentine na temelju članka XXIV:6 i članka XXVIII Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) 1994. o izmjeni koncesija u obvezujućim rasporedima Republike Bugarske i Rumunjske prilikom njihova pristupanja Europskoj uniji (Sporazum) parafiran je 22. rujna 2010.

               (4)

               Sporazum bi trebalo potpisati,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potpisivanje Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Republike Argentine na temelju članka XXIV:6 i članka XXVIII Općeg sporazuma o carinama i trgovini (GATT) 1994. o izmjeni koncesija u obvezujućim rasporedima Republike Bugarske i Rumunjske prilikom njihova pristupanja Europskoj uniji (Sporazum) odobrava se u ime Europske unije, podložno sklapanju Sporazuma (1).
   Članak 2.
   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu(-e) ovlaštenu(-e) za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 11. travnja 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         PINTÉR S.

      (1)  Tekst Sporazuma bit će objavljen zajedno s odlukom o njegovom sklapanju.


title: Provedbena odluka Komisije (EU) 2017/122 оd 23. siječnja 2017. o primjenjivosti članka 34. Direktive 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća na ugovore dodijeljene za aktivnosti povezane s proizvodnjom treseta u Finskoj (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 237) (Tekst značajan za EGP. )

text:
               25.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 19/33

         PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE (EU) 2017/122
   оd 23. siječnja 2017.
   o primjenjivosti članka 34. Direktive 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća na ugovore dodijeljene za aktivnosti povezane s proizvodnjom treseta u Finskoj

         (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 237)

   (Vjerodostojni su samo tekstovi na finskom i švedskom jeziku)
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Direktivu 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga (1), a posebno njezin članak 30. stavak 5.,
   uzimajući u obzir Direktivu 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ (2), a posebno njezin članak 35. stavak 3.,
   uzimajući u obzir zahtjev koji je podnijelo poduzeće Vapo Oy,
   nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za ugovore o javnoj nabavi,
   budući da:
   1.   ČINJENICE

   1.1.   Zahtjev

               (1)

               Komisija je 2. veljače 2016. od poduzeća Vapo Oy (dalje u tekstu „Vapo” ili „podnositelj zahtjeva”) zaprimila zahtjev na temelju članka 30. Direktive 2004/17/EZ (dalje u tekstu „zahtjev”).

               (2)

               Vapo je javno poduzeće u kojem finska država posjeduje 50,1 % dionica, a 49,9 % posjeduje Suomen Energiavarat Oy, poduzeće u vlasništvu lokalnih energetskih poduzeća i zadruga za električnu energiju.

               (3)

               Zahtjev se odnosi na aktivnosti povezane s proizvodnjom treseta u Finskoj.

               (4)

               Uz zahtjev je priložena izjava finskog Tijela za tržišno natjecanje i potrošače (dalje u tekstu „TNP”) od 2. studenoga 2015. Stajalište je Komisije da se taj dokument ne može smatrati obrazloženim i opravdanim u smislu članka 35. stavka 2. Direktive 2014/25/EU jer je riječ o običnoj izjavi o ispunjavanju navedenih uvjeta bez navođenja argumenata u prilog tome (3).

               (5)

               Komisija je zatražila dodatne informacije u porukama e-pošte od 10. ožujka 2016., 2. lipnja 2016., 6. srpnja 2016., 8. srpnja 2016. i 23. rujna 2016. Podnositelj zahtjeva odgovorio je na zahtjev za dodatne informacije porukama e-pošte od 6. travnja 2016., 16. lipnja 2016., 26. kolovoza 2016. i 30. rujna 2016.

               (6)

               Komisija je 7. lipnja 2016. od finskih tijela zatražila dodatne informacije. Finska tijela dostavila su odgovore e-poštom 26. rujna 2016. Zaključci sadržani u odgovoru temelje se na istraživanju koje je finski TNP proveo na 24 kupca poduzeća Vapo i 8 konkurenata tog poduzeća, kao i na informacijama primljenima od udruženja proizvođača treseta. Ispitanicima su upućena pitanja o njihovoj uporabi goriva, mogućnostima zamjene goriva, učincima eventualnih promjena cijena goriva, gospodarski održivim udaljenostima transporta, cijenama goriva, preprekama za ulazak na tržište, postupcima nabave za tresetišta i razvoju tržišta treseta i drva za gorivo u sljedećih nekoliko godina.

         1.2.   Proizvodnja treseta u Finskoj

               (7)

               Treset je materijal s visokim udjelom organske tvari koji se nalazi u vlažnim regijama i sastoji se od djelomično istrunule biljne mase; reže se i suši te koristi kao gorivo. U Finskoj se treset uglavnom upotrebljava za proizvodnju električne energije i centralizirano grijanje. U 2014. treset je obuhvaćao 4 % ukupnog goriva za proizvodnju energije u Finskoj (4).

               (8)

               Finska ima ukupnu površinu tresetišta od 9 milijuna hektara, od kojih je 1,2 milijuna pogodno za proizvodnju treseta (5). No zapravo se iskorištava manje od 10 % površina pogodnih za proizvodnju treseta (6). Lokacija aktivne proizvodnje utvrđuje se na temelju konkurentnosti, zbog relativno kratke gospodarski održive udaljenosti za transport treseta koja iznosi samo 150 km (7).

               (9)

               Finska ima otprilike 23 milijuna hektara šuma i važan je dobavljač šumarskih proizvoda na svjetskim tržištima (8).

               (10)

               Treset i drvo upotrebljavaju se kao gorivo u otprilike 400 elektrana i toplana diljem Finske.

               (11)

               Vapo je jedini proizvođač koji posluje na čitavom državnom području. U Finskoj posluje niz regionalnih proizvođača, otprilike 300 lokalnih proizvođača, a neke od većih elektrana imaju vlastita područja za proizvodnju treseta.

               (12)

               Drvo za gorivo proizvodi pet nacionalnih proizvođača, 79 udruženja za šumarstvo i stotine lokalnih proizvođača (9).

         2.   PRAVNI OKVIR

               (13)

               Direktiva 2014/25/EU primjenjuje se na dodjelu ugovora za iskorištavanje određenog zemljopisnog područja za potrebe vađenja ugljena ili drugih krutih goriva, osim ako je ta djelatnost izuzeta u skladu s člankom 34. te Direktive.

               (14)

               Na temelju članka 34. Direktive 2014/25/EU ugovori kojima se namjerava omogućiti obavljanje djelatnosti na koje se primjenjuje ta Direktiva nisu predmet te Direktive ako je u državi članici u kojoj se ta djelatnost obavlja ona izravno izložena natjecanju na tržištima kojima pristup nije ograničen.

               (15)

               Izravno izlaganje tržišnom natjecanju ocjenjuje se na temelju objektivnih kriterija, uzimajući u obzir posebne značajke predmetnog sektora. Smatra se da pristup tržištu nije ograničen ako je država članica provela i primijenila odredbe mjerodavnog zakonodavstva Unije kojim se otvara određeni sektor ili njegov dio. To je zakonodavstvo navedeno u Prilogu III. Direktivi 2014/25/EU. Međutim, u tom Prilogu nije navedeno mjerodavno zakonodavstvo kojim se liberalizira sektor vađenja ugljena ili drugih krutih goriva. Slijedom toga, slobodan pristup tržištu ne može se pretpostaviti, već ga je potrebno dokazati de facto i de jure.

               (16)

               Ovom Odlukom ne dovodi se u pitanje primjena pravila o tržišnom natjecanju i ostalim područjima prava Unije. Konkretno, kriteriji i metodologija upotrijebljeni za ocjenu izravne izloženosti tržišnom natjecanju na temelju članka 34. Direktive 2014/25/EU nisu nužno istovjetni onima upotrijebljenima za ocjenjivanje na temelju članka 101. ili 102. Ugovora ili Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 (10). To je stajalište potvrdio i Sud u nedavnoj presudi (11).

         3.   OCJENA

   3.1.   Slobodan pristup tržištu

               (17)

               Budući da se slobodan pristup tržištu ne može pretpostaviti, potrebno ga je dokazati de facto i de jure.

               (18)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi da ne postoje zakonska ograničenja u pogledu pristupa tržištu treseta. Za proizvodnju treseta potrebna je okolišna dozvola, ali se to ne može smatrati ograničenjem pristupa tržištu. Osim toga, ne postoje posebna ili isključiva prava povezana s proizvodnjom treseta.

               (19)

               Pri razmatranju pravnih odredaba primjenjivih na izdavanje dozvola za proizvodnju treseta u Finskoj utvrđeno je da se takve dozvole trenutačno odobravaju na temelju nediskriminirajućeg pristupa. Prije početka proizvodnje treseta potrebna je okolišna dozvola. Iako postupak pribavljanja te dozvole može trajati vrlo dugo (od jedne do četiri godine), postupak i kriteriji za odobravanje dozvole jednaki su za sve tržišne subjekte i stoga se to ne može smatrati ograničenjem pristupa tržištu u smislu javne nabave. Za svrhe ove Odluke mogućnost pribavljanja dozvole za proizvodnju treseta može se smatrati de jure slobodnom.

               (20)

               Znatan dio tresetišta pogodnog za proizvodnju treseta još nije iskorišten (12). Podnositelj zahtjeva također tvrdi da se broj proizvođača treseta povećao posljednjih godina (13), što ide u prilog tvrdnji da je pristup tržištu de facto slobodan.

               (21)

               Slobodan pristup za tu djelatnost potvrdila su finska tijela (14).

               (22)

               Imajući u vidu prethodno navedeno, za potrebe evaluacije uvjeta utvrđenih u članku 34. Direktive 2014/25/EU i ne dovodeći u pitanje pravo u području tržišnog natjecanja ili primjenu prava EU-a u bilo kojem drugom području, pristup tržištu za iskorištavanje zemljopisnog područja za potrebe proizvodnje treseta može se smatrati slobodnim de facto i de jure.

         3.2.   Izravno izlaganje tržišnom natjecanju

               (23)

               Izravno izlaganje tržišnom natjecanju trebalo bi procijeniti na temelju više pokazatelja, od kojih nijedan nije odlučujući sam po sebi. Kad je riječ o tržištima na koja se odnosi ova Odluka, jedan od kriterija koje bi trebalo uzeti u obzir tržišni je udio glavnih sudionika na predmetnom tržištu. S obzirom na karakteristike predmetnih tržišta u obzir se mogu uzeti i dodatni kriteriji.

               (24)

               Osim toga, kao što je prethodno prikazano, takvom se definicijom ni na koji način ne dovodi u pitanje primjena članka 101. i/ili članka 102. Ugovora ni pravila o kontroli koncentracija na temelju Uredbe (EZ) br. 139/2004, kao ni svih primjenjivih uredbi te obavijesti i smjernica Komisije u pogledu provedbe pravila Unije o tržišnom natjecanju, uključujući relevantne odredbe o tržišnoj definiciji i izračunu tržišnih udjela.

               (25)

               Cilj je ove Odluke utvrditi jesu li usluge na koje se odnosi zahtjev izložene razini tržišnog natjecanja za potrebe javne nabave (na tržištima kojima pristup nije ograničen u smislu članka 34. Direktive 2014/25/EU) čime će se osigurati da se, i u nedostatku discipline koja proizlazi iz detaljnih pravila o nabavi utvrđenih u Direktivi 2014/25/EU, javna nabava za obavljanje predmetnih djelatnosti provoditi na transparentan i nediskriminirajući način na temelju kriterija kojima se kupcima omogućava utvrđivanje rješenja koje je sveukupno ekonomski najpovoljnije.

               (26)

               Vapo je jedini ugovorni subjekt koji djeluje na tržištu treseta u Finskoj i stoga je jedini subjekt koji podliježe pravilima Unije o javnoj nabavi. U tom je kontekstu važno imati u vidu da poduzeća koja ne podliježu postupcima javne nabave u poslovanju na tim tržištima mogu vršiti konkurentski pritisak na podnositelja zahtjeva.

         3.2.1.   Relevantno tržište proizvoda

               (27)

               Zahtjevom je obuhvaćena proizvodnja i veleprodaja treseta. Proizvođači vade i obrađuju treset te ga izravno prodaju različitim postrojenjima bez posrednika. Pri razmatranju tržišnog natjecanja u proizvodnji treseta nužno je uzeti u obzir povezanost proizvodnje i distribucije prve prodaje/veleprodaje izvađenog treseta. Ne dovodeći u pitanje primjenu drugih zakona EU-a, za potrebe ove Odluke proizvodnja i veleprodaja treseta razmatrat će se zajedno na istom tržištu proizvoda.

               (28)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi da treset pripada istom relevantnom tržištu barem kao i drvo za gorivo (to jest iverje i šumarski nusproizvodi). Vapo posluje na tržištu treseta i na tržištu drva, ali uglavnom prodaje treset.

               (29)

               U dosadašnjoj praksi (15) finskog TNP-a treset i drvo smatraju se dijelom zasebnih tržišta proizvoda, ali je definicija ostala otvorena. Različito tržišno definiranje treseta i drva temelji se na sljedećim tvrdnjama: visokim troškovima ulaganja za zamjenu/promjenu tehnologije, različitoj tehničkoj kvaliteti treseta i drva, povremenoj nedostatnosti opskrbe drvom, nepostojanju posebne tržišne cijene drva za gorivo i dugoročnih sporazuma. Komisija je ocijenila trenutačnu situaciju na tržištu evaluacijom potkrijepljenosti prethodno navedenih tvrdnji.

      Tehnološke promjene

               (30)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi da se najveće promjene u usporedbi sa situacijom u vrijeme donošenja prethodnih odluka finskog TNP-a odnose na promjene tehnologije sagorijevanja u postrojenjima, koje su rezultirale povećanom potrošnjom drva za gorivo i smanjenjem potrošnje treseta. Podnositelj zahtjeva posebno ističe činjenicu da je trenutačno moguće sagorijevanje treseta i drva u gotovo svim toplanama u Finskoj. To je dovelo do povećanja potrošnje drva za gorivo u zadnjih 15 godina (16).

               (31)

               Finski TNP potvrdio je da zadnjih nekoliko godina potražnja za drvom uzrokuje rastući konkurentski pritisak na potražnju treseta (17). Finski TNP zabilježio je da su proizvođači energije ulagali u postrojenja za mješovita goriva u kojima je moguće iskorištavati treset, drvo pa čak i ugljen, što im omogućuje prilagodljivost u odnosu na tržišne uvjete te na politike zaštite okoliša i porezne politike.

               (32)

               Svih 20 najvećih potrošača treseta (18) u Finskoj trenutačno upotrebljavaju treset za gorivo zajedno s drvom, ali i ugljenom (u postrojenjima uz obalu) (19).

               (33)

               Od otprilike 400 elektrana i toplana koje upotrebljavaju treset i drvo, samo manje od 20 malih toplana upotrebljava isključivo treset (20). No potrošnja u tim postrojenjima je neznatna (21).

      Tehničke kvalitete treseta i drva

               (34)

               Kad je riječ o tehničkim razlikama, Komisija ističe da se trenutačno s pomoću dodavanja kemikalija drvu može postići tehnički učinkovito sagorijevanje.

               (35)

               Potrebno je napomenuti da se upotrebom isključivo drva pospješuje korozija kotla i da se radi sprječavanja korozije u postupku izgaranja obično dodaje minimalna količina treseta (koji prirodno sadrži sumpor), ugljena ili kemikalija poput sumpora ili vapna. Optimalni postotak treseta za gorivo znatno odstupa ovisno o tehnologiji postrojenja i planiranim emisijama te se kreće u rasponu od 0 do 60 % (22).

               (36)

               Komisija je podnositelju zahtjeva poslala upit (23) o sezonskim kretanjima u opskrbi smjese treseta i drva tijekom godine, točnije jesu li kupci prisiljeni upotrebljavati isključivo treset ili isključivo drvo. Podnositelj zahtjeva objasnio je (24) da je potrošnja treseta najviša od siječnja do ožujka, a tijekom ljeta je niska jer gorivo tada nije potrebno za grijanje. Podnositelj zahtjeva naveo je primjer situacije iz 2015. kada su zabilježene vrlo niske temperature (25) pa su toplane za centralno grijanje upotrijebile više treseta i ulja umjesto drva. No zamijenjene količine neznatne su u usporedbi s ukupnom potrošnjom.

      Raspoloživost drva za gorivo

               (37)

               Kad je riječ o povremenoj nedostatnosti opskrbe drvom, podnositelj zahtjeva tvrdi da je trenutačno stanje u potpunosti drukčije od stanja u vrijeme donošenja prethodnih odluka TNP-a jer su subjekti ulagali u strojeve za sječu drva, čime je nastalo postupno povećanje tržišta za drvo (26).

               (38)

               Na temelju informacija iz zahtjeva (27) raspoloživost alternativnih goriva kao zamjene za treset je dobra. Na sjeveru i istoku Finske drvo za gorivo je lako dostupno, ali u južnim i zapadnim područjima raspoloživost domaće ponude drva za gorivo može ograničiti povećanje upotrebe iverja u budućnosti (28). Alternativna goriva koja se upotrebljavaju su ugljen (u obalnim regijama), drvo uvezeno iz Rusije i plin (gdje postoje plinovodi). Iako potražnja može premašiti opskrbu drvom, to je samo privremeno (29).

               (39)

               Finski je TNP napomenuo da su „danas tržišta iverja i šumarskih nusproizvoda postala u većoj mjeri komercijalizirana i ojačala svoju poziciju u usporedbi s tresetom.” (30)

               (40)

               Na temelju javno dostupnih podataka (31), vremenski slijed o izvorima energije za proizvodnju električne energije pokazuje stalno povećanje potrošnje drva za gorivo i smanjenje potrošnje treseta, posebno od 2010. naovamo.

      Cijene goriva

               (41)

               Finska ostvaruje koristi od programa operativnih potpora (32) za elektrane koje upotrebljavaju iverje, čiji je cilj povećanje proizvodnje energije iz obnovljivih izvora energije poticanjem zamjene treseta kao goriva biomasom.

               (42)

               Ciljani postotak proizvodnje energije iz obnovljivih izvora energije u EU-u do 2020. za Finsku iznosi 38 %. U Finskoj se udio energije iz obnovljivih izvora u bruto konačnoj potrošnji energije povećao s 28,5 % u 2005. na 36,8 % u 2013 (33).

               (43)

               Podnositelj zahtjeva potvrdio je (34) da svi njegovi glavni kupci ispunjuju uvjete za prethodno navedenu potporu.

               (44)

               Izmjena razine potpore koju je propisala vlada (35) stupila je na snagu 1. ožujka 2016. Na temelju tog akta najveća dopuštena razina subvencija za električnu energiju proizvedenu upotrebom iverja povećana je s 15,90 EUR po MWh na 18 EUR po MWh.

               (45)

               U Finskoj se porez na energiju naplaćuje za električnu energiju, ugljen, prirodni plin, treset za gorivo, talno ulje i tekuća goriva. U skladu sa zadnjim zakonodavnim aktom (36) novi porez na treset za gorivo je 1,90 EUR po MWh, a prije je iznosio 3,40 EUR po MWh. Taj novi porez također je stupio na snagu 1. ožujka 2016.

               (46)

               Za razliku od upotrebe drva, upotreba treseta i ostalih fosilnih goriva u sektoru energetike podliježe porezu na emisije CO2. U vrijeme donošenja prethodne odluke TNP-a (37) porez na emisije nije bio na snazi. Uvođenje tog poreza potaknulo je velika ulaganja u nova postrojenja za mješovita goriva i prenamjenu starih postrojenja kako bi se u njima mogli iskorištavati i drvo i ostala fosilna goriva.

               (47)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi (38) da, imajući u vidu sve poreze na treset i potpore za drvo, usporedba troška treseta za gorivo za kupca (uključujući porez na treset i trošak prava na emisije CO2) i troška drva za gorivo pokazuje da obje vrste goriva imaju usporedive troškove za kupca, ali je drvo ipak jeftinije od treseta.

               (48)

               Finska su tijela potvrdila (39) da su tijekom istraživanja provedenog među kupcima i konkurentima poduzeća Vapo „brojni ispitanici naveli da je u praksi konačni trošak za kupce trenutačno isti za treset i za drvo zbog važećih potpora, poreza i emisijskih jedinica”.

      Dugoročni ugovori

               (49)

               U trenutku donošenja prethodnih odluka TNP-a opskrba tresetom povremeno je bila nedostatna, a drvo za gorivo nije bilo dostupno kao alternativa u mjeri u kojoj je dostupno danas. Kupci su bili voljni sklapati dugoročne ugovore radi osiguravanja odgovarajuće opskrbe.

               (50)

               Vapo trenutačno posluje na temelju okvirnih sporazuma s kupcima. Uobičajeno trajanje tih okvirnih sporazuma dulje je od jedne godine, ali se cijene i količine opskrbe dogovaraju u razdoblju od jedne godine ili kraćem razdoblju, ovisno o situaciji na tržištu. Vapo nema ekskluzivne ugovore o distribuciji i svi njegovi kupci imaju mogućnost nabaviti treset od drugih proizvođača. Iako postoje okvirni sporazumi, kupci nemaju obvezu kupovati od poduzeća Vapo na temelju dugoročnih obveza.

               (51)

               Uzimajući u obzir trenutačnu situaciju na tržištu treseta i drva, kako je opisano u uvodnim izjavama od 27. do 50. te u kontekstu važećeg programa državnih potpora za drvo, čini se da postoji znatan konkurentski pritisak na treset za gorivo, među ostalim uzrokovan drvom za gorivo.

               (52)

               Imajući u vidu prethodno navedeno, u svrhe evaluacije uvjeta iz članka 34. Direktive 2014/25/EU i ne dovodeći u pitanje pravo tržišnog natjecanja ili primjenu bilo kojeg drugog zakona Unije, Komisija smatra da su treset za gorivo i drvo za gorivo (iverje i šumarski nusproizvodi) trenutačno u međusobnom tržišnom natjecanju.

         3.2.2.   Relevantno zemljopisno tržište

               (53)

               Prema podnositelju zahtjeva, relevantno tržište obuhvaća državno područje Finske. Podnositelj zahtjeva, kao i ostali proizvođači treseta i drva, posluje u Finskoj.

               (54)

               Prethodnom odlukom (40) TNP-a utvrđeno je da zemljopisno tržište treseta obuhvaća državno područje. Isti su zaključak potvrdila finska tijela u dopisu od 26. rujna 2016. (41).

               (55)

               Treset za gorivo obično se proizvodi što je moguće bliže lokaciji kupca. Opskrbljivanje jednog kupca obično se obavlja s desetaka različitih lokacija tresetišta (42). Podnositelj zahtjeva procijenio je da najveća gospodarski održiva udaljenost transporta iznosi otprilike 150 km za treset za gorivo, 50 km za iverje i 150 km za drvne nusproizvode.

               (56)

               Na temelju tržišnog ispitivanja koje je TNP proveo 2016., gospodarski održiva udaljenost za transport procijenjena je na 160 km za treset, 110 km za iverje i 155 km za drvne nusproizvode (43).

               (57)

               Podnositelj zahtjeva tvrdi da unutar gospodarski održivog područja opskrbe postrojenja tresetom za gorivo ili drvom za gorivo postoji nekoliko tresetišta ili izvora drva te da subjekti na tržištu treseta i drva prodaju svoja goriva različitim postrojenjima. Iste je tvrdnje naveo TNP u svojoj prethodnoj odluci (44) kada je definirao zemljopisno tržište kao nacionalno.

               (58)

               Komisija napominje da svih 20 najvećih korisnika treseta u Finskoj upotrebljava treset za gorivo zajedno s drvom te s ugljenom, kao i da svaki od njih posluje s više dobavljača treseta i drva te da za svakog od tih korisnika u gospodarski održivom radijusu transporta postoji veliki broj potencijalnih dobavljača.

               (59)

               Stajalište je TNP-a (45) da, u usporedbi sa situacijom u vrijeme donošenja prethodne odluke TNP-a iz 2001., situacija u pogledu zemljopisnog tržišta nije promijenjena i stoga se zemljopisno tržište u pogledu opsega može definirati kao nacionalno.

               (60)

               Imajući u vidu prethodno navedeno, u svrhe evaluacije uvjeta iz članka 34. Direktive 2014/25/EU i ne dovodeći u pitanje pravo tržišnog natjecanja ili primjenu bilo kojeg drugog zakona Unije, Komisija ne mora donijeti zaključak o preciznom opsegu zemljopisnog tržišta jer bi u svakoj situaciji rezultat analize situacije u pogledu konkurentnosti bio isti.

         3.2.3.   Ocjena tržišnog natjecanja

               (61)

               U kontekstu tržišta treseta i drva ukupni tržišni udio triju najvećih proizvođača smatra se jednim od pokazatelja stupnja tržišnog natjecanja na nacionalnim tržištima. To je u skladu s prethodnim odlukama Komisije (46).

               (62)

               Tržišni udio triju najvećih proizvođača u pogledu vrijednosti prodaje iznosio je […] (47) % u 2012., […] % u 2013. i […] % u 2014 (48). Vapo Oy najveći je proizvođač na tom tržištu, ali mu se tržišni udio smanjuje zadnjih godina ([…] u 2012.; […] u 2013. i […] u 2014.).

               (63)

               Analizom konkurentnosti na razini svakog od 20 najvećih potrošača pokazuje se da se tržišni udjeli poduzeća Vapo kreću od […] do […] (49) uz dvije iznimke (50), dok Vapo obuhvaća […] (51) ukupne opskrbe tih 20 najvećih potrošača.

               (64)

               Činjenica da je tržišni udio poduzeća Vapo u opskrbi najvećih klijenata veći od ukupnog tržišnog udjela izračunanog na nacionalnoj razini može ukazivati na to da Vapo nije u mogućnosti iskoristiti svoju tržišnu poziciju u odnosu na male kupce.

               (65)

               Čak i u hipotetskom razmatranju alternativnog scenarija u kojem je Finska podijeljena u četiri regionalna područja opskrbe (sjever, istok, zapad, jug) rezultat procjene ostaje uglavnom jednak, uz tržišne udjele (52) poduzeća Vapo u rasponu od […] do […] (53).

               (66)

               Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 50., podnositelj zahtjeva prodaje treset i drvo na temelju okvirnih sporazuma sa svojim klijentima, a količine koje će se isporučiti i njihova cijena dogovaraju se na godišnjoj razini ili za kraća razdoblja. Svih 20 najvećih korisnika treseta u Finskoj (54) smještenih diljem zemlje upotrebljava treset zajedno s drvom te povremeno s ugljenom. Sva postrojenja imaju više dobavljača treseta i drva te podnositelj zahtjeva nema ekskluzivne ugovore.

               (67)

               Kad je riječ o zamjeni, moguće je zaključiti da su promjene u tehnologiji postrojenja, primjenjivi porezi na treset i subvencije za drvo uzrokovali smanjenje potrošnje treseta. Podnositelj zahtjeva izgubio je niz kupaca treseta koji su se prebacili na goriva drugih dobavljača, a ostali su kupci smanjili svoju potražnju za tresetom od podnositelja zahtjeva.

               (68)

               Zadnjih godina na tržištu se pojavio niz novih subjekata (55), no taj je broj ograničen zbog smanjene potražnje za tresetom.

               (69)

               Finska vlada potiče iskorištavanje drva kao goriva za proizvodnju energije. Snižena je stopa poreza na treset za gorivo, ali su istodobno povećane subvencije za drvo za gorivo, što je jasan znak da vlada namjerava održavati međusobno tržišno natjecanje domaćeg treseta za gorivo i drva za gorivo. Izvor energije koji se najviše upotrebljava je drvo, čija se upotreba povećava od 2000., a odgovarajući udio treseta opada.

               (70)

               Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 41. do 48., moguće je usporediti konačni trošak za kupca koji uključuje porez na gorivo, emisijske jedinice (za treset) i subvencije (za drvo) te je drvo u prosjeku jeftinije od treseta.

               (71)

               Komisija prima na znanje da je trenutačni konkurentski pritisak na treset u osnovi potaknut postojećim regulatornim okvirom (porez na treset za gorivo, porez na emisije CO2 i subvencije za uporabu iverja) i da bi promjene tih politika mogle promijeniti tržišnu dinamiku između treseta i drva, njihove mogućnosti međusobnog tržišnog natjecanja i općeniti konkurentski pritisak na poduzeće Vapo.

         4.   ZAKLJUČCI

               (72)

               Kad je riječ o proizvodnji i veleprodaji treseta, situacija se može opisati na sljedeći način: ukupni tržišni udio triju najvećih konkurenata je nizak i kupci imaju mogućnost zamjene treseta drvom i drugim gorivima.

               (73)

               Uzimajući u obzir čimbenike ispitane u uvodnim izjavama od 23. do 71., uvjet izravnog izlaganja tržišnom natjecanju utvrđen u članku 34. stavku 1. Direktive 2014/25/EU trebalo bi smatrati ispunjenim u odnosu na proizvodnju i veleprodaju treseta u Finskoj.

               (74)

               Nadalje, s obzirom na to da se uvjet neograničenog pristupa tržištu smatra ispunjenim, Direktiva 2014/25/EU ne bi se trebala primjenjivati kad naručitelji dodjeljuju ugovore kojima je namjena omogućivanje proizvodnje i veleprodaje treseta u Finskoj ni kad organiziraju projektne natječaje za obavljanje takve djelatnosti na tom zemljopisnom području.

               (75)

               Ova se Odluka temelji na pravnom i činjeničnom stanju u razdoblju od veljače 2016. do listopada 2016. kako proizlazi iz informacija koje su dostavili podnositelj zahtjeva i finska tijela. Odluka se može revidirati u slučaju da, uslijed bitnih promjena pravnog ili činjeničnog stanja, uvjeti za primjenjivost članka 34. Direktive 2014/25/EU više nisu ispunjeni.

               (76)

               Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Savjetodavnog odbora za ugovore o javnoj nabavi,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Direktiva 2014/25/EU ne primjenjuje se na ugovore koje dodjeljuju naručitelji i koji su namijenjeni omogućivanju proizvodnje i veleprodaje treseta u Finskoj.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena Republici Finskoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 23. siječnja 2017.

            Za Komisiju

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Članica Komisije

      (1)  SL L 134, 30.4.2004., str. 1.

      (2)  SL L 94, 28.3.2014., str. 243.

      (3)  Prema tom mišljenju TNP „ne vidi poseban razlog za uskraćivanje izuzeća od pravila javne nabave”. No TNP nije potkrijepio zaključke iz tog mišljenja. Konkretno, mišljenje ne sadržava upućivanja na prvi uvjet za izuzeće, to jest slobodan pristup tržištu, ni zaključak o postojećoj preciznoj definiciji tržišta za predmetni proizvod ili definiciji zemljopisnog tržišta.

      (4)  Nacionalno izvješće za 2016. Agenciji za suradnju energetskih regulatora i Europskoj komisiji, str. 35.

      (5)  Dopis podnositelja zahtjeva od 26. kolovoza 2016., str. 6.

      (6)  Dopis podnositelja zahtjeva od 26. kolovoza 2016., str. 6. i 7.

      (7)  Zahtjev, odjeljak 3.2., str. 12.

      (8)  „Šumarstvo u Finskoj – pregled” (Forest Finland in brief) http://www.metla.fi/metinfo/tilasto/julkaisut/muut/Forest-Finland_2013.pdf

      (9)  Odjeljak 5.1. zahtjeva, str. 13.

      (10)  Uredba Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika („Uredba EZ o koncentracijama”) (SL L 24, 29.1.2004., str. 1.).

      (11)  Österreichische Post AG protiv Komisije, T-463/14, EU:T:2016:243, stavak 28.

      (12)  Vidjeti bilješku 6.

      (13)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., posljednji stavak str. 3. i prva tri stavka str. 4.

      (14)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 3.

      (15)  Odluka br. 267/61/94 od 5. rujna 2000., Odluka br. 021/81/2000. od 8. ožujka 2001., str. 5., 7. i 8.

      (16)  Na temelju podneska podnositelja zahtjeva od 22. siječnja 2016., stranica 2, stavak 2., dopisa podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., stranica 5., pretposljednji i posljednji stavak.

      (17)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 2.

      (18)  Ukupno 56 % potrošnje treseta u 2014.

      (19)  Zahtjev, odjeljak 3.1. str. 9.

      (20)  Dopis podnositelja zahtjeva od 6. travnja 2016., str. 14.

      (21)  Manje od 1 % ukupne potrošnje treseta.

      (22)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 2. Dopis podnositelja zahtjeva od 30. rujna 2016., str. 2.

      (23)  Dopis Komisije od 2. lipnja 2016., str. 3.

      (24)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 10.

      (25)  Temperature niže od 20 stupnjeva u trajanju tri tjedna.

      (26)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 1.

      (27)  Zahtjev, odjeljak 3.2., str. 13.

      (28)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 7.

      (29)  Vidjeti bilješku 28.

      (30)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 2.

      (31)  Finski ured za statistiku (Statistics Finland) http://pxweb2.stat.fi/sahkoiset_julkaisut/energia2015/html/engl0002.htm

      (32)  Državna potpora SA.42218(2015/N), finska operativna potpora za elektrane koje upotrebljavaju iverje; C(2016) 976;; Državna potpora SA.31204(2011/N), finska operativna potpora za mala kogeneracijska postrojenja na drvo i elektrane koje upotrebljavaju iverje; C(2011) 1950 (SL C 153, 24.5.2011., str. 2.).

      (33)  http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-01aa75ed71a1.0001.02/DOC_2&format=PDF, str. 2.

      (34)  Dopis podnositelja zahtjeva od 26. kolovoza 2016., str. 5.

      (35)  Uredba Vlade o subvencioniranju proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora.

      (36)  Zakon o izmjeni Dodatka Zakonu o trošarinama na električnu energiju i određene vrste goriva (1724/2015).

      (37)  Odluka TNP-a br. 021/81/00, 8. ožujka 2001.

      (38)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 13.

      (39)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 2.

      (40)  Odluka br. 021/81/2000, 8. ožujka 2001., str. 9.

      (41)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 3.

      (42)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 12.

      (43)  Vidjeti bilješku 41.

      (44)  Vidjeti bilješku 40.

      (45)  Dopis finskih tijela od 26. rujna 2016., str. 3. i stajalište TNP-a od 2. studenoga 2011., str. 3.

      (46)  Provedbena Odluka Komisije 2011/306/EU od 20. svibnja 2011. kojom se utvrđuje da članak 30. stavak 1. Direktive 2004/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga nije primjenjiv na rudarenje bituminoznog ugljena u Češkoj Republici (SL L 137, 25.5.2011., str. 55.).

      (47)  […] povjerljive informacije

      (48)  Zahtjev, str. 15. i 17.

      (49)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 6.

      (50)  Te dvije iznimke nisu problematične jer se u jednom slučaju postrojenje nalazi na istoj lokaciji kao i druga postrojenja u kojima Vapo ima mali tržišni udio, a druga iznimka jedno je od najmanjih postrojenja.

      (51)  Tržišni udjeli na temelju podataka za 2014.

      (52)  Tržišni udjeli na temelju podataka za 2013.

      (53)  Dopis podnositelja zahtjeva od 6. travnja 2016., str. 13.

      (54)  Na 20 najvećih korisnika otpada 56 % ukupne potrošnje treseta.

      (55)  Dopis podnositelja zahtjeva od 16. lipnja 2016., str. 3.


title: 2006/41/EZ: Odluka Vijeća od 24. siječnja 2006. o pružanju makrofinancijske pomoći Gruziji

text:
               11/Sv. 116

               HR

               Službeni list Europske unije

               70

         32006D0041

               L 025/28

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 24. siječnja 2006.
   o pružanju makrofinancijske pomoći Gruziji
   (2006/41/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 308.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   Budući da:

               (1)

               Vijeće je Odlukom 97/787/EZ (2) pružilo iznimnu financijsku pomoć Armeniji i Gruziji u obliku dugoročnih zajmova i bespovratnih sredstava.

               (2)

               Odlukom 2000/244/EZ Vijeće je pružilo iznimnu financijsku pomoć Tadžikistanu i produljilo razdoblje provedbe pomoći Armeniji i Gruziji do 2004.

               (3)

               U slučaju Gruzije ciljevi pomoći nisu u potpunosti ostvareni zbog nezadovoljavajućeg okruženja gospodarske politike u zemlji tijekom većine razdoblja provedbe.

               (4)

               Stoga je samo za 31,5 milijuna eura od ukupne komponente bespovratnih sredstava koja je iznosila 65 milijuna eura za Gruziju preuzeta obveza i isplaćeno je u okviru iznimne financijske pomoći.

               (5)

               Sadašnja gruzijska nadležna tijela opredijeljene su za gospodarsku stabilizaciju i strukturne reforme koje podržava Međunarodni monetarni fond (MMF) putem trogodišnjeg sporazuma u okviru Instrumenta za smanjenje siromaštva i rast koji je odobren 4. lipnja 2004. za ukupan iznos od 98 milijuna SDR-a. Nakon toga vjerovnici iz Pariškog kluba usuglasili su se 21. srpnja 2004. oko restrukturiranja gruzijskog bilateralnog službenog duga pod uvjetima iz Houstona.

               (6)

               Nova gruzijska Vlada dobila je i snažnu potporu međunarodne zajednice na donatorskoj konferenciji koja je održana u Bruxellesu 16. lipnja 2004.

               (7)

               Svjetska banka odobrila je u lipnju 2004. zajam za potporu reformama u iznosu od 24 milijuna dolara i nastavit će pomagati Gruziji u okviru nove Partnerske strategije u obliku Instrumenta za potporu smanjenja siromaštva.

               (8)

               Gruzijska nadležna tijela izrazila su namjeru nastojanja ranije vraćanja dug prema Zajednici s ciljem poboljšanja održivosti duga.

               (9)

               Budući da se odnosi između EU-a i Gruzije razvijaju u okviru Europske politike susjedstva od koje se očekuje da će dovesti do dublje gospodarske integracije, potpora Zajednice Vladinom programu gospodarskih reformi smatra se primjerenom.

               (10)

               Stavljanje na raspolaganje iznosa istovjetnog neizvršenoj komponenti bespovratnih sredstava iznimne financijske pomoći koji bi podržao gospodarske reforme u zemlji i pomogao u smanjenju vanjskog duga je odgovarajući doprinos Zajednice provedbi strategija smanjenja siromaštva i rasta u Gruziji.

               (11)

               Kako bi se osigurala djelotvorna zaštita financijskih interesa Zajednice u vezi s postojećom makrofinancijskom pomoći, potrebno je da Gruzija predvidi odgovarajuće mjere u odnosu na sprečavanje i borbu protiv prijevara, korupcije i drugih nepravilnosti u vezi s tom pomoći te kontrolu od strane Komisije i reviziju od strane Revizorskog suda.

               (12)

               Službe Komisije uz pomoć angažiranih vanjskih stručnjaka provele su u listopadu 2004. operativnu ocjenu financijskih tokova i administrativnih postupaka u Ministarstvu financija Gruzije i Gruzijskoj narodnoj banci kako bi provjerile postojanje okvira za stabilno financijsko upravljanje.

               (13)

               Odobravanje ove bespovratne pomoći ne dovodi u pitanje ovlasti proračunskog tijela.

               (14)

               Prije podnošenja prijedloga Komisija se savjetovala s Gospodarskim i financijskih odborom.

               (15)

               Ugovorom za donošenje ove Odluke nisu predviđene nikakve druge ovlasti osim onih iz njegovog članka 308.,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   1.   Zajednica Gruziji stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć u obliku izravnih bespovratnih sredstava do maksimalnog iznosa od 33,5 milijuna eura s ciljem pružanja potpore gospodarskim reformama i pomoći zemlji u poboljšanju održivosti duga.
   2.   Ovom makrofinancijskom pomoći Zajednice upravlja Komisija savjetujući se s Gospodarskim i financijskim odborom i to u potpunosti u skladu s aranžmanima postignutim između MMF-a i Gruzije.
   3.   Makrofinancijska pomoć Zajednice raspoloživa je dvije godine počevši od sljedećeg dana od dana stupanja na snagu ove Odluke. Međutim Komisija nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim odborom prema potrebi može odlučiti produžiti razdoblje raspoloživosti za najviše jednu godinu.
   Članak 2.
   1.   Komisija ima ovlasti nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim odborom usuglasiti se s gruzijskim nadležnim tijelima o gospodarskoj politici i financijskim uvjetima u vezi s tom pomoći koje treba utvrditi u Memorandumu o razumijevanju. Ti uvjeti trebaju biti u skladu s aranžmanima postignutim između MMF-a i Gruzije.
   2.   Tijekom provedbe pomoći Zajednice Komisija prati stabilnosti gruzijskih financijskih tokova, administrativnih postupaka i mehanizama unutarnje i vanjske kontrole koji su relevantni za tu makrofinancijsku pomoć Zajednice.
   3.   Komisija redovito provjerava je li gospodarska politika Vlade u skladu s ciljevima ove pomoći te ostvaruje li se njezina gospodarska politika i ispunjavaju financijski uvjeti.
   Članak 3.
   1.   Iznos bespovratnih sredstava stavlja se na raspolaganje Gruziji u najmanje dva obroka ako se umanji njezin položaj neto dužnika prema Zajednici, u pravilu barem u sličnim iznosima.
   2.   Prvi obrok bespovratnih sredstava isplaćuje se na temelju zadovoljavajuće provedbe gospodarskog programa koji podržava MMF u okviru Instrumenta za smanjenje siromaštva i rast.
   Drugi i sve ostali obroci isplaćuju se na temelju zadovoljavajuće provedbe gospodarskog programa koji podupire MMF i svih drugih mjera koje su propisane u Memorandumu o razumijevanju iz članka 2. stavka 1. te ne prije isteka tri mjeseca od isplate prethodnog obroka.
   3.   Sredstva se isplaćuju Gruzijskoj narodnoj banci. Konačni primatelj sredstava bit će Ministarstvo financija Gruzije.
   Članak 4.
   Provedba ove pomoći odvija se u skladu s odredbama Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (3) i njezinim provedbenim pravilima. Posebno, Memorandumom o razumijevanju iz članka 2. stavka 1. predviđa odgovarajuće mjere od strane Gruzije u odnosu na sprečavanje i borbu protiv prijevare, korupcije i bilo kakvih drugih nepravilnosti u vezi s tom pomoći. Predviđa se i kontrola od strane Komisije, uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) s pravom obavljanja provjera na licu mjesta i inspekcija te revizije na terenu od strane Revizorskog suda.
   Članak 5.
   Najmanje jednom godišnje, prije rujna, Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće koje sadrži evaluaciju provedbe ove Odluke u prethodnoj godini.
   Članak 6.
   Ova Odluka proizvodi učinke na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 24. siječnja 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         K.-H. GRASSER

      (1)  Mišljenje dano 15.12.2005. (još nije objavljeno u Službenom listu)

      (2)  SL L 322, 25.11.1997., str. 37. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2000/244/EZ (SL L 77, 28.3.2000., str. 11.).

      (3)  SL L 248, 16.9.2002., str. 1.


title: 2011/433/EU: Odluka Vijeća od 12. srpnja 2011. o potpisivanju i sklapanju Monetarnog sporazuma između Europske unije i Francuske Republike o zadržavanju eura na Saint-Barthélemyju nakon izmjene njegovog statusa u odnosu na Europsku uniju

text:
               10/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               217

         32011D0433

               L 189/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               12.07.2011.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 12. srpnja 2011.
   o potpisivanju i sklapanju Monetarnog sporazuma između Europske unije i Francuske Republike o zadržavanju eura na Saint-Barthélemyju nakon izmjene njegovog statusa u odnosu na Europsku uniju
   (2011/433/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 219. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća od 13. travnja 2011. o uvjetima pregovaranja o Monetarnom sporazumu s Francuskom Republikom koja djeluje u ime francuske prekomorske zajednice Saint-Barthélemy, a posebno njegov članak 4.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke,
   budući da:

               (1)

               Odlukom Europskog vijeća 2010/718/EU od 29. listopada 2010. o izmjeni statusa otoka Saint-Barthélemy u odnosu na Europsku uniju (1), otok Saint-Barthélemy prestaje biti najudaljenija regija Unije s učinkom od 1. siječnja 2012. i od tog dana treba imati status prekomorske zemlje ili područja iz četvrtog dijela Ugovora. Francuska Republika obvezala se da će sklopiti potrebne sporazume kako bi se osigurala zaštita interesa Unije kada dođe do ove izmjene.

               (2)

               Francuska Republika obavijestila je institucije Unije o svojoj namjeri da zadrži euro kao jedinstvenu valutu na Saint-Barthélemyju. Stoga bi trebalo sklopiti monetarni sporazum.

               (3)

               Vijeće je 13. travnja 2011. ovlastilo Komisiju da pregovara s Francuskom Republikom, koja djeluje u ime francuske prekomorske zajednice Saint-Barthélemy, te da u pregovore u potpunosti uključi Europsku središnju banku i traži njenu suglasnost o pitanjima iz njezine nadležnosti, s ciljem zaključivanja monetarnog sporazuma. Monetarni sporazum između Europske unije i Francuske Republike o zadržavanju eura na Saint-Barthélemyju nakon izmjene njegovog statusa u odnosu na Europsku uniju („Sporazum”) parafiran je 30. svibnja 2011.

               (4)

               Trebalo bi potpisati i sklopiti ovaj Sporazum,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Ovim se u ime Unije odobrava monetarni sporazum između Europske unije i Francuske Republike o zadržavanju eura na Saint-Barthélemyju nakon izmjene njegovog statusa u odnosu na Europsku uniju („Sporazum”).
   2.   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća ovlašten je za imenovanje osobe(-a) ovlaštene(-ih) za potpisivanje Sporazuma, kako bi se obvezala Unija.
   Članak 3.
   Predsjednik Vijeća u ime Unije daje obavijest iz članka 11. Sporazuma.
   Članak 4.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2011.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  SL L 325, 9.12.2012., str. 4.


title: 2009/432/EZ: Odluka Vijeća od 4. studenoga 2008. o potpisivanju, u ime Zajednice i njezinih država članica, Protokola kojim se izmjenjuje Sporazum o pomorskom prometu između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Vlade Narodne Republike Kine, s druge strane

text:
               11/Sv. 119

               HR

               Službeni list Europske unije

               38

         32009D0432

               L 144/20

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 4. studenoga 2008.
   o potpisivanju, u ime Zajednice i njezinih država članica, Protokola kojim se izmjenjuje Sporazum o pomorskom prometu između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Vlade Narodne Republike Kine, s druge strane
   (2009/432/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2. u vezi s člankom 300. stavkom 2. prvim podstavkom prvom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. prvim podstavkom,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju iz 2005., a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Sporazum o pomorskom prometu između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Vlade Narodne Republike Kine, s druge strane, dalje u tekstu „Sporazum”, bio je potpisan u Bruxellesu 6. prosinca 2002. i stupio je na snagu 1. ožujka 2008 (1).

               (2)

               Vijeće je 23. listopada 2006. ovlastilo Komisiju da pregovara o Protokolu s Kinom kojim se izmjnjuje Sporazum kako bi uzeo u obzir pristupanje Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji.

               (3)

               Protokol su obje stranke parafirale 28. veljače 2008.

               (4)

               Protokol je stoga potrebno potpisati, podložno njegovom sklapanju nakon završetka potrebnih ustavnih i institucionalnih postupaka,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Potpisivanje Protokola kojim se izmjenjuje Sporazum o pomorskom prometu između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Vlade Narodne Republike Kine, s druge strane, ovime se odobrava u ime Europske zajednice i njezinih država članica, podložno Odluci Vijeća o sklapanju navedenog Protokola.
   Tekst Protokola prilaže se ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ovime se ovlašćuje Predsjednik Vijeća da odredi osobu(-e) ovlaštenu(-e) za potpisivanje Protokola u ime Europske zajednice i njezinih njezinih država članica, podložno njegovom sklapanju.

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. studenoga 2008.

            Za vijeće

            Predsjednica

         C. LAGARDE

      (1)  SL L 46, 21.2.2008., str. 25.


title: Odluka Općeg suda od 5. travnja 2017. o sudskim praznicima

text:
               29.5.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 168/4

         ODLUKA OPĆEG SUDA
   od 5. travnja 2017.
   o sudskim praznicima
   (2017/C 168/03)
   OPĆI SUD,
   uzimajući u obzir članak 41. stavak 2. Poslovnika,
   DONOSI SLJEDEĆU ODLUKU:

      Članak 1.

   Za sudsku godinu koja počinje 1. rujna 2017. datumi sudskih praznika u smislu članka 41. stavaka 2. i 6. Poslovnika određuju se kako slijedi:

               —

               Božić 2017.: od ponedjeljka, 18. prosinca 2017. do, uključujući, nedjelje, 7. siječnja 2018.;

               —

               Uskrs 2018.: od ponedjeljka, 26. ožujka 2018. do, uključujući, nedjelje, 8. travnja 2018.,

               —

               Ljeto 2018.: od ponedjeljka, 16. srpnja 2018. do, uključujući, petka, 31. kolovoza 2018.

      Članak 2.

   Ova odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Luxembourgu 5. travnja 2017.

            Tajnik

         E. COULON

            Predsjednik

         M. JAEGER


title: 2010/405/EU: Odluka Vijeća od 12. srpnja 2010. o odobrenju pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu

text:
               19/Sv. 13

               HR

               Službeni list Europske unije

               170

         32010D0405

               L 189/12

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2010.
   o odobrenju pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu
   (2010/405/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 329. stavak 1.,
   uzimajući u obzir zahtjeve Kraljevine Belgije, Republike Bugarske, Savezne Republike Njemačke, Kraljevine Španjolske, Francuske Republike, Talijanske Republike, Republike Latvije, Velikog Vojvodstva Luksemburga, Republike Mađarske, Malte, Republike Austrije, Portugalske Republike, Rumunjske i Republike Slovenije,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               Unija je postavila kao svoj cilj održavanje i razvoj Europske unije kao područja slobode, sigurnosti i pravde u kojem je osigurano slobodno kretanje osoba. Radi postupne uspostave takvoga područja, Unija donosi mjere koje se odnose na pravosudnu suradnju u građanskim stvarima s prekograničnim učincima, posebno kada su potrebne za ispravno funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

               (2)

               U skladu s člankom 81. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, te mjere trebaju uključivati promicanje usklađenosti pravila koja se u državama članicama primjenjuju kod sukoba zakona, uključujući mjere koje se odnose na obiteljsko pravo s prekograničnim učincima.

               (3)

               Komisija je 17. srpnja 2006. usvojila prijedlog za Uredbu Vijeća o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2201/2003 o nadležnosti i utvrđivanju pravila o primjenljivom pravu u bračnim stvarima (dalje u tekstu: „prijedlog Uredbe”).

               (4)

               Na svom sastanku 5. i 6. lipnja 2008. Vijeće je donijelo političke smjernice iz kojih je proizlazilo da nema jednoglasnosti za nastavljanje s prijedlogom Uredbe te su postojale nepremostive prepreke, koje su učinile jednoglasnost nemogućom u to vrijeme i u bližoj budućnosti. Utvrdile su da se ciljevi prijedloga Uredbe ne mogu ostvariti u opravdanom razdoblju primjenom odgovarajućih odredaba Ugovorâ.

               (5)

               U tim okolnostima, Grčka, Španjolska, Italija, Luksemburg, Mađarska, Austrija, Rumunjska i Slovenija podnijele su zahtjev Komisiji putem pisama od 28. srpnja 2008. kojim se navodi da namjeravaju uspostaviti pojačanu suradnju između sebe u području primjenljivog prava u bračnim stvarima te da bi Komisija u tu svrhu trebala podnijeti prijedlog Vijeću. Bugarska je podnijela isti zahtjev Komisiji pismom od 12. kolovoza 2008. Francuska se pridružila zahtjevu pismom od 12. siječnja 2009., Njemačka pismom od 15. travnja 2010., Belgija pismom od 22. travnja 2010., Latvija pismom od 17. svibnja 2010., Malta pismom od 31. svibnja 2010. i Portugal tijekom sastanka Vijeća 4. lipnja 2010. Grčka je 3. ožujka 2010. povukla svoj zahtjev. Ukupno je četrnaest država članica zatražilo pojačanu suradnju.

               (6)

               Pojačana suradnja trebala bi pružiti jasan i sveobuhvatan pravni okvir u području razvoda braka i zakonske rastave u sudjelujućim državama članicama i osigurati prikladna rješenja za građane u pogledu pravne sigurnosti, predvidivosti i prilagodljivosti i spriječiti „jurenje na sud”.

               (7)

               Ispunjeni su uvjeti utvrđeni u članku 20. Ugovora o Europskoj uniji i u člancima 326. i 329. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (8)

               Područje pojačane suradnje, odnosno pravo primjenljivo na razvod braka ili zakonsku rastavu, određeno je člankom 81. stavkom 2. točkom (c) i člankom 81. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kao jedno od područja obuhvaćeno Ugovorima.

               (9)

               Zahtjev krajnjeg sredstva iz članka 20. stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji ispunjen je jer je Vijeće u lipnju 2008. utvrdilo da ciljeve prijedloga Uredbe u razumnom roku Unija ne može ostvariti kao cjelina.

               (10)

               Pojačana suradnja u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu ima za cilj razviti pravosudnu suradnju u građanskim stvarima koje imaju prekogranične učinke, na temelju načela uzajamnog priznavanja presuda, i osigurati usklađenost pravila primjenljivih u državama članicama u pogledu sukoba zakona. Stoga ona pridonosi ciljevima Unije, štiti njezine interese i pojačava njezin proces povezivanja kako zahtijeva članak 20. stavak 1. Ugovora o Europskoj uniji.

               (11)

               Pojačana suradnja u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu u skladu je s Ugovorima i pravom Unije te ne šteti unutarnjem tržištu ili gospodarskoj, socijalnoj ili teritorijalnoj koheziji. Ne predstavlja prepreku ili diskriminaciju u trgovini između država članica i ne narušava tržišno natjecanje među njima.

               (12)

               Pojačana suradnja u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu poštuje nadležnosti, prava i obveze onih država članica koje u njoj ne sudjeluju. Zajednička kolizijska pravila sudjelujućih država članica ne utječe na pravila država članica koje ne sudjeluju. Sudovi država članica koje ne sudjeluju nastavljaju primjenjivati svoja postojeća domaća kolizijska pravila radi utvrđivanja prava primjenljivog na razvod braka ili zakonsku rastavu.

               (13)

               Posebno, pojačana suradnja u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastava u skladu je s pravom Unije o pravosudnoj suradnji u građanskim stvarima jer pojačana suradnja ne utječe na bilo koju pravnu stečevinu koja od prije postoji.

               (14)

               Ova odluka poštuje prava, načela i slobode priznate u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, a posebno u njezinom članku 21.

               (15)

               Pojačana suradnja u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu u svakom je trenutku otvorena svim državama članicama, u skladu s člankom 328. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Kraljevini Belgiji, Republici Bugarskoj, Saveznoj Republici Njemačkoj, Kraljevini Španjolskoj, Francuskoj Republici, Talijanskoj Republici, Republici Latviji, Velikom Vojvodstvu Luksemburgu, Republici Mađarskoj, Malti, Republici Austriji, Portugalskoj Republici, Rumunjskoj i Republici Sloveniji odobrava se uspostava pojačane međusobne suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu primjenjujući odgovarajuće odredbe Ugovorâ.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2010.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         S. LARUELLE


title: 2014/793/EU: Odluka Vijeća od 7. studenoga 2014. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Francuske Republike o primjeni zakonodavstva Unije o oporezivanju dohotka od štednje i administrativnoj suradnji u području oporezivanja u vezi sa zajednicom Saint-Barthélemy

text:
               15.11.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 330/10

         ODLUKA VIJEĆA
   od 7. studenoga 2014.
   o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Francuske Republike o primjeni zakonodavstva Unije o oporezivanju dohotka od štednje i administrativnoj suradnji u području oporezivanja u vezi sa zajednicom Saint-Barthélemy

      (2014/793/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 113. i 115. u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (b) i stavkom 8. drugim podstavkom,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   budući da:

               (1)

               U skladu s Odlukom Vijeća 2013/671/EU (1), Sporazum između Europske unije i Francuske Republike o primjeni zakonodavstva Unije o oporezivanju dohotka od štednje i administrativnoj suradnji u području oporezivanja u vezi sa zajednicom Saint-Barthélemy (dalje u tekstu „Sporazum”) potpisan je 17. veljače 2014., podložno njegovom kasnijem sklapanju.

               (2)

               Svrha je Sporazuma osigurati da se mehanizmi Direktive Vijeća 2011/16/EU (2) i Direktive Vijeća 2003/48/EZ (3), čiji je cilj posebno borba protiv prekogranične prijevare i prekogranične utaje poreza, nastave primjenjivati na Saint-Barthélemy usprkos promjeni njegova statusa.

               (3)

               Sporazum bi trebalo sklopiti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Sporazum između Europske unije i Francuske Republike o primjeni zakonodavstva Unije o oporezivanju dohotka od štednje i administrativnoj suradnji u području oporezivanja u vezi sa zajednicom Saint-Barthélemy odobrava se u ime Unije.
   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća u ime Unije šalje obavijest predviđenu u članku 7. Sporazuma (4).
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. studenoga 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. C. PADOAN

      (1)  Odluka Vijeća 2013/671/EU od 15. studenoga 2013. o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Francuske Republike o primjeni zakonodavstva Unije o oporezivanju dohotka od štednje i administrativnoj suradnji u području oporezivanja u vezi sa zajednicom Saint-Barthélemy (SL L 313, 22.11.2013., str. 1.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2011/16/EU od 15. veljače 2011. o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i stavljanju izvan snage Direktive 77/799/EEZ (SL L 64, 11.3.2011., str. 1.).

      (3)  Direktiva Vijeća 2003/48/EZ od 3. lipnja 2003. o oporezivanju dohotka od kamate na štednju (SL L 157, 26.6.2003., str. 38.).

      (4)  Glavno tajništvo Vijeća objavit će datum stupanja Sporazuma na snagu u Službenom listu Europske unije.


title: 2004/525/EZ: Odluka Europske središnje banke od 3. lipnja 2004. o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke (ESB/2004/11)

text:
               01/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               78

         32004D0011(01)

               L 230/56

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               03.06.2004.

      ODLUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE

   od 3. lipnja 2004.
   o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke
   (ESB/2004/11)
   (2004/525/EZ)
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje vodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (1), a posebno njezin članak 4. stavak 1. i članak 4. stavak 6.,
   uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 12. stavak 3. i članak 36. stavak 1.,
   uzimajući u obzir doprinos Općeg vijeća Europske središnje banke (ESB) u skladu s petom alinejom članka 47. stavka 2. Statuta,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za osoblje ESB-a,
   budući da:

               (1)

               Uredba (EZ) br. 1073/1999 (dalje u tekstu „Uredba o OLAF-u”) propisuje da Europski ured za borbu protiv prijevara (dalje u tekstu „Ured”) unutar institucija, tijela, ureda i agencija koji su osnovani Ugovorima o EZ-u i Euratomu ili na temelju tih ugovora pokreće i vodi administrativne istrage o prijevarama (dalje u tekstu „unutarnje istrage”) radi sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica. Na temelju Uredbe o OLAF-u unutarnje se istrage mogu odnositi na ozbiljne slučajeve u vezi s obavljanjem profesionalnih dužnosti kao što je povreda obveza članova osoblja tih institucija, tijela, ureda i agencija, koja podliježe disciplinskom ili, ovisno o slučaju, kaznenom postupku ili jednako neizvršavanje dužnosti članova institucija i tijela, čelnika ureda i agencija ili članova osoblja institucija, tijela, ureda ili agencija, koji ne podliježu Pravilniku o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europskih zajednica (dalje u tekstu „Pravilnik o osoblju”).

               (2)

               Za ESB su takve profesionalne dužnosti i obveze, posebno obveze koje se odnose na profesionalno ponašanje i čuvanje poslovne tajne utvrđene u: (a) Uvjetima zaposlenja za osoblje Europske središnje banke, (b) Pravilniku o osoblju Europske središnje banke, (c) Prilogu I. Uvjetima zaposlenja koji se odnosi na uvjete kratkoročnog zaposlenja i (d) Pravilima Europske središnje banke za kratkoročno zaposlenje, a daljnje smjernice se nalaze u (e) Kodeksu ponašanja Europske središnje banke (2) i (f) Kodeksu ponašanja za članove Upravnog vijeća (3) (dalje u tekstu zajedno se nazivaju „Uvjeti zaposlenja ESB-a”).

               (3)

               U članku 4. stavku 1. Uredbe o OLAF-u propisuje se da Ured u vezi sa zaštitom financijskih interesa Europskih zajednica i borbom protiv prijevara i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica „provodi administrativne istrage unutar institucija, tijela, ureda i agencija”; a u članku 4. stavku 6. da svaka institucija, tijelo, ured i agencija mora donijeti odluku koja „posebno uključuje pravila: (a) o dužnosti članova, dužnosnika i drugih službenika institucija i tijela te rukovoditelja, dužnosnika i službenika ureda i agencija da surađuju sa službenicima Ureda i da im osiguravaju podatke, (b) o postupcima koje trebaju poštovati zaposlenici Ureda tijekom provođenja unutarnjih istraga te osiguranju pravâ osoba koje su predmetom unutarnje istrage”. U skladu sa sudskom praksom Zajednice Ured može pokrenuti istragu samo na temelju dovoljno ozbiljnih sumnji (4).

               (4)

               Uredbom o OLAF-u propisuje se (drugi podstavak članka 4. stavka 1.) da se unutarnje istrage vode prema pravilima iz Ugovorâ, posebno iz Protokola o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica te uz odgovarajuće uvažavanje Pravilnika o osoblju. Unutarnje istrage Ureda također podliježu članku 6. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji i ostalim načelima i temeljnim pravima koja su zajednička državama članicama i koja je priznao Sud, kao što je na primjer povjerljivost pravnog savjetovanja (odvjetnička tajna).

               (5)

               Unutarnje istrage provode se u skladu s postupcima utvrđenim u Uredbi o OLAF-u i odlukama koje je donijela svaka institucija, tijelo, ured ili agencija za njezinu provedbu. Pri donošenju te provedbene odluke ESB je obvezan opravdati sva ograničenja unutarnjih istraga koja utječu na posebne zadaće i dužnosti povjerene ESB-u na temelju članaka 105. i 106. Ugovora. Takva ograničenja trebaju, s jedne strane, osigurati povjerljivost koja je potrebna za određene informacije ESB-a, a s druge strane, provesti namjeru zakonodavca da jača borbu protiv prijevara. Osim što ima te posebne zadaće i dužnosti, ESB treba, također u smislu ove Odluke, smatrati javnim subjektom sličnim ostalim institucijama i tijelima Zajednice.

               (6)

               U iznimnim bi slučajevima kolanje izvan ESB-a nekih povjerljivih informacija koje ESB posjeduje za izvršenje svojih zadaća moglo ozbiljno potkopati funkcioniranje ESB-a. U takvim slučajevima odluku kojom se Uredu omogućuje pristup informacijama ili prenošenje informacija Uredu donosi Izvršni odbor. U područjima kao što su na primjer odluke monetarne politike ili operacije povezane s upravljanjem deviznim pričuvama i intervencijama na deviznom tržištu, pristup se omogućuje informacijama starijima od godinu dana. Ograničenja u drugim područjima kao što su na primjer podaci primljeni od bonitetnih supervizora o stabilnosti financijskog sustava ili pojedinim kreditnim institucijama i informacije o zaštitnim obilježjima i tehničkim specifikacijama sadašnjih i budućih euronovčanica ne podliježu privremenom ograničenju. Iako su u ovoj Odluci informacije čije bi kolanje izvan ESB-a moglo ozbiljno potkopati funkcioniranje ESB-a ograničene na određena područja aktivnosti, potrebno je osigurati mogućnost prilagođavanja Odluke svim nepredviđenim događajima kako bi se osiguralo da ESB nastavi ispunjavati zadaće koje su mu dodijeljene Ugovorom.

               (7)

               Ova Odluka uzima u obzir činjenicu da članovi Upravnog i Općeg vijeća ESB-a koji nisu istodobno i članovi Izvršnog odbora ESB-a osim svojih funkcija u ESSB-u izvršavaju nacionalne funkcije. Izvršavanje nacionalnih funkcija pitanje je nacionalnog prava koje je izvan područja unutarnjih istraga Ureda. Stoga se ova Odluka primjenjuje samo na profesionalne aktivnosti koje su te osobe poduzele u svojstvu članova upravnih tijela ESB-a. U onoj mjeri u kojoj se unutarnje istrage Ureda potencijalno odnose na članove Općeg vijeća, ova je Odluka sastavljena pomoću doprinosa tih članova.

               (8)

               Članak 38. stavak 1. Statuta propisuje da članovi upravnih tijela i osoblje ESB-a ne smiju otkrivati podatke obuhvaćene obvezom čuvanja poslovne tajne čak ni nakon prestanka njihove dužnosti. Na temelju članka 8. Uredbe o OLAF-u Ured i njegovi zaposlenici podliježu istim uvjetima povjerljivosti i čuvanja poslovne tajne koji se primjenjuju na osoblje ESB-a na temelju Statuta i Uvjeta zapošljavanja ESB-a.

               (9)

               Na temelju članka 6. stavka 6. Uredbe o OLAF-u, nadležna nacionalna tijela u skladu s nacionalnim odredbama podupiru Ured u istragama ESB-a. Vlada Savezne Republike Njemačke i ESB potpisnici su Sporazuma o sjedištu Europske središnje banke od 18. rujna 1998. (5) kojim se provodi Protokol o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica u vezi s ESB-om i koji sadržava odredbe o nepovredivosti prostorija, arhiva i obavijesti ESB-a te o diplomatskim povlasticama i imunitetima članova Izvršnog odbora ESB-a.

               (10)

               Na temelju članka 14. Uredbe o OLAF-u svaki dužnosnik ili drugi službenik Europskih zajednica može u skladu s postupcima utvrđenim u članku 90. stavku 2. Pravilnika o osoblju direktoru Ureda podnijeti pritužbu na postupak koji nepovoljno utječe na njega, a koji je Ured poduzeo kao dio unutarnje istrage. Iste postupke treba analogijom primjenjivati na pritužbe koje direktoru Ureda podnesu zaposlenici ESB-a ili članovi tijela ESB-a nadležnog za odlučivanje, a članak 91. Pravilnika o osoblju treba primjenjivati na odluke donesene u vezi s tim pritužbama,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Područje primjene
   Ova se Odluka primjenjuje:

               —

               na članove Upravnog i Općeg vijeća ESB-a u pitanjima koja se odnose na njihovu funkciju članova navedenih tijela ESB-a nadležnih za odlučivanje,

               —

               na članove Izvršnog odbora ESB-a,

               —

               na članove upravnih tijela i sve članove osoblja nacionalnih središnjih banaka koji sudjeluju na sastancima Upravnog i Općeg vijeća ESB-a kao zamjenici i/ili osobe u pratnji u pitanjima koja se odnose na tu funkciju,

         (dalje u tekstu zajedno se nazivaju „sudionici u tijelima nadležnim za odlučivanje”) i

               —

               na stalne ili privremene članove osoblja ESB-a koji podliježu Uvjetima zaposlenja ESB-a,

               —

               na osobe koje rade za ESB, osim onih koje rade na temelju ugovora o radu, u pitanjima koja se odnose na njihov rad za ESB,

         (dalje u tekstu zajedno se nazivaju „zaposlenici ESB-a”).
   Članak 2.
   Obveza suradnje s Uredom
   Ne dovodeći u pitanje relevantne odredbe Ugovora, Protokola o povlasticama i imunitetima Europskih zajednica i Statuta i pridržavajući se postupaka koji su utvrđeni u Uredbi o OLAF-u i pravilima iz ove Odluke, sudionici u tijelima ESB-a nadležnima za odlučivanje i zaposlenici ESB-a u potpunosti surađuju s predstavnicima Ureda koji provode unutarnju istragu te im pružaju svaku pomoć koja je potrebna za istragu.
   Članak 3.
   Obveza prijavljivanja informacija o nezakonitoj aktivnosti
   1.   Zaposlenici ESB-a koji imaju saznanja o dokazima koji izazivaju sumnju glede postojanja mogućih slučajeva prijevare, korupcije ili neke druge nezakonite aktivnosti koje šteti financijskim interesima Europskih zajednica ili ozbiljnih pitanja koja utječu na te financijske interese i odnose se na obavljanje profesionalnih dužnosti kao što je povreda obveza zaposlenika ESB-a ili sudionika u tijelima nadležnim za odlučivanje, koja podliježe disciplinskom ili, ovisno o slučaju, kaznenom postupku, takve dokaze bez odgađanja dostavljaju direktoru Uprave za unutarnju reviziju, višem rukovoditelju zaduženom za njihovo područje poslovanja ili članu Izvršnog odbora koji je prvenstveno odgovoran za njihovo područje poslovanja. Oni dokaze bez odgađanja prosljeđuju glavnom direktoru Glavne uprave za tajništvo i jezičnu službu. Zaposlenici ESB-a ne smiju biti izloženi nejednakom ili diskriminirajućem postupanju zbog dostave informacija iz ovog članka.
   2.   Sudionici u tijelima nadležnim za odlučivanje koji imaju saznanja o dokazima iz stavka 1. obavješćuju glavnog direktora Glavne uprave za tajništvo i jezičnu službu ili predsjednika ESB-a.
   3.   Kada glavni direktor Glavne uprave za tajništvo i jezičnu službu ili, prema potrebi, predsjednik ESB-a primi dokaze u skladu sa stavkom 1. ili 2., prosljeđuje ih Uredu bez odgađanja pridržavajući se članka 4. ove Odluke te obavješćuje Upravu za unutarnju reviziju i, prema potrebi, predsjednika ESB-a.
   4.   Kada zaposlenik ESB-a ili sudionik u tijelima nadležnim za odlučivanje raspolaže konkretnim dokazom koji potkrepljuje sumnju glede postojanja slučaja prijevare ili korupcije ili neke druge nezakonite aktivnosti u smislu stavka 1., a istodobno opravdano smatra da bi postupak predviđen u gore navedenim stavcima u tom konkretnom slučaju spriječio pravilno prijavljivanje takvog dokaza Uredu, on te podatke smije prijaviti izravno Uredu ne pridržavajući se članka 4.
   Članak 4.
   Suradnja s Uredom u odnosu na osjetljive informacije
   1.   U iznimnim slučajevima, u kojima bi kolanje određenih informacija izvan ESB-a moglo ozbiljno potkopati funkcioniranje ESB-a, Izvršni odbor odlučuje hoće li Uredu omogućiti pristup takvim informacijama ili mu proslijediti takve informacije. To se primjenjuje na informacije koje se odnose na odluke monetarne politike ili operacije povezane s upravljanjem deviznim pričuvama i intervencijama na deviznom tržištu, pod uvjetom da su te informacije stare manje od godinu dana, na podatke koje je ESB primio od bonitetnih supervizora glede stabilnosti financijskog sustava ili pojedinih kreditnih institucija te na informacije koje se odnose na zaštitna obilježja i tehničke specifikacije euronovčanica.
   2.   Kod svake takve odluke Izvršnog odbora u obzir se uzimaju svi relevantni aspekti, kao što su stupanj osjetljivosti informacija koje Ured treba za istragu, njihova važnost za istragu i ozbiljnost sumnje koju su Ured, zaposlenik ESB-a ili sudionik u tijelima nadležnim za odlučivanje predstavili predsjedniku ESB-a te stupanj rizika za buduće funkcioniranje ESB-a. Ako se pristup ne omogući, odluka se mora obrazložiti. S obzirom na podatke o stabilnosti financijskog sustava ili pojedinih kreditnih institucija koje ESB dobiva od bonitetnih supervizora, Izvršni odbor može donijeti odluku o omogućavanju pristupa Uredu, osim ako nadležni bonitetni supervizor smatra da bi otkrivanje dotičnih informacija ugrozilo stabilnost financijskog sustava ili pojedine kreditne institucije.
   3.   U vrlo iznimnim slučajevima koji se odnose na informacije povezane s određenim područjem aktivnosti ESB-a, a koje su jednako osjetljive kao kategorije informacija iz stavka 1., Izvršni odbor može donijeti privremenu odluku da se Uredu ne omogući pristup takvim informacijama. Na te odluke, koje su valjane najviše šest mjeseci, primjenjuje se stavak 2. Nakon toga Uredu se omogućuje pristup dotičnim informacijama, osim ako Upravno vijeće u međuvremenu izmijeni ovu Odluku tako da kategoriju dotičnih informacija doda kategorijama iz stavka 1. Upravno vijeće obrazlaže izmjenu ove Odluke.
   Članak 5.
   Pomoć ESB-a u unutarnjim istragama
   1.   Pri pokretanju unutarnje istrage ESB-a, rukovoditelj zadužen za sigurnost ESB-a omogućuje agentima Ureda pristup prostorijama ESB-a nakon predočenja pisanog ovlaštenja kojim se dokazuje njihov identitet i svojstvo agenta Ureda te pisanog ovlaštenja direktora Ureda u kojem se navodi predmet istrage. O tome se odmah obavješćuju predsjednik, potpredsjednik i direktor Uprave za unutarnju reviziju.
   2.   Uprava za unutarnju reviziju pomaže Uredu pri praktičnoj organizaciji istraga.
   3.   Zaposlenici ESB-a i sudionici u tijelima nadležnim za odlučivanje dostavljaju sve tražene informacije agentima Ureda koji vode istragu, osim ako su tražene informacije osjetljive u smislu članka 4., a u tom slučaju odluku donosi Izvršni odbor. Uprava za unutarnju reviziju evidentira sve dostavljene informacije.
   Članak 6.
   Obavješćivanje zainteresiranih stranaka
   1.   Kada postoji mogućnost da je zaposlenik ESB-a ili sudionik u tijelima nadležnim za odlučivanje upleten, zainteresirana strana hitno se obavješćuje ako to ne šteti istrazi. Ni u kojem slučaju, nakon završetka istrage ne smiju se donositi zaključci u kojima se navodi ime zaposlenika ESB-a ili sudionika u tijelima nadležnim za odlučivanje, a da se zainteresiranoj strani ne omogući iskazivanje njezinih stavova o svim činjenicama koje se odnose na nju, uključujući dokaze koji je terete. Zainteresirane strane imaju pravo na šutnju, na nedavanje iskaza protiv sebe i imaju pravo zatražiti osobnu pravnu pomoć.
   2.   U slučajevima u kojima je za potrebe istrage nužno potpuno čuvanje tajnosti i primjena istražnih postupaka koji potpadaju pod ovlast nacionalnih pravosudnih tijela, ispunjavanje obveze pozivanja zaposlenika ESB-a ili sudionika u tijelu nadležnom za odlučivanje na iskazivanje svojih stavova može se u dogovoru s predsjednikom ili potpredsjednikom odgoditi na ograničeno razdoblje.
   Članak 7.
   Informacija o zatvaranju istrage bez poduzimanja daljnjih mjera
   Ako nakon unutarnje istrage nije moguće pokrenuti postupak protiv zaposlenika ESB-a ili sudionika u tijelu nadležnom za odlučivanje koji je bio predmet istrage, odlukom direktora Ureda unutarnja se istraga zatvara bez poduzimanja daljnjih mjera, a direktor Ureda obavješćuje o tome u pisanom obliku dotičnog zaposlenika ESB-a ili sudionika u tijelu nadležnom za odlučivanje.
   Članak 8.
   Ukidanje imuniteta
   Svaki zahtjev nacionalnoga policijskog ili pravosudnog tijela u vezi s ukidanjem imuniteta glede sudskog postupka zaposleniku ESB-a ili članu Izvršnog odbora, Upravnog vijeća ili Općeg vijeća u mogućim slučajevima prijevare, korupcije ili bilo kojeg drugog nezakonitog djelovanja koje šteti financijskim interesima Europskih zajednica dostavlja se direktoru Ureda na mišljenje. Predsjednik ili potpredsjednik ESB-a odlučuje o imunitetu zaposlenika ESB-a, a Upravno vijeće odlučuje o imunitetu članova Izvršnog odbora, Upravnog vijeća ili Općeg vijeća.
   Članak 9.
   Izmjene Uvjeta zaposlenja za osoblje ESB-a
   Uvjeti zaposlenja za osoblje ESB-a mijenjaju se kako slijedi:

               1.

               nakon druge rečenice članka 4. točke (a) dodaje se sljedeća rečenica:
               „Obvezuju ih odredbe Odluke ESB/2004/11 o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih djelovanja koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke.”;

               2.

               uvodna rečenica članka 5. točke (b) zamjenjuje se sljedećim:

                           „(b)

                           Osim ako je drukčije predviđeno u Odluci ESB/2004/11 o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke, članovi osoblja bez prethodnog odobrenja Izvršnog odbora ne smiju:”.

         Članak 10.
   Izmjena Priloga I. Uvjetima zaposlenja za osoblje ESB-a
   Prilog I. Uvjetima zaposlenja ESB-a koji se odnosi na uvjete kratkoročnog zaposlenja mijenja se kako slijedi:

               1.

               nakon druge rečenice članka 4. dodaje se sljedeća rečenica:
               „Obvezuju ih odredbe Odluke ESB/2004/11 o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke.”;

               2.

               uvodna rečenica članka 10. točke (b) zamjenjuje se sljedećim:

                           „(b)

                           Osim ako je drukčije predviđeno u Odluci ESB/2004/11 o odredbama i uvjetima za istrage Europskog ureda za borbu protiv prijevara Europske središnje banke u području sprečavanja prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti koja štete financijskim interesima Europskih zajednica te o izmjeni Uvjeta zaposlenja za osoblje Europske središnje banke, zaposlenici s kratkoročnim ugovorima o radu bez prethodnog odobrenja Izvršnog odbora ne smiju:”.

         Članak 11.
   Završna odredba
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 3. lipnja 2004.

            Predsjednik ESB-a

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  SL L 136, 31.5.1999., str. 1.

      (2)  SL C 76, 8.3.2001., str. 12.

      (3)  SL C 123, 24.5.2002., str. 9.

      (4)  Predmet C-11/00 Komisija Europskih zajednica protiv Europske središnje banke, [2003.] ECR I-7147.

      (5)  Savezni službeni list (Bundesgesetzblatt) br. 45, 1998. od 27.10.1998. i br. 12, 1999. od 6.5.1999.


title: Odluka Vijeća (EU) 2016/431 od 12. veljače 2016. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Narodne Republike Kine o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak za nositelje diplomatskih putovnica

text:
               23.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 76/17

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2016/431
   od 12. veljače 2016.
   o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Narodne Republike Kine o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak za nositelje diplomatskih putovnica
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a) u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               U okviru dijaloga EU-a i Kine o mobilnosti i migraciji, Unija i Narodna Republika Kina dogovorile su paket suradnje koji obuhvaća mjere u području nezakonite migracije i vizne politike, uključujući sporazum o uzajamnom izuzeću od obveze posjedovanja vize za nositelje diplomatskih putovnica.

               (2)

               Vijeće je 14. rujna 2015. donijelo odluku kojom ovlašćuje Komisiju za otvaranje pregovora s Narodnom Republikom Kinom o sklapanju sporazuma između Europske unije i Narodne Republike Kine o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak za nositelje diplomatskih putovnica („Sporazum”).

               (3)

               Pregovori o Sporazumu započeli su 21. rujna 2015. te su uspješno zaključeni njegovim parafiranjem, putem razmjene pisama, 3. studenoga 2015. od strane Unije i 4. studenoga 2015. od strane Narodne Republike Kine.

               (4)

               Sporazum bi trebalo potpisati, a izjave priložene Sporazumu trebalo bi odobriti u ime Unije. Sporazum bi se trebao privremeno primjenjivati od trećeg dana nakon datuma njegova potpisivanja do završetka postupaka za njegovo formalno sklapanje.

               (5)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ (1); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća, niti se na nju primjenjuje.

               (6)

               Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (2); Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća, niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potpisivanje Sporazuma u ime Europske unije između Europske unije i Narodne Republike Kine o izuzeću od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni boravak za nositelje diplomatskih putovnica („Sporazum”) odobrava se, podložno njegovu sklapanju.
   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Izjave priložene ovoj Odluci odobravaju se u ime Unije.
   Članak 3.
   Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi jednu ili više osoba ovlaštenih za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.
   Članak 4.
   Sporazum se privremeno primjenjuje od trećeg dana nakon datuma njegova potpisivanja (3) do završetka postupaka za njegovo formalno sklapanje.
   Članak 5.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. veljače 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 131, 1.6.2000., str. 43.).

      (2)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

      (3)  Datum potpisivanja Sporazuma objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije.