title: 2002/647/EZ: Odluka Vijeća od 12. srpnja 2002. o donošenju poslovnika Odbora Europskog razvojnog fonda

text:
               11/Sv. 115

               HR

               Službeni list Europske unije

               126

         32002D0647

               L 212/8

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2002.
   o donošenju poslovnika Odbora Europskog razvojnog fonda
   (2002/647/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonou 23. lipnja 2000. (1),
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju i upravljanju pomoći Zajednice temeljem Financijskog protokola Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisan u Cotonou (Benin) 23. lipnja 2000. te o raspodjeli financijske pomoću prekomorskim zemljama i područjima na kojima se primjenjuje dio četiri Ugovora o EZ-u (2), potpisan u Bruxellesu 18. rujna 2000., a posebno njegov članak 21. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2001/822/EZ od 27. studenoga 2001. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja s Europskom zajednicom (3) („Odluka o prekomorskom pridruživanju”),
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Prihvaća se Poslovnik Odbora Europskog razvojnog fonda, predviđen u Prilogu.
   Članak 2.
   Do stupanja na snagu Unutarnjega sporazuma, Poslovnik Odbora Europskog razvojnog fonda odnosi se samo na potrebe programa predviđene u točkama 1. i 2. članka 1. Odluke 2000/770/EZ predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, od 3. listopada 2000. (4), u odnosu na OCT u članku 20. Odluke 2001/822/EZ.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2002.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. PEDERSEN

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (2)  SL L 317, 15.12.2000., str. 355.

      (3)  SL L 314, 30.11.2001., str. 1.

      (4)  SL L 317, 15.12.2000., str. 354.
   PRILOG

         PRAVILNIK ODBORA EUROPSKOG RAZVOJNOG FONDA
         Članak 1.
         Sastav
         Odbor Europskoga razvojnog fonda, dalje u tekstu: „Odbor”, sastoji se od država članica, dalje u tekstu „delegacija”, a njime predsjedava predstavnik Komisije.
         Predstavnik Europske investicijske banke sudjeluje u radu Odbora.
         Predstavnik Glavnog tajništva Vijeća prisustvuje sastancima kao promatrač.
         Članak 2.
         Upućivanja Odboru
         1.   Upućivanja Odboru se provode u slučajevima i prema postupcima utvrđenima u Unutarnjem sporazumu između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali unutar Vijeća, o financiranju i upravljanju pomoći Zajednice temeljem Financijskog protokola Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisan u Cotonou (Benin) 23. lipnja 2000. te o raspodjeli financijske pomoći prekomorskim zemljama i područjima na kojima se primjenjuje dio četvrti Ugovora o EZ-u (1), potpisan u Bruxellesu 18. rujna 2000. (dalje u tekstu „Unutarnji sporazum”) i, kada je to potrebno, u Odluci Vijeća 2001/822/EZ od 27. studenoga 2001. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja s Europskom zajednicom („Odluka o prekomorskom pridruživanju”) (2). U vezi s odgovornosti koje su mu dodijeljene ovom Odlukom, Odbor se naziva „Odbor EDF-a i OCT-a (Odbor Europskog razvojnog fonda i prekomorskih zemalja i područja)”.
         2.   Uz slučajeve upućivanja predviđenih u stavku 1.:

                     (a)

                     na svakom sastanku Komisija dostavlja Odboru popis donesenih odluka u prethodnom razdoblju na temelju članka 24. stavka 2. točke (b), članka 24. stavka 3., članka 24. stavka 4. i članka 25. stavka 3. prve alineje Unutarnjeg sporazuma;

                     (b)

                     Odbor se obavješćuje što je prije moguće o kašnjenjima i poteškoćama provedbe projekata ili programa djelovanja koji bi mogli uzrokovati značajne dodatne obveze ili temeljne promjene koje bi mogle imati za posljedicu obavezno upućivanje u okviru odredbi Unutarnjega sporazuma.

               Članak 3.
         Sazivanje sastanka
         1.   Sastanak Odbora saziva njegov predsjedatelj na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice.
         2.   Zajednički sastanci Odbora s drugim odborima mogu se sazvati kako bi se raspravila pitanja od zajedničkog interesa koje dolaze iz njihovog odgovarajućeg područja odgovornosti.
         Članak 4.
         Dnevni red
         1.   Predsjedatelj sastavlja prijedlog dnevnog reda i dostavlja ih Odboru.
         2.   Dnevni red razlikuje:

                     —

                     predložene mjere o kojim Odbor treba donijeti mišljenje pod uvjetima iz Unutarnjega sporazuma,

                     —

                     druga pitanja koja su upućena Odboru u okviru Unutarnjega sporazuma.

               3.   Bilo koja delegacija može zatražiti stavljanje točke na dnevni red sastanaka Odbora. Relevantne informacije o ovim točkama mogu se dati usmeno.
         4.   Dnevni red uključuje odobrenje zapisnika s prethodnog sastanka.
         Članak 5.
         Dokumentacija koju je potrebno poslati članovima Odbora
         1.   Predsjedatelj šalje poziv na sastanak, prijedlog dnevnog reda i predložene mjere o kojima Odbor treba donijeti mišljenje i druge radne dokumente članovima Odbora, putem tajništva, na službenim jezicima Zajednice, i to u pravilu najkasnije 15 radnih dana prije dana održavanja sastanka.
         2.   U žurnim slučajevima, i kada se usvojene mjere trebaju odmah primijeniti, Predsjedatelj može, na zahtjev članova Odbora ili na vlastitu inicijativu, skratiti razdoblje utvrđeno u stavku 1. na šest radnih rada prije dana održavanja sastanka.
         3.   Iznimno, u valjano obrazloženim slučajevima krajnje hitnosti (npr. ozbiljne ekonomske, socijalne ili političke prilike, prirodne katastrofe koje su zadesile državu primateljicu ili druge okolnosti koje zahtijevaju vrlo brzu reakciju), predsjedatelj može odstupiti od razdoblja utvrđenih u stavcima 1. i 2.
         4.   U slučaju prijedloga koji se dostavljaju Odboru usmenim postupkom u okviru Unutarnjega sporazuma, delegacije bi trebale pisanim putem obavijestiti tajništvo Odbora najmanje tri radna dana prije dana sastanka o:

                     —

                     onim točkama kojima već mogu dati načelnu suglasnost i predlažu njihovo uključenje pod točku A (sa ili bez komentara ili zahtjeva za daljnje informacije) na dnevni red predviđen u članku 4. stavku 1., i

                     —

                     onim točkama za koje smatraju da je potrebna rasprava i predlažu njihovo uključenje pod točku B.

               Delegacije također trebaju formulirati komentare i zahtjeve za daljnje informacije pisanim putem i u okviru istih vremenskih ograničenja.
         Komisija daje daljnje informacije i odgovara na bilo koje komentare, kada je god to moguće, pisanim putem i prije sastanka Odbora.
         Članak 6.
         Mišljenje Odbora
         1.   Odbor daje mišljenje u slučajevima i prema postupku koji je predviđen u Unutarnjem sporazumu. Potrebno je raspraviti o pitanju, o kojem Odbor treba donijeti mišljenje, pod uvjetima i prema postupku utvrđenima u članku 21., odnosno članku 27. Unutarnjeg sporazuma.
         2.   Kada se koristi usmeni postupak, i kada se temeljne promjene ili novi ključni elementi dodaju prijedlogu mjera za vrijeme sastanka, predsjedatelj, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev država članica, može odgoditi glasanje o određenoj točki dnevnog reda do kraja sastanka ili do idućeg sastanka.
         3.   Ako u situaciji opisanoj u stavku 2., predsjedatelj ne odluči odgoditi glasovanje kada to zatraži delegacija, ta delegacija izražava rezervu koja trebala biti povučena u roku od najviše 3 radna dana počevši od dana nakon sastanka. Stajalište Odbora evidentira se kao konačno po isteku tog roka. Komisija izvješćuje države članice o usvojenom konačnom stajalištu država članica čije delegacije su izrazile rezervu u Odboru.
         Članak 7.
         Zastupanje i kvorum
         1.   Svaka delegacija države članice smatra se jednom članicom Odbora. Svaka država članica odlučuje o sastavu svoje delegacije i o tome izvješćuje predsjedatelja.
         S odobrenjem predsjedatelja, delegacije mogu biti popraćene nevladinim stručnjacima, na trošak te države članice.
         2.   Delegacija države članice može, prema potrebi, predstavljati najviše još jednu državu članicu. Predstavljena delegacija o tome pisanim putem obavješćuje predsjedatelja Odbora.
         3.   Potreban kvorum da bi mišljenje Odbora bilo valjano jest onaj koji omogućuje donošenje mišljenja većine u skladu s Unutarnjim sporazumom.
         Članak 8.
         Pristupanje treće strane
         1.   Predsjedatelj može odlučiti saslušati stručnjake o pojedinim točkama, na zahtjev člana ili na vlastitu inicijativu.
         2.   Ti stručnjaci i oni navedeni u članku 7. stavku 1. nisu nazočni i ne sudjeluju kada Odbor započne s glasovanjem.
         Članak 9.
         Pisani dio postupka
         1.   Kada su predložene mjere podložne pisanom dijelu postupka, delegacije imaju 15 radnih dana od dana slanja njihovih prijedloga da usvoje stajalište. Za bilo kojeg člana Odbora koji nije izrazio svoje neslaganje ili namjeru da se suzdrži od glasovanja prije isteka roka utvrđenog pismom, smatra se da se prešutno složio s prijedlogom.
         U hitnim slučajevima ili iznimnoj hitnosti, primjenjuju se rokovi utvrđeni u članku 5. stavcima 2. i 3. Slučaj iznimne hitnosti mora biti valjano obrazložen, a suglasnost delegacija ustanovljuje se jedino ako je bila izričito prijavljena.
         2.   Ipak, ako član Odbora zahtjeva da se nacrt mjera mora uzeti u obzir tijekom sastanka Odbora, pisani postupak se time završava. Predložene mjere prenose se na sljedeći sastanak Odbora.
         Članak 10.
         Tajnička potpora
         Komisija pruža tajničke usluge Odboru.
         Članak 11.
         Zapisnik i sažeto izvješće sa sastanaka
         Zapisnik svakoga sastanka sastavlja se pod okriljem predsjedatelja i sadrži mišljenja izražena na predložene mjere i stajališta izrečena za vrijeme sastanka. Zapisnik se šalje članovima Odbora u roku od 15 radnih dana.
         Članovi Odbora šalju predsjedatelju sve postojeće pisane primjedbe na zapisnik. Odbor se o tome izvješćuje; ako postoje bilo kakva neslaganja, o predloženim se izmjenama raspravlja unutar Odbora. Ako neslaganje potraje, predložena se izmjena prilaže zapisniku.
         Članak 12.
         Popis prisutnih
         1.   Na svakom sastanku, predsjedatelj sastavlja popis prisutnih navodeći nadležna tijela kojima sudionici pripadaju.
         2.   Članovi delegacija koji ne pripadaju ni jednom nadležnom tijelu ili organizaciji država članica moraju potpisati izjavu da njihovo sudjelovanje ne stvara nikakav sukob interesa.
         U slučaju sukoba interesa i na zahtjev predsjedatelja, taj određeni član se mora povući za vrijeme relevantnih točaka dnevnog reda,.
         Članak 13.
         Korespondencija
         1.   Korespondencija koja se odnosi na Odbor upućuje se Komisiji na pregled tajništvu Odbora.
         2.   Korespondencija upućena članovima Odbora od strane tajništva se također šalje stalnim predstavnicima određene države članice.
         3.   Osim u iznimnim okolnostima, korespondencija između članova Komisije i Odbora šalje se na obje adrese u elektroničkom obliku predviđenim u tu svrhu.
         Članak 14.
         Transparentnost
         1.   Načela i uvjeti javnog pristupa dokumentima koji se primjenjuju na Komisiju, primjenjuju se i na Odbor Europskoga razvojnog fonda i prekomorskih zemalja i područja. Ako se takav zahtjev šalje državi članici, ona mora djelovati u skladu s člankom 5. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. u pogledu javnog pristupa dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (3).
         2.   Postupci Odbora povjerljivi su za sve sudionike.
         Članak 15.
         Tekući troškovi
         1.   Tekući troškovi Odbora, uključujući putne troškove za jednog sudionika svake države članice snosi Komisija.
         Ako dodijeljena financijska sredstva to dopuštaju i u okviru njihovih ograničenja, Komisija snosi putne troškove za dva predstavnika delegacije koji za to podnesu zahtjev.
         2.   Komisija je ovlaštena subvencionirati troškove smještaja i puta stručnjaka koji su pozvani u okviru članka 8. stavka 1.
         3.   Komisija Odboru ustupa radne prostorije i materijale potrebne za njegov rad.

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 355.

      (2)  SL L 314, 30.11.2001., str. 1.

      (3)  SL L 145, 31.5.2001., str. 43.


title: 2002/983/EZ: Odluka Komisije od 16. prosinca 2002. o nastavku usporednih pokusa i ispitivanja Zajednice na reprodukcijskom i sadnom materijalu Prunus domestica na temelju Direktive Vijeća 92/34/EEZ  Tekst značajan za EGP

text:
               03/Sv. 56

               HR

               Službeni list Europske unije

               257

         32002D0983

               L 341/69

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 16. prosinca 2002.
   o nastavku usporednih pokusa i ispitivanja Zajednice na reprodukcijskom i sadnom materijalu Prunus domestica na temelju Direktive Vijeća 92/34/EEZ
   (Tekst značajan za EGP)
   (2002/983/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/34/EEZ od 28. travnja 1992. o stavljanju na tržište voćnog reprodukcijskog materijala i voćnih sadnica namijenjenih za proizvodnju voća (1), kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2002/112/EZ (2),
   uzimajući u obzir Odluku Komisije 2001/896/EZ od 12. prosinca 2001. o određivanju programa usporednih pokusa i ispitivanja Zajednice na reprodukcijskom i sadnom materijalu sadnica voćaka na temelju Direktive Vijeća 92/34/EEZ (3), a posebno njezin članak 2.,
   budući da:

               (1)

               Odlukom 2001/896/EZ određuju se programi za usporedne pokuse i ispitivanja koje treba provesti na temelju Direktive 92/34/EEZ u pogledu Prunus domestica od 2002. do 2006.

               (2)

               Ispitivanja i pokuse provedene u 2002. treba nastaviti u 2003.,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Jedini članak
   Usporedni pokusi i ispitivanja Zajednice koji su započeli u 2002. na reprodukcijskom i sadnom materijalu Prunus domestica nastavljaju se u 2003. u skladu s Odlukom 2001/896/EZ.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2002.

            Za Komisiju

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  SL L 157, 10.6.1992., str. 10.

      (2)  SL L 41, 13.2.2002., str. 44.

      (3)  SL L 331, 15.12.2001., str. 95.


title: 2012/114/EU: Odluka Vijeća od 14. veljače 2012. o stajalištu koje Europska unija treba zauzeti u Glavnom vijeću Svjetske trgovinske organizacije o zahtjevu za izuzećem od pravila WTO-a o dodatnim autonomnim trgovinskim povlasticama koje je Europska unija dodijelila Pakistanu

text:
               11/Sv. 118

               HR

               Službeni list Europske unije

               202

         32012D0114

               L 052/2

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 14. veljače 2012.
   o stajalištu koje Europska unija treba zauzeti u Glavnom vijeću Svjetske trgovinske organizacije o zahtjevu za izuzećem od pravila WTO-a o dodatnim autonomnim trgovinskim povlasticama koje je Europska unija dodijelila Pakistanu
   (2012/114/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Unija je trenutačno u procesu donošenja zakonodavstva za dodjeljivanje dodatnih autonomnih trgovinskih povlastica Pakistanu. U izostanku izuzeća od obveza Unije na temelju članka I. stavka 1. i članka XIII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (GATT iz 1994.), prema potrebi bi se tretman osiguran tim dodatnim autonomnim trgovinskim povlasticama trebao proširiti na sve ostale članice Svjetske trgovinske organizacije (WTO). Stoga je, prema potrebi, primjereno zatražiti izuzeće od članka I. stavka 1. i članka XIII. GATT-a iz 1994., prema članku IX. stavku 3. Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.

               (2)

               Unija je dostavila takav zahtjev za izuzećem 18. studenoga 2010. i naknadno ga revidirala 26. listopada 2011. i 19. siječnja 2012. te Glavno vijeće WTO-a treba o njemu raspraviti.

               (3)

               Stoga je primjereno utvrditi stajalište koje Unija treba zauzeti u Glavnom vijeću WTO-a u odnosu na taj zahtjev,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Stajalište koje Europska unija treba zauzeti u Glavnom vijeću Svjetske trgovinske organizacije je odobrenje izuzeća od pravila WTO-a o dodatnim autonomnim trgovinskim povlasticama koje je Europska unija dodijelila Pakistanu.
   Ovo stajalište iznosi Komisija.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. veljače 2012.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. LIDEGAARD


title: 2013/792/EU: Odluka Vijeća оd 16. prosinca 2013. o pokretanju automatizirane razmjene daktiloskopskih podataka u Finskoj

text:
               21.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 349/103

         ODLUKA VIJEĆA
   оd 16. prosinca 2013.
   o pokretanju automatizirane razmjene daktiloskopskih podataka u Finskoj
   (2013/792/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (1), a posebno njezin članak 25.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2008/616/PUP od 23. lipnja 2008. o provedbi Odluke 2008/615/PUP (2), a posebno članak 20. i poglavlje 4. njezina Priloga,
   budući da:

               (1)

               U skladu s Protokolom o prijelaznim odredbama koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji, Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, akti institucija, tijelâ, uredâ i agencija Unije doneseni prije stupanja Ugovora iz Lisabona na snagu zadržavaju svoje pravne učinke dok se ne stave izvan snage, ponište ili izmijene provedbom Ugovorâ.

               (2)

               U skladu s tim, članak 25. Odluke 2008/615/PUP primjenjiv je te Vijeće mora jednoglasno odlučiti o tome jesu li države članice provele odredbe poglavlja 6. navedene Odluke.

               (3)

               Člankom 20. Odluke 2008/616/PUP predviđeno je da se odluke iz članka 25. stavka 2. Odluke 2008/615/PUP donose na osnovi izvješća o ocjeni koje se temelji na upitniku. Što se tiče automatizirane razmjene podataka u skladu s poglavljem 2. Odluke 2008/615/PUP, izvješće o ocjeni treba se temeljiti na ocjenjivačkom posjetu i pokusu.

               (4)

               U skladu s poglavljem 4. točkom 1.1. Priloga Odluci 2008/616/PUP, upitnik koji sastavlja odgovarajuća radna skupina Vijeća odnosi se na svaku automatiziranu razmjenu podataka i država članica treba ga ispuniti čim smatra da ispunjava preduvjete za dijeljenje podataka u odgovarajućoj kategoriji podataka.

               (5)

               Finska je ispunila upitnik o zaštiti podataka i upitnik o razmjeni daktiloskopskih podataka.

               (6)

               Finska je provela uspješan pokus s Austrijom.

               (7)

               Obavljen je ocjenjivački posjet Finskoj i austrijski ocjenjivački tim sastavio je izvješće o ocjenjivačkom posjetu te ga je proslijedio odgovarajućoj radnoj skupini Vijeća.

               (8)

               Vijeću je dostavljeno cjelokupno izvješće o ocjeni koje sadrži kratak pregled rezultata upitnika, ocjenjivačkog posjeta i pokusa u vezi s razmjenom daktiloskopskih podataka,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Finska je u potpunosti provela opće odredbe o zaštiti podataka iz poglavlja 6. Odluke 2008/615/PUP za potrebe automatiziranog pretraživanja daktiloskopskih podataka te ima pravo primati i dostavljati osobne podatke na temelju članka 9. navedene Odluke od dana stupanja na snagu ove Odluke.
   Članak 2.
   Ova odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2013.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         V. JUKNA

      (1)  SL L 210, 6.8.2008., str. 1.

      (2)  SL L 210, 6.8.2008., str. 12.


title: Odluka Izvršnog odbora od 22. prosinca 1994. o stupanju na snagu Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 19. lipnja 1990. (SCH/Com-ex (94)29 rev.2)

text:
               19/Sv. 009

               HR

               Službeni list Europske unije

               113

         41994D0029

               L 239/130

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               22.12.1994.

         ODLUKA IZVRŠNOG ODBORA
   od 22. prosinca 1994.
   o stupanju na snagu Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 19. lipnja 1990.
   (SCH/Com-ex (94)29 rev.2)
   IZVRŠNI ODBOR,
   uzimajući u obzir članak 2. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma,
   uzimajući u obzir članak 131. te Konvencije,
   uzimajući u obzir članak 132. te Konvencije,
   uzimajući u obzir članak 139. stavak 2. u vezi sa stavcima 1. i 2. Zajedničke izjave I o članku 139. Završnog akta Konvencije,
   ODLUČIO JE:
   Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma (dalje u tekstu Konvencija) primjenjuje se nepovratno:
   1.   Stupanje na snagu pravila i propisa

   Konvencija u cijelosti stupa na snagu 26. ožujka 1995. za prve države potpisnice, tj. za Belgiju, Njemačku, Francusku, Luksemburg i Nizozemsku te za države pristupateljice Španjolsku i Portugal.
   Od tog datuma nadalje sve odredbe Konvencije primjenjuju se na odnose između schengenskih ugovornih stranka u skladu s odlukama Izvršnog odbora, posebno onih koje se odnose na:

               —

               ukidanje kontrola osoba na unutrašnjim granicama, posebno uklanjanje prepreka i ograničenja u prometu na cestovnim prijelazima na unutarnjim granicama
               (SCH/Com.ex (94)1 rev.2),

               —

               uvođenje i primjena schengenskih dogovora u zračnim lukama i uzletištima
               (SCH/Com-ex (94)17 rev.4),

               —

               provođenje kontrola na vanjskim granicama i mjera za poboljšanje sigurnosti na vanjskim granicama
               (SCH/Com-ex (93) 4 rev. 2 corr (1); SCH/Com-ex (94) decl. 8. corr (2); SCH/Com-ex (94)12 (1); SCH/Com-ex (94)16 rev.; SCH/Com-ex (94) 23 rev. (1)),

               —

               zajednička vizna politika
               (SCH/Com-ex (93)6 (2); SCH/Com-ex (93)7 (1); SCH/Com-ex (93)19 (2); SCH/Com-ex (93)24; SCH/Com-ex (93)21; SCH/Com-ex (94)15 rev.; SCH/Com-ex (94)2; SCH/Com-ex (94)5 (1); SCH/Com-ex (94)6 (1);SCH/Com-ex (94)7 (1); SCH/Com-ex (94)20 rev. (1); SCH/Com-ex (94)24 (1)),

               —

               borba protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima
               (SCH/Com-ex (93)9; SCH/Com-ex (94)28 rev.),

               —

               odgovornost za razmatranje zahtjeva za azil (SCH/Com-ex (93)15 corr. (3); SCH/Com-ex (94)3 (3); SCH/Com-ex (94)11 (3),

               —

               međunarodna uzajamna pravosudna suradnja.
               (SCH/Com-ex (93)14).

         Odluka će se naknadno donijeti za ostale države koje su pristupile Konvenciji, i to Italiju i Grčku, čim ispune preduvjete za stupanje Konvencije na snagu.
   2.   Objavljivanje početka rada Schengenskog informacijskog sustava (SIS-a)

   Dan početka rada SIS-a je 26. ožujka 1995. što ujedno predstavlja njegovu dostupnost tijelima ovlaštenima izvršiti izravan uvid u podatke koji se u njemu nalaze.
   Priručnik Sirene (SCH/Com-ex (93) 8 (4) o dopuni SIS-a, primjenjuje se u cijelosti s učinkom od tog datuma.
   S obzirom na zaključke iz izvještaja Odbor za usmjeravanje SIS-a, Izvršni odbor smatra da će SIS biti spreman za rad na taj datum i da će postojeći nacionalni podaci koji se smatraju važnim u smislu njegove izjave od 18. listopada 1993. (SCH/Com-ex (93) decl. 1 (5)) biti uneseni u skladu s njegovom izjavom od 27. lipnja 1994. (SCH/Com-ex (94) decl. 4. rev.2).
   Od tog datuma Zajedničko nadzorno tijelo predviđeno člankom 115. Konvencije započinje s radom.
   Odredbe Konvencije o zaštiti podataka primjenjuju se u cijelosti. Izvršni odbor upućuje na obavijest Privremenog zajedničkog nadzornog tijela za zaštitu podataka, o tome da ugovorne stranke koje su uspješno provele testiranja ispunjavaju uvjete o zaštiti podataka koji se traže za puštanje SIS-a u rad.
   3.   Dogovori za pripremno razdoblje (od 22. prosinca 1994. do 26. ožujka 1995.)

   Izvršni odbor traži od ugovornih stranaka koje su uspješno provele testiranja da usvoje sljedeće mjere prije 26. ožujka 1995.:

               —

               konsolidiranje, u smislu organizacijskih i ljudskih resursa, mjera potrebnih za potpunu primjenu schengenskih pravila i propisa, posebno u područjima konzularne, pravosudne i policijske suradnje kao i u borbi protiv opojnih droga; da nastave osiguravati da stručno osoblje bude osposobljeno za u primjenu schengenskih pravila i propisa, i

               —

               završavanje priprema u smislu tehničkih, organizacijskih i ljudskih resursa s ciljem puštanja u rad N. SIS-a u vezi C.SIS-om i završavanje priprema za pristup krajnjih korisnika ovom sustavu.

         Izvršni odbor daje upute Odboru za usmjeravanje SIS-a da pravodobno potvrdi, prije spomenutog datuma, da je SIS spreman za rad u smislu tehničkih, organizacijskih i ljudskih resursa.
   Izvršni odbor traži od država ugovornica da potvrde da je sustav dostupan tijelima ovlaštenim za izravan uvid o kojima je već obaviješten Izvršni odbor (SCH/OR.SIS (94)18 rev. 3).
   Izvršni odbor zahtijeva da ugovorne stranke retroaktivno učitaju tijekom ovog razdoblja druge podatke o osobama ili predmetima kao dodatne pored podataka koji se smatraju potrebnima (SCH/Com-ex (94) decl.4 rev. 2 (6)). Baze podataka SIS-a moraju se stalno ažurirati.
   Izvršni odbor poziva ugovorne stranke da osiguraju da zračni prijevoznici izvrše promjene potrebne za slobodno kretanje osoba, najkasnije promjenom u rasporedu letova 26. ožujka 1995. i da upravitelji zračnih luka provedu mjere s tim ciljem, a koje su navedene u Odluci o uvođenju i primjeni schengenskih dogovora u zračnim lukama i uzletištima (SCH/Com-ex (94)17 rev. 4) i stvore potrebne organizacijske i tehničke preduvjete za slobodno kretanje osoba do tog datuma.
   Od ugovornih stranaka se traži da o tome čim je prije moguće obavijeste upravitelje zračnih luka.
   4.   Organizacija primjene Konvencije nakon njezinog stupanja na snagu, posebno u početnoj fazi primjene

   Svrha provedbe Konvencije je poboljšati sigurnost građana u Europi i istodobno stvoriti preduvjete nužne za postizanje slobode kretanja osoba u smislu članka 7.a Ugovora o osnivanju Europske zajednice.
   Izvršni odbor stoga pridaje veliki značaj početnoj fazi primjene Konvencije u cijelosti tijekom prva tri mjeseca nakon 26. ožujka 1995.
   Svaka ugovorna stranka je odgovorna za primjenu Konvencije, posebno za ukidanje kontrola na unutarnjim granicama tijekom početne faze primjene. Ugovorne stranke se uzajamno obavještavaju i savjetuju kad god je to potrebno te blisko surađuju.
   S ciljem stvaranja instrumenta potrebnog za upravljanje Konvencijom, Izvršni odbor ovime odlučuje uspostaviti trajnu strukturu za praćenje sastavljenu od postojeće Središnje skupine i njezinih radnih skupina i podskupina.
   Izvršni odbor nalaže trajnoj strukturi za praćenje tijekom početne faze primjene da nadzire s posebnom pažnjom primjenu schengenskih pravila i propisa, da utvrdi, analizira i hitno rješava sve tehničke probleme, i ako je potrebno, da poduzima mjere s ciljem što učinkovitije primjene Konvencije.
   Izvršni odbor nalaže Predsjedništvu od 1. siječnja 1995. da pripremi plan rada trajne strukture za praćenje i posebno osigura da radne grupe utvrde sve poteškoće i brzo pronađu rješenja.
   Tijekom prva tri mjeseca razdoblja primjene, radne skupine strukture za praćenje sastaju se redovito i onoliko često koliko je to potrebno.
   Ako se u posebnim slučajevima traže hitne odluke, Središnja skupina može u vrlo kratkom roku sazvati poseban sastanak kao odbor za praćenje. Odbor za praćenje sastavljen je bilo od voditelja delegacija svake ugovorne stranke ili visokog dužnosnika kojeg odredi svaka od ugovornih stranaka, a kojima pomažu predstavnici radnih skupina s kojima se mora savjetovati radi rješavanja problema.
   Na zahtjev jedne ugovorne stranke, Središnja skupina također provodi opću analizu poteškoća koje se pojave i predlaže rješenja pronađena u suradnji s radnim skupinama i podskupinama.
   U nedostatku dogovora unutar Središnje skupine, pitanje se upućuje Izvršnom odboru. U tom smislu, dotične ugovorne stranke moraju imati mogućnost davanja mišljenja o njegovim zaključcima.
   Svaka ugovorna stranka može također tražiti od Središnje grupe da procijeni situacije koje su nastale na njezinom nacionalnom području.
   Tri mjeseca nakon stupanja na snagu Konvencije, Središnja skupina podnosi preliminarni izvještaj Izvršnom odboru, o funkcioniranju SIS-a, učinkovitosti kontrole na vanjskim granicama, učinkovitosti borbe protiv opojnih droga i o rezultatima policijske i pravosudne suradnje.
   Središnja skupina podnosi opći izvještaj Izvršnom odboru do 31. ožujka 1996.

      Bonn, 22. prosinca 1994.

            Predsjedatelj

         Bernd SCHMIDBAUER

      (1)  Vidjeti SCH/Com-ex (99)13.

      (2)  Ovaj dokument nije bio preuzet u pravnu stečevinu.

      (3)  Odredbe o azilu, preuzete u Bonski protokol (SCH/Com-ex (94)3).

      (4)  Zamijenjen sa SCH(Com-ex (99)5.

      (5)  Ovaj dokument nije bio preuzet u pravnu stečevinu.

      (6)  Ovaj dokument nije bio preuzet u pravnu stečevinu.


title: Odluka (EU) 2016/1112 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2016. o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Tunisu

text:
               9.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 186/1

         ODLUKA (EU) 2016/1112 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   od 6. srpnja 2016.
   o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Tunisu
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212., stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnima parlamentima,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
   budući da:

               (1)

               Odnosi između Europske unije („Unija”) i Republike Tunisa („Tunis”) razvijaju se unutar okvira Europske politike susjedstva (EPS). Tunis je bio prva mediteranska zemlja koja je potpisala Sporazum o pridruživanju (2) s Unijom, 17. srpnja 1995., koji je stupio na snagu 1. ožujka 1998. U skladu s tim Sporazumom, Tunis je 2008. dovršio postupak ukidanja carinskih stopa na industrijske proizvode, čime je postao prva mediteranska država koja je ušla u područje slobodne trgovine s Unijom. Bilateralni politički dijalog i gospodarska suradnja dalje su se razvili u okviru akcijskih planova EPS-a, od kojih posljednji pokriva razdoblje 2013. – 2017.

               (2)

               Nakon revolucije i svrgavanja predsjednika Ben Alija 14. siječnja 2011., prvi slobodni i demokratski izbori u Tunisu održani su 23. listopada 2011. U siječnju 2014. donesen je novi Ustav te su u četvrtom tromjesečju 2014. održani parlamentarni i predsjednički izbori, uz usklađena nastojanja glavnih političkih aktera za nastavkom reformi na putu prema potpuno razvijenom demokratskom sustavu.

               (3)

               Usporedno s tim procesom političke tranzicije na tunisko su gospodarstvo nepovoljno utjecali trajni unutarnji nemiri, regionalna nestabilnost (uključujući utjecaj sukoba u Libiji) te slabo međunarodno okruženje (osobito u Uniji, glavnom trgovinskom partneru Tunisa). Ti su nepovoljni događaji znatno usporili njegov rast te oslabili njegov fiskalni položaj i bilancu plaćanja.

               (4)

               Od 2011., slijedom političkih promjena u Tunisu, Unija je izrazila nedvosmislenu predanost potpori Tunisu u procesu njegove gospodarske i političke reforme. Povećala je svoju financijsku potporu Tunisu, jačajući suradnju u mnogim područjima, uključujući civilno društvo, izborni sustav, sigurnost, regionalni razvoj te socijalne i gospodarske reforme. Osim toga, ponudila je mogućnost sklapanja sporazuma o području produbljene i sveobuhvatne slobodne trgovine za kojeg su pregovori započeti u listopadu 2014.

               (5)

               U tom teškom gospodarskom i financijskom kontekstu, tuniske vlasti i Međunarodni monetarni fond (MMF) dogovorili su u travnju 2013. nepreventivni trogodišnji stand-by aranžman u iznosu od 1 146 milijuna PPV-a (posebna prava vučenja) kao potporu programu gospodarske prilagodbe i reforme, te je taj aranžman naknadno produljen do kraja 2015. Ukupno je u okviru programa MMF-a isplaćeno 1 500 milijuna USD, nakon šest provedenih preispitivanja programa.

               (6)

               U kolovozu 2013. Tunis je od Unije zatražio dodatnu makrofinancijsku pomoć. Kao odgovor na to u svibnju 2014. donesena je odluka o pružanju makrofinancijske pomoći (makrofinancijska pomoć I.) (3) u iznosu od 300 milijuna EUR, u obliku zajmova. Memorandum o razumijevanju u kojemu se definiraju uvjeti politike povezani s makrofinancijskom pomoći I. stupio je na snagu 4. ožujka 2015. Nakon provedbe dogovorenih mjera politike, 7. svibnja 2015. isplaćena je prva tranša makrofinancijske pomoći I., a druga je tranša isplaćena 1. prosinca 2015.

               (7)

               Unija je u okviru redovnog programa za suradnju osigurala 524 milijuna EUR bespovratnih sredstava za razdoblje 2011. – 2015. radi potpore programu političke i gospodarske reforme Tunisa. Dodatno je Tunisu u okviru programa „Potpora partnerstvu, reformama i uključivom rastu” (SPRING) dodijeljeno 155 milijuna EUR za razdoblje 2011. – 2013. te 122 milijuna EUR u okviru „krovnog” programa za razdoblje 2014. – 2015. Nadalje, Europska investicijska banka odobrila je zajmove u iznosu od 1 338 milijuna EUR od 2011.

               (8)

               Tunisko gospodarstvo bilo je u 2015. znatno pogođeno terorističkim napadima koji su bili usmjereni na ključne gospodarske grane, kao što su turizam i promet, te su za cilj imale otežavanje konsolidacije političke tranzicije. Ti su napadi negativno utjecali na gospodarski oporavak koji je Tunis počeo proživljavati. Zajedno s kontinuiranom nestabilnošću u regiji (uključujući ponovnu aktivaciju sukoba u Libiji) te s još uvijek slabim europskim i globalnim gospodarskim okruženjem, ti su događaji pogoršali ionako slabu bilancu plaćanja i fiskalni položaj. To je dovelo do značajnih manjkova u vanjskom i proračunskom financiranju.

               (9)

               U toj teškoj situaciji Unija je potvrdila predanost podržavanju Tunisa u procesu njegove ekonomske i političke reforme. Ta je predanost osobito izražena u zaključcima sa sastanka Vijeća za pridruživanje između Unije i Tunisa u ožujku 2015. te, nakon terorističkog napada u blizini Soussea u lipnju 2015., u zaključcima Vijeća od 20. srpnja 2015. Politička i ekonomska potpora Unije tuniskom procesu reformi u skladu je s politikom Unije prema regiji južnog Mediterana, kako je utvrđeno u kontekstu EPS-a.

               (10)

               Slijedom pogoršanja ekonomske i financijske situacije u Tunisu, MMF i Tunis pokrenuli su razgovore o sljedećem aranžmanu većeg iznosa, koji bi mogao biti u obliku proširenog instrumenta za financiranje (program MMF-a) te bi se njime vjerojatno obuhvatilo razdoblje od četiri godine, s početkom u proljeće 2016. Cilj novog programa MMF-a bio bi ublažiti kratkoročne poteškoće s bilancom plaćanja Tunisa te istodobno potaknuti provedbu jakih mjera prilagodbe.

               (11)

               S obzirom na pogoršanje gospodarske situacije i prognoza, Tunis je u kolovozu 2015. od Unije zatražio dodatnu makrofinancijsku pomoć.

               (12)

               Budući da je Tunis zemlja obuhvaćena EPS-om, trebao bi se smatrati državom koja ispunjava uvjete za primanje makrofinancijske pomoći Unije.

               (13)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi biti izvanredan financijski instrument za nevezanu i nenamjensku potporu bilanci plaćanja, čime se žele riješiti neposredne potrebe korisnika za vanjskim financiranjem te bi trebala podržati provedbu programa politike koji sadržava snažne mjere neposredne prilagodbe i strukturne reforme za kratkoročno poboljšanje stanja bilance plaćanja.

               (14)

               S obzirom na to da u bilanci plaćanja Tunisa još uvijek postoji znatan preostali manjak u vanjskom financiranju koji nadilazi sredstva koja su osigurali MMF i ostale multilateralne institucije, makrofinancijska pomoć Unije Tunisu smatra se, s obzirom na trenutačne iznimne okolnosti, prikladnim odgovorom na zahtjev Tunisa za potporu gospodarskoj stabilizaciji u kombinaciji s programom MMF-a. Makrofinancijska pomoć Unije pomogla bi gospodarskoj stabilizaciji i planu strukturnih reformi u Tunisu, nadopunjujući sredstva na raspolaganju u okviru financijskog aranžmana MMF-a.

               (15)

               Cilj makrofinancijske pomoći Unije trebao bi biti pružanje potpore ponovnom uspostavljanju održivog stanja vanjskog financiranja Tunisa, a time i pružanje potpore njegovom gospodarskom i društvenom razvoju.

               (16)

               Određivanje iznosa makrofinancijske pomoći Unije temelji se na sveobuhvatnoj kvantitativnoj procjeni preostalih potreba Tunisa za vanjskim financiranjem te se pritom uzima u obzir sposobnost Tunisa za financiranje vlastitim sredstvima, a pogotovo međunarodne pričuve kojima raspolaže. Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi nadopuniti programe i sredstva koja osiguravaju MMF i Svjetska banka. Pri određivanju iznosa pomoći u obzir se uzimaju i očekivani financijski doprinosi multilateralnih donatora te potreba osiguranja pravedne raspodjele tereta između Unije i drugih donatora, kao i već postojeća upotreba drugih instrumenata Unije za vanjsko financiranje u Tunisu te dodana vrijednost sveukupnog angažmana Unije.

               (17)

               Komisija bi trebala osigurati pravnu i stvarnu usklađenost makrofinancijske pomoći Unije s ključnim načelima, ciljevima i mjerama poduzetima u okviru različitih područja vanjskog djelovanja i ostalih relevantnih politika Unije.

               (18)

               Makrofinancijskom pomoći Unije trebalo bi podupirati vanjsku politiku Unije prema Tunisu. Službe Komisije i Europska služba za vanjsko djelovanje trebale bi blisko surađivati tijekom aktivnosti makrofinancijske pomoći kako bi se osigurala usklađenost i dosljednost vanjske politike Unije.

               (19)

               Makrofinancijskom pomoći Unije trebalo bi podupirati posvećenost Tunisa vrijednostima koje dijeli s Unijom, uključujući demokraciju, vladavinu prava, dobro upravljanje, poštovanje ljudskih prava, održivi razvoj i smanjenje siromaštva, kao i njegovu predanost načelima otvorene, uređene i poštene trgovine.

               (20)

               Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije Tunis bi trebao poštovati učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu prava, te jamčiti poštovanje ljudskih prava. Osim toga, posebni ciljevi makrofinancijske pomoći Unije trebali bi jačati učinkovitost, transparentnost i odgovornost sustava upravljanja javnim financijama u Tunisu te promicati strukturne reforme kojima su ciljevi potpora održivog i uključivog rasta, stvaranje radnih mjesta i fiskalna konsolidacija. Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje trebale bi redovito pratiti ispunjavanje preduvjeta i postizanje tih ciljeva.

               (21)

               Kako bi se osigurala učinkovita zaštita financijskih interesa Unije u vezi s makrofinancijskom pomoći Unije, Tunis bi trebao poduzeti odgovarajuće mjere vezane uz sprečavanje i borbu protiv prijevare, korupcije i drugih nepravilnosti u vezi s pomoći. Nadalje, trebalo bi predvidjeti da Komisija obavlja provjere te da Revizorski sud obavlja revizije.

               (22)

               Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije ne dovode se u pitanje ovlasti Europskog parlamenta i Vijeća kao proračunskog tijela.

               (23)

               Iznosi rezervacija koji su potrebni za makrofinancijsku pomoć trebali bi biti usklađeni s proračunskim odobrenim sredstvima utvrđenima višegodišnjim financijskim okvirom.

               (24)

               Makrofinancijskom pomoći Unije trebala bi upravljati Komisija. Kako bi se osiguralo da Europski parlament i Vijeće mogu pratiti provedbu ove Odluke, Komisija bi ih trebala redovito obavješćivati o napretku u pogledu pomoći i dostavljati im relevantne dokumente.

               (25)

               Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Odluke, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4).

               (26)

               Makrofinancijska pomoć Unije trebala bi podlijegati uvjetima gospodarske politike koji će biti utvrđeni u memorandumu o razumijevanju. Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta provedbe te radi učinkovitosti, Komisija bi trebala biti ovlaštena pregovarati o tim uvjetima s tuniskim vlastima uz nadzor odbora predstavnika država članica u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011. Na temelju te Uredbe savjetodavni bi se postupak u pravilu trebao primjenjivati u svim slučajevima, osim kada je u toj Uredbi predviđeno drukčije. S obzirom na mogući značajan učinak pomoći veće od 90 milijuna EUR, u slučajevima iznad tog praga primjereno je primijeniti postupak ispitivanja. S obzirom na iznos makrofinancijske pomoći Unije Tunisu, postupak ispitivanja trebao bi se primjenjivati na donošenje memoranduma o razumijevanju te na smanjenje, suspenziju ili ukidanje pomoći,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Unija Tunisu stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć u maksimalnom iznosu od 500 milijuna EUR („makrofinancijska pomoć Unije”) s ciljem pružanja potpore gospodarskoj stabilizaciji i programu opsežnih reformi u Tunisu. Ta pomoć doprinosi pokrivanju potreba bilance plaćanja Tunisa, kao što je određeno programom MMF-a.
   2.   Puni iznos makrofinancijske pomoći Unije daje se na raspolaganje Tunisu u obliku zajmova. Komisija je ovlaštena u ime Unije posuditi potrebna sredstva na tržištima kapitala ili od financijskih institucija i dodijeliti ih Tunisu u obliku zajma. Prosječno dospijeće zajma iznosi najviše 15 godina.
   3.   Dodjelom makrofinancijske pomoći Unije upravlja Komisija u skladu sa sporazumima ili dogovorima postignutima između MMF-a i Tunisa te s glavnim načelima i ciljevima gospodarskih reformi utvrđenih Sporazumom o pridruživanju između EU-a i Tunisa. Komisija redovito obavješćuje Europski parlament i Vijeće o napretku vezanom za makrofinancijsku pomoć Unije, uključujući isplate te pomoći, te pravovremeno podnosi tim institucijama relevantne dokumente.
   4.   Makrofinancijska pomoć Unije stavlja se na raspolaganje u razdoblju od dvije i pol godine počevši od prvog dana nakon stupanja na snagu memoranduma o razumijevanju iz članka 3. stavka 1.
   5.   Ako se potrebe Tunisa za financiranjem tijekom razdoblja isplate makrofinancijske pomoći Unije znatno smanje u usporedbi s prvotnim predviđanjima, Komisija, postupajući u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2., smanjuje iznos pomoći ili tu pomoć suspendira ili ukida.
   Članak 2.
   1.   Kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći Unije, Tunis mora poštovati učinkovite demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu prava, te jamčiti poštovanje ljudskih prava.
   2.   Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje prate ispunjavanje preduvjeta iz stavka 1. tijekom trajanja makrofinancijske pomoći Unije.
   3.   Stavci 1. i 2. primjenjuju se u skladu s Odlukom Vijeća 2010/427/EU (5).
   Članak 3.
   1.   Komisija se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 7. stavka 2. dogovara s tuniskim vlastima o jasno određenim uvjetima ekonomske politike i financijskim uvjetima, s naglaskom na strukturne reforme i dobre javne financije, na kojima se temelji makrofinancijska pomoć Unije, a ti će uvjeti biti utvrđeni u memorandumu o razumijevanju („memorandum o razumijevanju”). Uvjeti ekonomske politike i financijski uvjeti utvrđeni u memorandumu o razumijevanju moraju biti u skladu sa sporazumima ili dogovorima iz članka 1. stavka 3., uključujući programe makroekonomske prilagodbe i strukturnih reformi koje je Tunis proveo uz potporu MMF-a.
   2.   Cilj uvjeta navedenih u stavku 1. posebno je jačanje učinkovitosti, transparentnosti i odgovornosti sustava upravljanja javnim financijama u Tunisu, među ostalim i za korištenje makrofinancijske pomoći Unije. Pri određivanju mjera politike također se na odgovarajući način uzimaju u obzir napredak u području uzajamnog otvaranja tržišta, razvoj uređene i poštene trgovine, kao i drugi prioriteti u kontekstu vanjske politike Unije. Komisija redovito prati napredak u postizanju tih ciljeva.
   3.   Pojedinosti o financijskim uvjetima makrofinancijske pomoći Unije utvrđuju se ugovorom o zajmu koji trebaju sklopiti Komisija i tuniske vlasti.
   4.   Komisija redovito provjerava jesu li uvjeti iz članka 4. stavka 3. i dalje ispunjeni, kao i jesu li ekonomske politike Tunisa u skladu s ciljevima makrofinancijske pomoći Unije. Pritom Komisija blisko surađuje s MMF-om i Svjetskom bankom i, prema potrebi, s Europskim parlamentom i Vijećem.
   Članak 4.
   1.   Pridržavajući se uvjeta iz stavka 3., Komisija stavlja na raspolaganje makrofinancijsku pomoć Unije u obliku zajma s isplatom u tri obroka. Iznos svakog obroka utvrđuje se u memorandumu o razumijevanju.
   2.   Za iznose makrofinancijske pomoći Unije formiraju se, prema potrebi, rezervacije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 (6).
   3.   Komisija odlučuje o isplati obroka podložno ispunjenju svih sljedećih uvjeta:

               (a)

               preduvjet utvrđen u članku 2.;

               (b)

               stalni zadovoljavajući rezultati provedbe programa politike koji sadržava snažne mjere prilagodbe i mjere strukturne reforme potpomognute nepreventivnim kreditnim aranžmanom s MMF-om; i

               (c)

               zadovoljavajuća provedba uvjeta ekonomske politike i financijskih uvjeta dogovorenih u memorandumu o razumijevanju.

         Drugi se obrok u načelu isplaćuje najranije tri mjeseca nakon isplate prvog obroka. Treći se obrok u načelu isplaćuje najranije tri mjeseca nakon isplate drugog obroka.
   4.   Ako se uvjeti iz stavka 3. prvog podstavka kontinuirano ne ispunjavaju, Komisija privremeno suspendira ili ukida isplatu makrofinancijske pomoći Unije. U takvom slučaju Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razlozima te suspenzije ili ukidanja.
   5.   Makrofinancijska pomoć Unije isplaćuje se Središnjoj banci Tunisa. Podložno odredbama koje se trebaju dogovoriti u memorandumu o razumijevanju, uključujući potvrdu preostalih potreba za proračunskim financiranjem, sredstva Unije mogu se prenijeti tuniskom ministarstvu financija kao krajnjem korisniku.
   Članak 5.
   1.   Poslovi zaduživanja i kreditiranja povezani s makrofinancijskom pomoći Unije izvršavaju se u eurima, koristeći isti datum valute, ne smiju prouzročiti promjenu dospijeća za Uniju te je ne smiju izložiti valutnim ili kamatnim rizicima ili bilo kakvom drugom komercijalnom riziku.
   2.   Ako okolnosti to dopuštaju i na zahtjev Tunisa, Komisija može poduzeti potrebne korake kako bi osigurala da se u uvjete zajma uključi odredba o prijevremenoj otplati i da se ona podudara s odgovarajućom odredbom iz uvjeta za poslove zaduživanja.
   3.   Ako okolnosti dopuštaju poboljšanje kamatne stope na zajam i ako Tunis to zatraži, Komisija može odlučiti refinancirati cijelo prvotno zaduživanje ili jedan dio, ili može restrukturirati odgovarajuće financijske uvjete. Operacije refinanciranja ili restrukturiranja provode se u skladu sa stavcima 1. i 4. i ne smiju imati za posljedicu produljenje dospijeća predmetnog zaduživanja ili povećanje iznosa glavnice nepodmirene na dan refinanciranja ili restrukturiranja.
   4.   Sve troškove koji su nastali za Uniju, a koji se odnose na poslove zaduživanja i kreditiranja u skladu s ovom Odlukom, snosi Tunis.
   5.   Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razvoju događaja u vezi s poslovima iz stavaka 2. i 3.
   Članak 6.
   1.   Makrofinancijska pomoć Unije provodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (7) i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (8).
   2.   Provedbom makrofinancijske pomoći Unije upravlja se izravno.
   3.   Ugovor o zajmu iz članka 3. stavka 3. sadržava sljedeće odredbe kojima se:

               (a)

               osigurava da Tunis redovito provjerava jesu li financijska sredstva odobrena iz proračuna Unije pravilno iskorištena, poduzima odgovarajuće mjere radi sprečavanja nepravilnosti i prijevara te, prema potrebi, pokreće pravne postupke radi osiguravanja povrata svih sredstava isplaćenih na temelju ove Odluke koja se nisu pravilno iskoristila;

               (b)

               osigurava zaštita financijskih interesa Unije, a posebno predviđanjem posebnih mjera u vezi sa sprečavanjem i suzbijanjem prijevara, korupcije i svih drugih nepravilnosti koje utječu na makrofinancijsku pomoć Unije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 (9), Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (10) te Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11);

               (c)

               Komisiju, uključujući Europski ured za borbu protiv prijevara, ili njezine predstavnike izričito ovlašćuje za provedbu provjera, uključujući provjere i inspekcije na terenu;

               (d)

               Komisiju i Revizorski sud izričito ovlašćuje za provođenje revizija tijekom i nakon razdoblja dostupnosti makrofinancijske pomoći Unije, uključujući revizije dokumentacije te revizije na terenu, poput operativnih procjena;

               (e)

               osigurava da Unija ostvaruje pravo na prijevremenu otplatu zajma ako je utvrđeno, u vezi s upravljanjem makrofinancijskom pomoći Unije, da je Tunis sudjelovao u bilo kojoj radnji prijevare ili korupcije ili u nekoj drugoj nezakonitoj aktivnosti koja ugrožava financijske interese Unije.

         4.   Prije provedbe makrofinancijske pomoći Unije Komisija s pomoću operativne procjene ocjenjuje kvalitetu tuniskih financijskih propisa, administrativne postupke te mehanizme unutarnje i vanjske kontrole koji su relevantni za takvu pomoć.
   Članak 7.
   1.   Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
   2.   Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
   Članak 8.
   1.   Komisija do 30. lipnja svake godine Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o provedbi ove Odluke u prethodnoj godini, zajedno s ocjenom te provedbe. U izvješću se:

               (a)

               ispituje napredak u provedbi makrofinancijske pomoći Unije;

               (b)

               procjenjuju gospodarsko stanje i izgledi Tunisa, kao i napredak u provedbi mjera politike iz članka 3. stavka 1.;

               (c)

               navodi poveznica između uvjeta ekonomske politike utvrđenih u memorandumu o razumijevanju, trenutačne gospodarske i fiskalne uspješnosti Tunisa te odluka Komisije o isplati obroka makrofinancijske pomoći Unije.

         2.   Najkasnije dvije godine nakon isteka razdoblja dostupnosti iz članka 1. stavka 4. Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o ex post evaluaciji u kojem se procjenjuju rezultati i učinkovitost isplaćene makrofinancijske pomoći Unije te mjera u kojoj se njome pridonijelo ciljevima pomoći.
   Članak 9.
   Ova Odluka stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 6. srpnja 2016.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         M. SCHULZ

            Za Vijeće

            Predsjednik

         I. KORČOK

      (1)  Stajalište Europskog parlamenta od 8. lipnja 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu) i odluka Vijeća od 24. lipnja 2016.

      (2)  Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge strane (SL L 278, 21.10.2005., str. 9.).

      (3)  Odluka br. 534/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o pružanju makrofinancijske pomoći Republici Tunisu (SL L 151, 21.5.2014., str. 9.).

      (4)  Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).

      (5)  Odluka Vijeća 2010/427/EU od 26. srpnja 2010. kojom se uspostavlja Europska služba za vanjsko djelovanje te određuje način njezina rada (SL L 201, 3.8.2010., str. 30.).

      (6)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 od 25. svibnja 2009. o osnivanju Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja (SL L 145, 10.6.2009., str. 10.).

      (7)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

      (8)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (SL L 362, 31.12.2012., str. 1.).

      (9)  Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, 23.12.1995., str. 1.).

      (10)  Uredba Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (SL L 292, 15.11.1996., str. 2.).

      (11)  Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL L 248, 18.9.2013., str. 1.).

      Zajednička izjava Europskog parlamenta i Vijeća
      Ova Odluka donosi se ne dovodeći u pitanje zajedničku izjavu usvojenu zajedno s Odlukom br. 778/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Gruziji, koja se i nadalje treba smatrati temeljem svih odluka Europskog parlamenta i Vijeća kojima se pruža makrofinancijska pomoć trećim državama i teritorijima.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/236 od 12. veljače 2015. o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana

text:
               14.2.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 39/18

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2015/236
   od 12. veljače 2015.
   o izmjeni Odluke 2010/413/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP (1), a posebno njezin članak 23.,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 26. srpnja 2010. donijelo Odluku 2010/413/ZVSP.

               (2)

               Odlukom 2010/413/ZVSP dopušta se, među ostalim, izvršavanje obveza predviđenih u ugovorima sklopljenima prije 23. siječnja 2012. ili dopunskim ugovorima potrebnima za izvršavanje takvih obveza kada je svrha nabave iranske sirove nafte i naftnih proizvoda ili prihoda od njihove nabave povrat nepodmirenih iznosa u odnosu na ugovore sklopljene prije 23. siječnja 2012. kada ti ugovori posebno predviđaju takve povrate osobama ili subjektima na području država članica ili na području koje je u njihovoj nadležnosti.

               (3)

               Odlukom 2010/413/ZVSP predviđeno je i da se mjere zamrzavanja imovine utvrđene u toj odluci ne primjenjuju na radnje i transakcije koje se izvršavaju u vezi sa subjektima navedenima u Prilogu II. toj odluci u mjeri u kojoj su potrebne za izvršavanje relevantnih obveza do 31. prosinca 2014.

               (4)

               Vijeće smatra da bi to izuzeće trebalo produljiti do 30. lipnja 2015.

               (5)

               Za provedbu mjera predviđenih u ovoj Odluci potrebno je daljnje djelovanje Unije.

               (6)

               Presudom od 12. prosinca 2013. u predmetu T-58/12 Opći sud Europske unije poništio je odluku Vijeća o uvrštavanju Gholama Golparvara, Ghasema Nabipoura, Mansoura Eslamija, Mohamada Talaija, Mohammada Farda, Alireze Ghezelayagha, Hassana Zadeha, Mohammada Pajanda, Ahmada Sarkandija, Seyeda Rasoola i Ahmada Tafazolyja na popis osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja iz Priloga II. Odluci 2010/413/ZVSP.

               (7)

               Na temelju novog obrazloženja Gholam Golparvar trebao bi biti ponovo uvršten na popis osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja.

               (8)

               Presudom od 3. srpnja 2014. u predmetu T-565/12 Opći sud Europske unije poništio je odluku Vijeća o uvrštavanju poduzeća National Iranian Tanker Company na popis osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja iz Priloga II. Odluci 2010/413/ZVSP.

               (9)

               Na temelju novog obrazloženja poduzeće National Iranian Tanker Company trebalo bi biti ponovo uvršteno na popis osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja.

               (10)

               Odluku 2010/413/ZVSP trebalo bi stoga izmijeniti na odgovarajući način,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Članak 20. stavak 14. Odluke 2010/413/ZVSP zamjenjuje se sljedećim:

      „14.   Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se na radnje i transakcije koje se izvršavaju u vezi sa subjektima navedenima u Prilogu II. u mjeri u kojoj su potrebne za izvršavanje obveza iz članka 3.c stavka 2. do 30. lipnja 2015., pod uvjetom da je te radnje i transakcije, unaprijed i za svaki slučaj posebno, odobrila predmetna država članica. Predmetna država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o svojoj namjeri da dodijeli odobrenje.”

   Članak 2.
   Prilog II. Odluci 2010/413/ZVSP mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu od 12. veljače 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         E. RINKĒVIČS

      (1)  SL L 195, 27.7.2010., str. 39.

      PRILOG

                  I.

                  U popis iz dijela I. Priloga II. Odluci 2010/413/ZVSP umeće se subjekt naveden u nastavku:
                  I.   Osobe i subjekti uključeni u nuklearne aktivnosti i aktivnosti povezane s balističkim projektilima te osobe i subjekti koji pružaju potporu Vladi Irana.

                  B.   Subjekti

                              Naziv

                              Identifikacijski podaci

                              Razlozi

                              Datum uvrštenja na popis

                              140.

                              National Iranian Tanker Company (NITC)

                                          35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Teheran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          tel: +98 21 23801,

                                          e-pošta: info@nitc-tankers.com; svi uredi u svijetu

                              Poduzeće National Iranian Tanker Company pruža financijsku potporu Vladi Irana preko svojih dioničara Iranskog državnog mirovinskog fonda, Iranske organizacije za socijalnu sigurnost i Mirovinskog i štednog fonda zaposlenika u naftnoj industriji, koji su subjekti pod nadzorom države. Pored toga, NITC je jedan od najvećih operatora tankera za sirovu naftu na svijetu te jedan od glavnih prijevoznika iranske sirove nafte. U skladu s tim, NITC pruža logističku potporu Vladi Irana transportom iranske nafte.

                  II.

                  U popis iz Priloga II. dijela III. Odluke 2010/413/ZVSP umeće se osoba navedena u nastavku:
                  III.   Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL)

                  A.   Osoba

                              Ime

                              Identifikacijski podaci

                              Razlozi

                              Datum uvrštenja na popis

                              8.

                              Gholam Hossein Golparvar

                              Rođen 23. siječnja 1957., Iranac. Broj osobne iskaznice 4207.

                              G. Golparvar djeluje u ime IRISL-a i s njim povezanih poduzeća. Bio je komercijalni direktor IRISL-a, kao i glavni direktor i dioničar brodarskog poduzeća SAPID, neizvršni direktor i dioničar HDSL-a te dioničar poduzeća Rhabaran Omid Darya Ship Management Company, koje je EU označio kao subjekte koji djeluju u ime IRISL-a.


title: Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/1386 od 25. srpnja 2017. o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine

text:
               26.7.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 194/63

         ODLUKA VIJEĆA (ZVSP) 2017/1386
   od 25. srpnja 2017.
   o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2014/145/ZVSP od 17. ožujka 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine (1), a posebno njezin članak 3. stavak 1.,
   uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 17. ožujka 2014. donijelo Odluku 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

               (2)

               Vijeće je 13. ožujka 2017. donijelo Odluku (ZVSP) 2017/445 (2) o produljenju tih mjera za dodatnih šest mjeseci.

               (3)

               Vijeće je preispitalo uvrštenje za jednu osobu iz Priloga Odluci 2014/145/ZVSP. Unos u vezi s tom osobom trebalo bi izmijeniti.

               (4)

               Prilog Odluci 2014/145/ZVSP stoga bi trebalo na odgovarajući način izmijeniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Prilog Odluci 2014/145/ZVSP mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 25. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. MAASIKAS

      (1)  SL L 78, 17.3.2014., str. 16.

      (2)  Odluka Vijeća (ZVSP) 2017/445 od 13. ožujka 2017. o izmjeni Odluke 2014/145/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine (SL L 67, 14.3.2017., str. 88.).

      PRILOG
      U Prilogu Odluci 2014/145/ZVSP, u dijelu pod naslovom „Osobe”, unos br. 92. zamjenjuje se sljedećim:

                     Ime

                     Identifikacijski podaci

                     Obrazloženje

                     Datum uvrštenja

                     „92.

                     Arkady Romanovich ROTENBERG,
                     Arkadii Romanovich ROTENBERG
                     (Аркадий Романович РОТЕНБЕРГ)

                     Datum rođenja: 15.12.1951.
                     Mjesto rođenja: Lenjingrad (Sankt Peterburg).

                     Arkady Rotenberg važan je poslovni čovjek s bliskim osobnim vezama s predsjednikom Putinom. Od ožujka 2014. Rotenberg ili njegova poduzeća pribavili su više od 7 milijardi američkih dolara putem državnih ugovora. Rotenberg je 2015. predvodio godišnji popis najvrednijih državnih ugovora nakon što mu je ruska vlada dodijelila ugovore vrijedne 555 milijardi rubalja. Mnogi od tih ugovora dodijeljeni su bez formalnih natječajnih postupaka. Premijer Dmitrij Medvedev potpisao je 30. siječnja 2015. ukaz kojim se Rotenbergovu trgovačkom društvu Stroygazmontazh dodjeljuje državni ugovor za izgradnju mosta Kerč kojim se Rusija povezuje s nezakonito pripojenom Autonomnom Republikom Krimom. Ti su mu ugovori priskrbili financijsku korist od ruskih donositelja odluka koji su odgovorni za pripojenje Krima ili destabilizaciju istočne Ukrajine.
                     Vlasnik je poduzeća Stroygazmontazh koje je dobilo državni ugovor za gradnju mosta Kerč kojim se Rusija povezuje s nezakonito pripojenom Autonomnom Republikom Krimom, čime se učvršćuje njezina integracija u Rusku Federaciju, a time se dalje podriva teritorijalna cjelovitost Ukrajine. Slično tome, u siječnju 2017. Stroygazmontazhu je dodijeljen državni ugovor vrijedan 17 milijardi rubalja za gradnju dionice željezničke pruge na mostu Kerč, čime se opet dalje podriva teritorijalna cjelovitost Ukrajine.
                     Predsjednik je uprave izdavačke kuće Prosvescheniye koja je posebno provela projekt ‚Djeci Rusije: adresa – Krim’, javnu kampanju čija je namjena bila uvjeriti krimsku djecu da su sada ruski građani koji žive u Rusiji te time poduprijeti politiku ruske vlade da integrira Krim u Rusiju.

                     30.7.2014.”.


title: 2009/167/EZ: Odluka Vijeća od 26. veljače 2009. o izmjeni Odluke od 27. ožujka 2000. o ovlaštenju direktora Europola za početak pregovora o sporazumima s trećim državama i tijelima koja nisu povezana s EU-om

text:
               19/Sv. 006

               HR

               Službeni list Europske unije

               165

         32009D0167

               L 056/15

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               26.02.2009.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 26. veljače 2009.
   o izmjeni Odluke od 27. ožujka 2000. o ovlaštenju direktora Europola za početak pregovora o sporazumima s trećim državama i tijelima koja nisu povezana s EU-om
   (2009/167/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir članak 42 članak 2., članak 10. stavak 4. i članak 18. Konvencije o osnivanju Europskog policijskog ureda (Konvencija o Europolu) (1),
   uzimajući u obzir Akt Vijeća od 3. studenoga 1998. o utvrđivanju pravila kojima se uređuju vanjski odnosi Europola s trećim zemljama i tijelima koja nisu povezana s Europskom unijom (2), a posebno članak 2. tog Akta,
   uzimajući u obzir Akt Vijeća od 3. studenoga 1998. o utvrđivanju pravila u vezi s Europolovim primanjem informacija od trećih stranaka (3), a posebno članak 2. tog Akta,
   uzimajući u obzir Akt Vijeća od 12. ožujka 1999. o donošenju pravila kojima se uređuje Europolov prijenos osobnih podataka trećim zemljama i trećim tijelima (4), a posebno članke 2. i 3. tog Akta,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 27. ožujka 2000. donijelo Odluku kojom se direktor Europola ovlašćuje za početak pregovora o sporazumima s trećim državama i tijelima koja nisu povezana s EU-om (5).

               (2)

               Zbog operativnih interesa, Indiju bi trebalo dodati na popis trećih država s kojima je direktor Europola ovlašten započeti pregovore.

               (3)

               Odluku od 27. ožujka 2000. trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Odluka od 27. ožujka 2000. mijenja se kako slijedi:
   U članku 2. stavku 1., pod naslovom „Treće države” na abecedni popis dodaje se sljedeća država:

               „—

               Indija”,

         Članak 2.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 26. veljače 2009.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         I. LANGER

      (1)  SL C 316, 27.11.1995., str. 2.

      (2)  SL C 26, 30.1.1999., str. 19.

      (3)  SL C 26, 30.1.1999., str. 17.

      (4)  SL C 88, 30.3.1999., str. 1.

      (5)  SL C 106, 13.4.2000., str. 1.


title: 2014/693/EU: Odluka Vijeća od 29. rujna 2014. o imenovanju poljskog člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora

text:
               3.10.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 289/21

         ODLUKA VIJEĆA
   od 29. rujna 2014.
   o imenovanju poljskog člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora

      (2014/693/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 302.,
   uzimajući u obzir prijedlog poljske vlade,
   uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 13. rujna 2010. donijelo Odluku 2010/570/EU, Euratom o imenovanju članova Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora za razdoblje od 21. rujna 2010. do 20. rujna 2015. (1)

               (2)

               Mjesto člana Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora postalo je slobodno istekom mandata gđe Marzene MENDZA-DROZD,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   G. Michal Grzegorz MODRZEJEWSKI imenuje se članom Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora do kraja tekućeg mandata, koji istječe 20. rujna 2015.
   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. rujna 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         S. GOZI

      (1)  SL L 251, 25.9.2010., str. 8.


title: 1999/819/Euratom: Odluka Komisije od 16. studenoga 1999. o pristupanju Europske zajednice za atomsku energiju (Euratom) Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti iz 1994. (priopćena pod brojem dokumenta C (1999) 3223)

text:
               15/Sv. 002

               HR

               Službeni list Europske unije

               63

         31999D0819

               L 318/20

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.11.1999.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 16. studenoga 1999.
   o pristupanju Europske zajednice za atomsku energiju (Euratom) Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti iz 1994.
   (priopćena pod brojem dokumenta C (1999) 3223)
   (1999/819/Euratom)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101. drugi stavak,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća od 7. prosinca 1998. o odobrenju pristupanja Europske zajednice za atomsku energiju Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti,
   budući da su sve države članice ugovorne stranke Konvencije o nuklearnoj sigurnosti;
   budući da bi Europska zajednica za atomsku energiju trebala pristupiti Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti,
   ODLUČILA JE:
   Članak 1.
   U ime Europske zajednice za atomsku energiju odobrava se pristupanje Konvenciji o nuklearnoj sigurnosti.
   Tekst Konvencije i Deklaracija Europske zajednice za atomsku energiju priloženi su ovoj Odluci u skladu s odredbama članka 30. stavka 4. točke iii.
   Članak 2.
   Instrumenti o pristupanju pohranjuju se kod glavnog direktora Međunarodne agencije za atomsku energiju, depozitara Konvencije, na dan nakon donošenja ove Odluke.

      Sastavljeno u Bruxellesu 16. studenoga 1999.

            Za Komisiju

         Margot WALLSTRÖM

            Članica Komisije


title: Odluka Vijeća od 20. travnja 2015. o imenovanju dvaju zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za Slovačku

text:
               22.4.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 130/4

         ODLUKA VIJEĆA
   od 20. travnja 2015.
   o imenovanju dvaju zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za Slovačku
   (2015/C 130/04)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Odluku Vijeća od 22. srpnja 2003. o osnivanju Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu (1), a posebno njezin članak 3.,
   uzimajući u obzir popis kandidata koji su Vijeću podnijele vlade država članica,
   budući da:

               (1)

               Odlukama od 22. travnja 2013. (2), 2. prosinca 2013. (3), 14. travnja 2014. (4) i 12. lipnja 2014. (5), Vijeće je imenovalo članove i zamjenike članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za razdoblje od 22. travnja 2013. do 28. veljače 2016.

               (2)

               Vlada Slovačke podnijela je dodatne prijedloge za imenovanja za dva mjesta koja treba popuniti,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Zamjenicima članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za razdoblje koje završava 28. veljače 2016. imenuju se:
   I.   PREDSTAVNICI ORGANIZACIJA POSLODAVACA

               Zemlja

               Član

               Zamjenik

               Slovačka

               gđa Silvia SUROVÁ
               g. Štefan PETKANIČ

         Članak 2.
   Članove i zamjenike članova koji još nisu predloženi za imenovanje Vijeće će imenovati naknadno.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 20. travnja 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Jānis DŪKLAVS

      (1)  Odluka Vijeća od 22. srpnja 2003. o osnivanju Savjetodavnog odbora za sigurnost i zaštitu zdravlja na radu (SL C 218, 13.9.2003., str. 1.).

      (2)  Odluka Vijeća od 22. travnja 2013. o imenovanju članova i zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu (SL C 120, 26.4.2013., str. 7.).

      (3)  Odluka Vijeća od 2. prosinca 2013. o imenovanju članova i zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zaštitu zdravlja na radu za Hrvatsku, Mađarsku, Portugal i Ujedinjenu Kraljevinu (SL C 358, 7.12.2013., str. 3.).

      (4)  Odluka Vijeća od 14. travnja 2014. o imenovanju člana i zamjenika člana Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za Hrvatsku (SL C 118, 17.4.2014., str. 3.) i Odluka Vijeća od 14. travnja 2014. o imenovanju članova i zamjenika članova Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za Grčku i Rumunjsku (SL C 118, 17.4.2014., str. 4.).

      (5)  Odluka Vijeća od 12. lipnja 2014. o imenovanju zamjenika člana Savjetodavnog odbora za sigurnost i zdravlje na radu za Litvu (SL C 182, 14.6.2014., str. 16.).


title: 2014/553/EU: Odluka Europskog parlamenta od 3. travnja 2014. o razrješnici za izvršenje općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2012., dio IV. – Sud Europske unije

text:
               5.9.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 266/123

         ODLUKA EUROPSKOG PARLAMENTA
   od 3. travnja 2014.
   o razrješnici za izvršenje općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2012., dio IV. – Sud Europske unije
   (2014/553/EU)
   EUROPSKI PARLAMENT,

               —

               uzimajući u obzir opći proračun Europske unije za financijsku godinu 2012. (1),

               —

               uzimajući u obzir konsolidirane godišnje financijske izvještaje Europske unije za financijsku godinu 2012. (COM(2013) 570 – C7-0276/2013) (2),

               —

               uzimajući u obzir Godišnje izvješće Revizorskog suda o izvršenju proračuna za financijsku godinu 2012., zajedno s odgovorima institucija (3),

               —

               uzimajući u obzir izjavu o jamstvu (4) u pogledu pouzdanosti financijskih izvještaja te zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija za financijsku godinu 2012., koju u skladu s člankom 287. Ugovora o funkcioniranju Europske unije podnosi Revizorski sud,

               —

               uzimajući u obzir članak 314. stavak 10. i članke 317., 318. i 319. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               —

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (5), a posebno njezine članke 50., 86., 145., 146. i 147.,

               —

               uzimajući u obzir Uredbu (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (6), a posebice njezine članke 164., 165. i 166.,

               —

               uzimajući u obzir članak 77. Poslovnika i Prilog VI. Poslovniku,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Odbora za proračunski nadzor (A7-0213/2014),

               1.

               daje razrješnicu tajniku Suda Europske unije za izvršenje proračuna Suda za financijsku godinu 2012.;

               2.

               iznosi svoje primjedbe u Rezoluciji u nastavku;

               3.

               nalaže svojem predsjedniku da ovu Odluku i Rezoluciju, koja je njezin sastavni dio, proslijedi Vijeću, Komisiji, Sudu Europske unije, Revizorskom sudu, Europskom ombudsmanu i Europskom nadzorniku za zaštitu podataka te ih da na objavu u Službenom listu Europske unije (serija L).

            Predsjednik

         Martin SCHULZ

            Glavni tajnik

         Klaus WELLE

      (1)  SL L 56, 29.2.2012.

      (2)  SL C 334, 15.11.2013., str. 1.

      (3)  SL C 331, 14.11.2013., str. 1.

      (4)  SL C 334, 15.11.2013., str. 122.

      (5)  SL L 248, 16.9.2002., str. 1.

      (6)  SL L 298, 26.10.2012., str. 1.


title: Odluka Vijeća (EU) 2015/2358 od 10. prosinca 2015. o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Armenije Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
               17.12.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 331/23

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2015/2358
   od 10. prosinca 2015.
   o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Armenije Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Europska unija postavila je za jedan od svojih ciljeva promicanje zaštite prava djeteta, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

               (2)

               Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčio njihov što hitniji povratak u državu njihovog mjesta stalnog boravka, kao i osigurati zaštitu prava na viđenje i prava na brigu.

               (3)

               Uredbom (EZ) br. 2201/2003 dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija od 25. listopada 1980. o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece („Konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitniji povratak nezakonito odvedene ili zadržane djece.

               (4)

               Sve države članice Unije stranke su Haške konvencije iz 1980.

               (5)

               Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

               (6)

               Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje između država članica Unije i trećih država mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

               (7)

               Haškom konvencijom iz 1980. određuje se da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izrazile prihvat tog pristupa.

               (8)

               Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti Konvenciji, niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

               (9)

               Na temelju mišljenja 1/13 Suda Europske unije, izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

               (10)

               Armenija je 1. ožujka 2007. položila svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Armeniju 1. lipnja 2007.

               (11)

               Nekoliko država članica već je prihvatilo pristup Armenije Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Armeniji dovela je do zaključka da one države članice koje još nisu prihvatile pristup Armenije mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Armenije prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (12)

               Države članice koje još nisu prihvatile pristup Armenije stoga bi trebale biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Armenije u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom. Kraljevina Belgija, Češka Republika, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Mađarska, Malta, Republika Poljska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska koje su već prihvatile pristup Armenije Haškoj konvenciji iz 1980. ne bi trebale položiti nove izjave o prihvatu jer postojeće izjave ostaju valjane u skladu s međunarodnim javnim pravom.

               (13)

               Ujedinjena Kraljevina i Irska obvezane su Uredbom (EZ) br. 2201/2003 i sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (14)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice koje to još nisu učinile ovlašćuju se da prihvate pristup Armenije Haškoj konvenciji od 25. listopada 1980. o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece („Haška konvencija iz 1980.”) u interesu Unije.
   2.   Države članice iz stavka 1. najkasnije do 11. prosinca 2016. polažu izjavu o prihvatu pristupa Armenije Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

      „(Puno ime DRŽAVE ČLANICE) izjavljuje da prihvaća pristup Armenije Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2015/2358”.

   3.   Svaka država članica obavješćuje Vijeće i Komisiju o polaganju svoje izjave o prihvatu pristupa Armenije te priopćuje Komisiji tekst izjave u roku od dva mjeseca od njezinog polaganja.
   Članak 2.
   One države članice koje su položile svoje izjave o prihvatu pristupa Armenije Haškoj konvenciji iz 1980. prije datuma donošenja ove Odluke ne polažu nove izjave.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena svim državama članicama osim Kraljevini Belgiji, Češkoj Republici, Kraljevini Danskoj, Saveznoj Republici Njemačkoj, Republici Estoniji, Irskoj, Kraljevini Španjolskoj, Francuskoj Republici, Talijanskoj Republici, Republici Cipru, Republici Latviji, Republici Litvi, Mađarskoj, Malti, Republici Poljskoj, Republici Sloveniji, Slovačkoj Republici, Republici Finskoj i Kraljevini Švedskoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 10. prosinca 2015.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         F. BAUSCH

      (1)  Mišljenje od 11. veljače 2015. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003. str.1.).


title: Odluka Vijeća (EU) 2016/2311 od 8. prosinca 2016. o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Kazahstana Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

text:
               20.12.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 345/53

         ODLUKA VIJEĆA (EU) 2016/2311
   od 8. prosinca 2016.
   o ovlašćivanju određenih država članica da u interesu Europske unije prihvate pristup Kazahstana Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Europska unija postavila je za jedan od svojih ciljeva promicanje zaštite prava djeteta, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

               (2)

               Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 (2) („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčila njihova što hitnija predaja u državu njihova uobičajenog boravišta, kao i osigurati zaštitu prava na kontakt i prava na skrb.

               (3)

               Uredbom Bruxelles II.a dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitnija predaja nezakonito odvedene ili zadržane djece.

               (4)

               Sve države članice Unije stranke su Haške konvencije iz 1980.

               (5)

               Unija potiče treće države da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

               (6)

               Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje između država članica Unije i trećih zemalja mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

               (7)

               Haškom konvencijom iz 1980. određuje se da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje su izjavile da prihvaćaju pristup.

               (8)

               Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti toj konvenciji niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

               (9)

               Na temelju Mišljenja 1/13 Suda Europske unije, izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

               (10)

               Kazahstan je 3. lipnja 2013. položio svoju ispravu o pristupu Haškoj konvenciji iz 1980. Haška konvencija iz 1980. stupila je na snagu za Kazahstan 1. rujna 2013.

               (11)

               Samo je Kraljevina Nizozemska već prihvatila pristup Kazahstana Haškoj konvenciji iz 1980. Procjena situacije u Kazahstanu dovela je do zaključka da one države članice koje još nisu prihvatile pristup Kazahstana mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Kazahstana prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (12)

               Države članice koje još nisu prihvatile pristup Kazahstana stoga bi trebale biti ovlaštene položiti svoje izjave o prihvatu pristupa Kazahstana u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom. Kraljevina Nizozemska koja je već prihvatila pristup Kazahstana Haškoj konvenciji iz 1980. ne bi trebala položiti novu izjavu o prihvatu jer postojeća izjava ostaje valjana u skladu s međunarodnim javnim pravom.

               (13)

               Uredba Bruxelles II.a obvezujuća je za Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku te one sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (14)

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Države članice koje to još nisu učinile ovlašćuju se da prihvate pristup Kazahstana Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”) u interesu Unije.
   2.   Države članice iz stavka 1. najkasnije 9. prosinca 2017. polažu izjavu o prihvatu pristupa Kazahstana Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

      „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Kazahstana Haškoj konvenciji o građansko-pravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980., u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2016/2311”.

   3.   Svaka država članica obavješćuje Vijeće i Komisiju o polaganju svoje izjave o prihvatu pristupa Kazahstana te priopćuje Komisiji tekst izjave u roku od dva mjeseca od njezina polaganja.
   Članak 2.
   Država članica koja je položila svoju izjavu o prihvatu pristupa Kazahstana Haškoj konvenciji iz 1980. prije datuma donošenja ove Odluke ne polaže novu izjavu.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Članak 4.
   Ova je Odluka upućena svim državama članicama osim Kraljevini Nizozemskoj i Kraljevini Danskoj.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. prosinca 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Mišljenje Europskog parlamenta od 5. listopada 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1347/2000 (SL L 338, 23.12.2003., str. 1.).


title: 2006/235/EZ: Odluka Vijeća od 27. veljače 2006. o sklapanju Sporazuma, u ime Europske zajednice, između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o sudjelovanju potonje u Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za zaštitu okoliša

text:
               11/Sv. 111

               HR

               Službeni list Europske unije

               105

         32006D0235

               L 090/36

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA
   od 27. veljače 2006.
   o sklapanju Sporazuma, u ime Europske zajednice, između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o sudjelovanju potonje u Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za zaštitu okoliša
   (2006/235/EZ)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1., zajedno s prvom rečenicom prvog podstavka članka 300. stavka 2., prvom rečenicom prvog podstavka članka 300. stavka 3. i člankom 300. stavkom 4.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da:

               (1)

               Djelatnosti Europske agencije za okoliš i Europske informacijske i promatračke mreže za zaštitu okoliša, uspostavljene Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1210/90 (2), već su proširene na ostale europske zemlje pomoću bilateralnih sporazuma koje je Zajednica sklopila, uzimajući u obzir prekograničnu prirodu pitanja okoliša i važnost jačanja međunarodne suradnje u području okoliša.

               (2)

               Vijeće je 20. srpnja 2000. ovlastilo Komisiju da sa Švicarskom Konfederacijom sklopi sporazum o sudjelovanju u Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za zaštitu okoliša.

               (3)

               Podložno njegovom kasnijem sklapanju, Sporazum je u ime Europske zajednice potpisan 26. listopada 2004.

               (4)

               Sporazum bi trebala odobriti Zajednica,

         ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovim se, u ime Zajednice, odobrava Sporazum između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o sudjelovanju potonje u Europskoj agenciji za okoliš i Europskoj informacijskoj i promatračkoj mreži za zaštitu okoliša.
   Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća, u ime Zajednice, pruža obavijesti predviđene člankom 20. Sporazuma (3).
   Članak 3.
   Komisija predstavlja Zajednicu u Zajedničkom odboru koji je uspostavljen u okviru članka 16. Sporazuma.
   Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, usvaja stajalište koje Zajednica treba zauzeti što se tiče odluka Zajedničkog odbora u vezi pitanja o financijskom doprinosu Švicarske i o bilo kakvim bitnim odstupanjima u pogledu uvrštavanja pravnih akata Zajednice u Prilog I. i bilo kakvoj izmjeni Priloga III.
   Za sve druge odluke Zajedničkog odbora, uključujući i redovno uvrštavanje pravnih akata Zajednice u Prilog I., podložno svim potrebnim tehničkim prilagodbama, i pitanja koja se odnose na unutarnje funkcioniranje Zajedničkog odbora, stajalište Zajednice usvaja Komisija.
   Članak 4.
   Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 27. veljače 2006.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         U. PLASSNIK

      (1)  Još nije objavljeno u Službenom listu.

      (2)  SL L 120, 11.5.1990., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1641/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 245, 23.9.2003., str. 1.).

      (3)  Glavno tajništvo Vijeća objavit će dan stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.