title: 2013/665/EU: Odluka Komisije оd 17. srpanj 2013. o državnoj potpori SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] – koju je dodijelila Italija (odgoda plaćanja pristojbe na mlijeko u Italiji) (priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 4046)

text:
               19.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 309/28

         ODLUKA KOMISIJE
   оd 17. srpanj 2013.
   o državnoj potpori SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] – koju je dodijelila Italija (odgoda plaćanja pristojbe na mlijeko u Italiji)
   (priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 4046)
   (Vjerodostojan je samo tekst na talijanskom jeziku)
   (2013/665/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
   nakon poziva zainteresiranim stranama na podnošenje svojih primjedbi u skladu s tim člankom i uzimajući u obzir te primjedbe,
   budući da:
   I.   POSTUPAK

               (1)

               Nakon saznanja o stupanju na snagu, 27. veljače 2011., zakona o pretvorbi Zakonodavnog dekreta br. 225 od 29. prosinca 2010. u zakon, kojim je odobrena odgoda plaćanja obroka pristojbe na mlijeko koju plaćaju talijanski proizvođači mlijeka na temelju programa obročnog plaćanja koji je odobren Odlukom Vijeća 2003/530/EZ od 16. srpnja 2003. o spojivosti potpore koju Talijanska Republika namjerava dodijeliti svojim proizvođačima mlijeka s načelima zajedničkog tržišta (1), (2), Komisija je dopisom od 17. ožujka 2011. zatražila od talijanskih tijela dodatne informacije o tom predmetu.

               (2)

               Talijanska su tijela poslala dodatne informacije Komisiji dopisom od 24. lipnja 2011., evidentiranim 29. lipnja 2011.

               (3)

               Nakon pregleda informacija koje su dostavila talijanska tijela i uzimajući u obzir činjenicu da je predmetna odgoda plaćanja nastupila bez prethodne prijave Komisiji ili bez njezina odobrenja, Komisija je telefaksom od 14. listopada 2011. obavijestila talijanska tijela o otvaranju spisa za neprijavljenu potporu pod poslovnim brojem SA.33726 (2011/NN).

               (4)

               Komisija je dopisom od 11. siječnja 2012. obavijestila Italiju o svojoj odluci o pokretanju postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. Ugovora u vezi s prethodno navedenom odgodom i programom obročnog plaćanja koji je odobren Odlukom 2003/530/EZ kako je izmijenjena dodavanjem odgode, što čini novu potporu (SA.33726 (11/C)]), te zatražila od talijanskih tijela da se u roku od mjesec dana očituju o pokretanju postupka.

               (5)

               Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije
                   (3). Komisija je pozvala zainteresirane strane da iznesu svoje primjedbe o predmetnoj potpori.

               (6)

               Komisija je primila primjedbe zainteresiranih strana koje je proslijedila Italiji, davši joj priliku da na njih odgovori.

               (7)

               Stalno predstavništvo Italije pri Europskoj uniji elektroničkom je poštom 13. veljače 2012. dostavilo Komisiji dopis talijanskih tijela u kojem se traži produljenje roka za dostavljanje primjedbi o pokretanju postupka za dva mjeseca. To je produljenje roka odobreno porukom poslanom telefaksom od 21. veljače 2012.

               (8)

               Elektroničkom poštom od 26. travnja 2012. i 27. travnja 2012. Stalno predstavništvo Italije pri Europskoj uniji dostavilo je Komisiji odgovor talijanskih tijela na pokretanje postupka iz članka 108. stavka 2. Ugovora.

               (9)

               Talijanska se tijela nisu očitovala na primjedbe zainteresiranih strana.

         II.   OPIS

               (10)

               U članku 1. Odluke 2003/530/EZ navodi se da:
               „Potpora koju Talijanska Republika namjerava dodijeliti proizvođačima mlijeka tako što će sama izvršiti plaćanje Zajednici iznosa koji oni duguju Zajednici na temelju dodatne pristojbe na mlijeko i mliječne proizvode za razdoblje od 1995./1996. do 2001./2002. i tako što će tim proizvođačima dozvoliti otplatu njihova duga odgođenim plaćanjem u razdoblju od nekoliko godina bez kamata iznimno se smatra spojivom s načelima zajedničkog tržišta pod uvjetom da:

                           —

                           proizvođači otplate iznos u cijelosti u jednako velikim godišnjim obrocima,

                           —

                           rok otplate nije dulji od 14 godina, počevši od 1. siječnja 2004.”

               (11)

               Zakonom br. 10/2011 se u članak 1. Zakonodavnog dekreta br. 225 od 29. prosinca 2010. uvodi stavak 12.k kojim se predviđa odgoda do 30. lipnja 2011. plaćanja obroka pristojbe na mlijeko s dospijećem 31. prosinca 2010. Trošak ove odgode stavljen je na teret ukupnog iznosa dodijeljenih sredstava od 5 milijuna EUR kojime se pokriva više potreba.

               (12)

               Talijanska su tijela u svojem dopisu od 24. lipnja 2011. obrazložila da bi ekvivalent potpore za ovu mjeru bio uvršten u potporu male vrijednosti predviđenu Uredbom (EZ) br. 1535/2007 od 20. prosinca 2007. o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o EZ-u (4) na potpore male vrijednosti u sektoru poljoprivredne proizvodnje (5).

         III.   RAZLOZI POKRETANJA FORMALNOG POSTUPKA

               (13)

               Komisija je odlučila pokrenuti postupak predviđen člankom 108. stavkom 2. Ugovora zbog sljedećih razloga:

                           —

                           talijanska su tijela izrazila svoju namjeru da ekvivalent dodijeljene potpore za predmetnu odgodu plaćanja uvrste u sustav potpore male vrijednosti predviđen Uredbom (EZ) br. 1635/2007; međutim, ne samo što su postojala pravna pitanja oko primjenjivosti te Uredbe, s obzirom na to da talijanska tijela nisu pružila nijednu informaciju o tome jesu li se poštovali uvjeti o gornjim granicama pojedinačne i nacionalne potpore utvrđenim Uredbom, već je i samom Uredbom zabranjena dodjela pomoći male vrijednosti kojom se državna potpora povisuje iznad dozvoljenog maksimalnog iznosa. Budući da je potpora koju je odobrilo Vijeće predstavljala maksimalni iznos koji je Italija mogla dodijeliti svojim proizvođačima mlijeka, dodavanje ekvivalenta odgode plaćanja koja je uključena u program potpore male vrijednosti znači prekoračenje maksimalnog iznosa potpore koju je odobrilo Vijeće;

                           —

                           iz toga slijedi da Komisija nije mogla isključiti mogućnost predmetne odgode koja uključuje sastavni dio potpore (s obzirom na to da je jednaka ekvivalentu beskamatne pozajmice, dalje u tekstu „povezana potpora”), što se ne može opravdati nijednom informacijom koju su dostavila talijanska tijela u svjetlu pravila koja se primjenjuju na državnu potporu u poljoprivrednom sektoru (Smjernice Zajednice o državnoj potpori u sektoru poljoprivrede i šumarstva od 2007. do 2013.) (6);

                           —

                           odgoda predstavlja kršenje Odluke 2003/530/EZ (na temelju toga da se više ne poštuje jedno od njezinih pravila, odnosno pravilo o jednako velikim obrocima). To stoga znači da cijeli sustav postupnih plaćanja postaje nov program potpore za one koji su se koristili njegovim pogodnostima (na temelju toga da nije bio obuhvaćen Odlukom 2003/530/EZ), što se ne čini dopuštenim na temelju nijedne odredbe iz prethodno navedenih smjernica.

         IV.   PRIMJEDBE TALIJANSKIH TIJELA O POKRETANJU FORMALNIH POSTUPAKA

               (14)

               Talijanska su tijela u svojem dopisu poslanom e-poštom 26. travnja 2012. prvi put izvijestila o primjeni sustava postupnih plaćanja pristojbi na mlijeko odobrenih Odlukom Vijeća 2003/530/EZ, objasnivši da je programom obuhvaćen 11 271 korisnik. Njih 9 965 (odnosno 88,41 % od ukupnog broja) na vrijeme je platilo svoje obroke pristojbi s dospijećem 31. prosinca 2010. Do roka odgode to je učinio 1 291 korisnik, a 15 ih nije izvršilo nikakva plaćanja, zbog čega su isključeni iz programa.

               (15)

               Talijanska su tijela nadalje objasnila da je za potrebe izračuna ekvivalenta potpore koju su primili korisnici odgode uzeta u obzir kamata za razdoblje od 1. siječnja 2011. do datuma stvarnog plaćanja obroka koji su bili predmet odgode, koristeći tromjesečnu stopu Euribor od 1. listopada 2010. plus 100 osnovnih bodova (1,942 %). Iz rezultata tog izračuna proizašao je ekvivalent potpore u iznosu između 0,08 EUR i 694,19 EUR te se pokazalo da je od 1 291 korisnika odgode njih 1 187 koristilo pogodnosti potpore u iznosu manjem od 100,00 EUR. Prema tijelima, ti iznosi ukazuju na to da se odgodom plaćanja iz Zakona br. 10/2011 nije narušilo uredno funkcioniranje programa obročnog plaćanja koje je i dalje u skladu s odredbama Odluke 2003/530/EZ, što dokazuje činjenica da je samo 11,45 % proizvođača uključenih u program iskoristilo pogodnosti odgode.

               (16)

               Zbog tih razloga talijanska tijela potvrđuju, kao što je navedeno u dopisu od 24. lipnja 2011. (vidi gornji stavak 13.), da odgoda dodijeljena u vezi s plaćanjem pristojbe predstavlja potporu male vrijednosti. Istaknula su i da su utvrdila da se u cijelosti poštovala pojedinačna gornja granica iz članka 3. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1535/2007, kao i gornja granica od 320 505 000 EUR za razdoblje od tri fiskalne godine za Italiju određena istom Uredbom, i da je ekvivalent odgode plaćanja bio jednak ukupnom iznosu od 50 877,41 EUR. Naposljetku su naveli da su bili u postupku provjere toga jesu li poštovane dotične gornje granice, uzimajući u obzir druge programe potpore male vrijednosti koje su dodijeljene tijekom 2009., 2010. i 2011.

               (17)

               Što se tiče stajališta Komisije da se trebalo smatrati da potpora odobrena Odlukom 2003/530/EZ, s obzirom na njezinu prirodu i iznimnost, predstavlja pojedinačni maksimalni iznos koji se ne može kumulirati ni s jednom drugom mjerom, talijanska su tijela prvo naglasila da se predmetnom odlukom priznalo postojanje iznimnih okolnosti koje su Vijeće dovele do toga da potporu smatra spojivom s člankom 107. Ugovora, što podliježe ispunjenju određenih uvjeta. Naglasila su i činjenicu da se izvršenim provjerama pokazalo da je program obročnog plaćanja u skladu s odredbama Odluke 2003/530/EZ s obzirom na to da su svi proizvođači izvršili plaćanje sedmog obroka, osim 15 proizvođača koji su već bili isključeni iz programa. Prema njihovom mišljenju, iznimna priroda okolnosti koja je dovela do prihvaćanja Odluke 2003/530/EZ sama po sebi primateljima potpore koju je odobrilo Vijeće ne onemogućuje pristup bilo kojim drugim pogodnostima. U Ugovoru se upućuje samo na prethodno navedene iznimne okolnosti bez ikakvoga ograničavanja prirode odobrene potpore ili detaljnih pravila njezine provedbe; njime je samo utvrđeno da je odstupanje od članka 107. i uredaba iz članka 109. Ugovora podložno prihvaćanju jednoglasnom odlukom Vijeća. U ovom konkretnom slučaju, iznimnost koja je dovela do prihvaćanja Odluke 2003/530/EZ potpuno se ogleda u načinu na koji je predmetna odluka prihvaćena, odnosno jednoglasno, i odnosi se više na okolnosti zbog kojih je potrebno prihvaćanje potpore nego na samu potporu.

               (18)

               Talijanske su vlasti tvrdile i da odgoda plaćanja predstavlja potporu male vrijednosti i da se stoga treba smatrati izdvojenom mjerom, s obzirom na niski stupanj njezina korištenja među proizvođačima, niske vrijednosti predmetnih iznosa i odsustvo promjena u programu obročnog plaćanja čija je struktura ostala ista, i što se tiče ukupnog broja obroka i što se tiče datuma isteka.

               (19)

               Naposljetku, talijanska su tijela još jednom navela da su, u skladu s talijanskim Ministarskim dekretom od 30. srpnja 2003. o provedbi Odluke Vijeća, sudionici u programu obročnog plaćanja dužni odreći se svih pravnih radnji u vezi s plaćanjem dospjelih pristojbi, a dužnici koji ne izvrše plaćanje isključeni su iz programa. Talijanska tijela ističu da bi ovo stanje uključivalo pokretanje postupaka prisilnog povrata, što bi dovelo do novih žalbi proizvođača. Stoga bi bilo razumno izbjeći pravne sporove za povrat vrlo niskih iznosa putem postupaka čiji je trošak veći od iznosa sredstava koje je potrebno povući. S tim u vezi, talijanska tijela upućuju na članak 32. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (7), u kojem je navedeno da u opravdanim slučajevima države članice mogu odlučiti ne provoditi postupke povrata ako već nastali troškovi ili troškovi koji će vjerojatno nastati prekoračuju iznos povrata. Prema njihovu mišljenju, ova bi se odredba trebala analogijom primijeniti na ovaj slučaj. U svakom slučaju, slične su odredbe utvrđene člankom 25. stavkom 4. Zakona br. 289/2002 (financijski zakon iz 2003.), u skladu s kojime se iznos od 12 EUR smatra niskim iznosom koji ne podliježe povratu. Što se tiče korisnika odgode, njih 559 je primilo pomoć u iznosu manjem od 12 EUR.

               (20)

               Talijanska su tijela u dopisu poslanom elektroničkom poštom 26. travnja 2012. dostavila popis korisnika odgode i iznos potpore koji je primio svaki od njih.

         V.   PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANA O POKRETANJU FORMALNIH POSTUPAKA

               (21)

               Komisija je 7. ožujka 2012. primila primjedbe treće strane o pokretanju postupka.

               (22)

               Zainteresirana je strana u osnovi htjela znati zašto je Komisija ograničila pokretanje postupka na odgodu plaćanja predviđenog Zakonom br. 10/2011 i nije ga proširila na odredbe članka 40.a Zakona br. 122/2010, kojime se predviđa odgoda plaćanja obroka plaćenih u okviru dodatnog programa obročnog plaćanja utvrđenog Zakonom br. 33/2009 te je pozvala Komisiju da proširi područje primjene postupka na odgovarajući način. S tim u vezi, zainteresirana je strana iznijela tvrdnju da je primjedba koja se odnosi na odredbe članka 40.a Zakona br. 122/2010 već bila podnesena Komisiji i da je Komisija zatvorila predmet.

               (23)

               Komisija je 10. ožujka 2012. primila primjedbe druge zainteresirane strane o pokretanju postupka.

               (24)

               Dotična zainteresirana strana skrenula je pozornost Komisije na odredbe članka 1. stavka 4. Zakonodavnog dekreta br. 16/2012, kojime se poduzećima s financijskim poteškoćama omogućuje plaćanje dospjelih iznosa u redovnim obrocima. Ona je zatražila intervenciju Komisije ističući da te mjere nisu spojive s načelima jedinstvenog tržišta.

               (25)

               Komisija je 14. ožujka 2012. primila primjedbe još jedne zainteresirane strane o pokretanju postupka.

               (26)

               U tim je primjedbama zainteresirana strana uputila i na Zakonodavni dekret br. 16/2012 ističući posljedičnu razliku u postupanju prema pojedinim poljoprivrednicima, kao i točnost podataka koje je koristila AGEA (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura — talijanska agencija za plaćanja) za potrebe izračuna dodatne pristojbe.

         VI.   OCJENA

   VI.1.   Postojanje potpore

               (27)

               U skladu s člankom 107. stavkom 1. Ugovora, za svaku potporu koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj smatra se da je nespojiva s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama.

               (28)

               Predmetna mjera, to jest potpora povezana s odgodom plaćanja (dodjela ekvivalenta beskamatne pozajmice, vidi gornji stavak 13. drugu alineju), ali i nova potpora koja proizlazi iz povrede odredaba Odluke 2003/530/EZ (neplaćena kamata na već plaćene godišnje obroke te glavnica i kamate koji još nisu plaćeni u odnosu na preostale godine do isteka obročnog plaćanja, odnosno do 31. prosinca 2017.) (nova potpora, vidi stavak 13. treću alineju) obuhvaćena je sljedećom definicijom:

               (29)

               Mjera se pripisuje državi jer proizlazi iz nacionalnog zakona; financira se iz javnih sredstava tako da si je talijanska država, dodjelom odgode plaćanja godišnjeg obroka utvrđenog Odlukom 2003/530/EZ i stvaranjem nove potpore putem te odgode, uskratila za određeno razdoblje iznos novca koji je mogao biti korišten u druge svrhe.

               (30)

               Ovom se situacijom određeni poduzetnici dovode u povoljniji položaj, posebno poljoprivredna gospodarstva koja se bave proizvodnjom mlijeka.

               (31)

               Ona može utjecati i na trgovinu, s obzirom na položaj Italije na tržištu (8).

               (32)

               Isto tako, može narušiti tržišno natjecanje, s obzirom na to da su si poduzetnici koji su je iskoristili osigurali prednost (odgoda ne stvara kamate i stoga je istovjetna beskamatnoj pozajmici) koja se nije mogla steći u okviru redovnih tržišnih uvjeta i koja je dotičnom poduzetniku omogućila povoljniji konkurentni položaj u usporedbi s poduzetnicima koji tu potporu nisu primili (9).

               (33)

               Međutim, u svjetlu dodatnih informacija koje su talijanska tijela dostavila u odgovoru na pokretanje postupka iz članka 108. stavka 2. Ugovora, postoji potreba za utvrđivanjem mogu li se predmetne mjere smatrati potporom male vrijednosti u skladu s Uredbom (EZ) br. 1535/2007, i stoga ne smatrati državnom pomoći u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora.

               (34)

               Talijanska su tijela u svojem dopisu poslanom elektroničkom poštom 26. travnja 2012. objasnila da je kamata povezana s odgodom plaćanja iznosila između 0,08 EUR i 694,19 EUR. Također su navela da se provedenim provjerama pokazalo da nije prekoračena granična vrijednost utvrđena za Italiju tijekom razdoblja od tri fiskalne godine, ali da bi unatoč tomu trebali provjeriti je li i dalje postojao rizik od prekoračenja pojedinačne granične vrijednosti u slučaju kumulirane potpore male vrijednosti za fiskalne godine 2009., 2010. i 2011.

               (35)

               Komisija može sa sigurnošću utvrditi da iznos kamate koja se odnosi na odgodu, uzet izdvojeno, ne premašuje 7 500 EUR predviđenih člankom 3. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1636/2007. Također utvrđuje da ukupna potpora dodijeljena odgodom, odnosno 50 877,41 EUR, nije dovela do premašivanja granične vrijednosti od 320 505 000 EUR, koliko je dopušteno Italiji iz Priloga Uredbi. Unatoč tome, Komisija nema nove informacije koje ukazuju na to da granična vrijednosti od 7 500 EUR nije prekoračena ni u jednom slučaju, uzimajući u obzir i svu potporu male vrijednosti koju je isti korisnik primio u razdoblju od tri fiskalne godine, zato što do 26. travnja 2012. nije primila nijednu informaciju od talijanskih tijela koja su uključena u provođenje tih provjera. Stoga ne može zaključiti da se pojedinačna granična vrijednost potpore poštivala u svim slučajevima, posebno zato što Komisija treba također uzeti u obzir novu pomoć koja proizlazi iz povrede odredaba Odluke 2003/530/EZ. Doista, treba proučiti predmetnu mjeru u cijelosti (odnosno potporu koja se odnosi na dodjelu odgode, dodjelu ekvivalenta beskamatne pozajmice i nove potpore koja proizlazi iz povrede odredaba Odluke 2003/530/EZ): znatan broj korisnika (više od 1 250) koristilo je pogodnosti ove odgode, a iznos potpore uključuje i dio glavnice (odnosno ono što odgovara godišnjim obrocima s dospijećem 31. prosinca 2013., 2014., 2015., 2016. i 2017.) plus kamata koja daleko premašuje kamatu koja se odnosi na odgodu plaćanja i koju su talijanska tijela uzela u obzir u potporu svojim tvrdnjama.

               (36)

               U članku 3. stavku 7. Uredbe (EZ) br. 1535/2007 navodi se i da se „potpore male vrijednosti ne zbrajaju s državnim potporama u vezi istih prihvatljivih troškova ako bi takvo zbrajanje dovelo do iznosa potpore koji premašuje iznos koji je utvrđen pravilima Zajednice u specifičnim okolnostima svakog slučaja.”

               (37)

               U tom pogledu, Komisija je pokretanjem postupka predviđenog člankom 108. stavkom 2. Ugovora već ukazala na to da je ova odgoda bila dodatak potpori koju je odobrilo Vijeće i koja bi se trebala smatrati maksimalnim iznosom koji se može dodijeliti u ovom kontekstu.

               (38)

               Talijanske vlasti smatraju i da se odgoda plaćanja mora smatrati samostalnom mjerom, s obzirom na niski stupanj korištenja među proizvođačima, niske vrijednosti predmetnih iznosa i činjenicu da nisu napravljene nikakve promjene u programu obročnog plaćanja čija je struktura ostala ista, i što se tiče ukupnog broja obroka i što se tiče datuma isteka.

               (39)

               Komisija ne dijeli to mišljenje. Naime, jasno je da je odgoda plaćanja izravno povezana s nadoknadom, čije je obročno plaćanje detaljno predviđeno Odlukom 2003/530/EZ. U članku 1. stavku 1. prvoj alineji te Odluke jasno je navedeno da će otplata „biti […] u jednako velikim godišnjim obrocima”. Stoga se ne može smatrati da je odgoda potpuno nepovezana sa sustavom obroka utvrđenim Odlukom 2003/530/EZ.

               (40)

               Talijanska tijela osporavaju i činjenicu da je potpora koju je odobrilo Vijeće maksimalan iznos koji se može dodijeliti proizvođačima mlijeka. Oni smatraju da se predmetnom odlukom priznalo postojanje iznimnih okolnosti koje su dovele do odobrenja programa obročne otplate, ali da ta iznimnost sama po sebi ne opravdava to da korisnici nemaju mogućnost nijedne druge podrške, s obzirom na to da se Ugovor samo odnosi na iznimne okolnosti ne ograničavajući prirodu odobrene potpore ili detaljna pravila njezine provedbe. U ovom specifičnom slučaju, iznimnost koja je dovela do prihvaćanja Odluke Vijeća 2003/530/EZ potpuno se ogleda u načinu na koji je dotična odluka prihvaćena, odnosno jednoglasno, i odnosi se više na okolnosti koje zahtijevaju prihvaćanje potpore nego na samu potporu.

               (41)

               Komisija se ne slaže s talijanskim tijelima. Iako je u članku 108. stavku 2. trećem podstavku Ugovora određeno da „[…] Vijeće može jednoglasno odlučiti da se potpora […] smatra spojivom s unutarnjim tržištem […] ako iznimne okolnosti opravdavaju takvu odluku“ i također je uvodnom izjavom 8. Odluke 2003/530/EZ određeno da „[…] postoje iznimne okolnosti koje opravdavaju smatranje potpore […] spojivom sa zajedničkim tržištem”,ostaje činjenica da je samo Vijeće, u operativnom dijelu Odluke, utvrdilo da se potpora treba „iznimno“ smatrati spojivom s unutarnjim tržištem, a ne „uzimajući u obzir iznimne okolnosti“. Izraz „iznimno“ jasno ukazuje na namjeru Vijeća da privuče pozornost na dodjelu potpore, pridodajući joj jedinstvenu prirodu, unatoč postojanju iznimnih okolnosti kako je navedeno u uvodnoj izjavi 8. Iako upućivanje na jednoglasnu odluku od strane talijanskih tijela može zaista ukazivati na to da je postupak bio izniman, ono ne dovodi u pitanje jedinstvenu prirodu potpore iz Odluke.

               (42)

               S obzirom na činjenicu da je zbog svoje jedinstvene prirode potpora koju je odobrilo Vijeće bio maksimalno dopustiv iznos u tom danom kontekstu, odnosno ekvivalent potpore na 100 %, dodavanje odgode plaćanja bi za nužnu posljedicu imalo automatsku primjenu odredaba članka 3. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1535/2007, što znači da se ne može smatrati da je ekvivalent odgode obuhvaćen područjem primjene te Uredbe, i stoga predstavlja državnu potporu. Njezina spojivost s unutarnjim tržištem mora se ocijeniti u svjetlu pravila o tržišnom natjecanju na snazi u vrijeme dodjele odgode, isto kao i usklađenost nove pomoći koja proizlazi iz povrede odredaba Odluke 2003/530/EZ.

         VI.2   Spojivost potpore s unutarnjim tržištem

               (43)

               Pravila tržišnog natjecanja koja su se primjenjivala u vrijeme dodjele odgode sadržana su u smjernicama zajednice za državnu potporu u sektoru poljoprivrede i šumarstva od 2007. do 2013.

               (44)

               Položaj talijanskih tijela u njihovu dopisu poslanom elektroničkom poštom 26. travnja 2012. temeljio se na obrazloženju da se odgoda plaćanja treba smatrati dijelom programa potpora male vrijednosti. Tijela stoga nisu dostavila nijedno objašnjenje o spojivosti odgode plaćanja s unutarnjim tržištem, ili nove potpore koja je izvan okvira Odluke 2003/530/EZ s obzirom na pravila utvrđenih prethodno navedenim smjernicama.

               (45)

               Komisija stoga nema nove informacije s kojima bi otklonila sumnje koje je imala kada je pokrenula postupak iz članka 108. stavka 2. Ugovora. Potpora povezana s odgodom plaćanja i, stoga, nova pomoć uspostavljena povredom odredaba Odluke 2003/530/EZ predstavlja stoga jednostranu potporu koja je bila namijenjena samo poboljšanju financijske situacije proizvođača bez doprinosa razvoju sektora. Ona je stoga potpora tekućem poslovanju koja je nespojiva s unutarnjim tržištem u smislu točke 15. prethodno navedenih smjernica.

         VI.3   Povrat

               (46)

               U skladu s Ugovorom i sudskom praksom Europskog suda, ako se utvrdi da je potpora nespojiva s unutarnjim tržištem, Komisija je ovlaštena odlučiti mora li dotična država ukinuti ili izmijeniti potporu (10). U sudskoj praksi Europskog suda također se navodi da je dužnost države da ukine potporu koju Komisija smatra nespojivom s unutarnjim tržištem namijenjena ponovnoj uspostavi prethodno postojećeg stanja. U tom kontekstu, Sud je proglasio da je ovaj cilj postignut nakon što je primatelj vratio iznose koji su mu dodijeljeni i tako izgubio prednost koju je ostvario nad konkurencijom i stoga ponovno uspostavio stanje koje je postojalo prije plaćanja potpore (11).

               (47)

               U skladu sa sudskom praksom, u članku 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (12) navodi se da u slučaju kada se u slučajevima nezakonite potpore donesu negativne odluke, Komisija donosi odluku kojom se od dotične države članice zahtijeva da poduzme sve potrebne mjere kako bi od korisnika povukla sredstva potpore (u ovom slučaju, od svih korisnika koji su iskoristili pogodnosti odgode plaćanja).

               (48)

               Italija je stoga dužna poduzeti sve potrebne mjere za povrat sredstava nespojive potpore od korisnika. U skladu sa stavkom 42. Obavijesti Komisije „Za učinkovito provođenje odluka Komisije kojima se od država članica zahtijeva povrat nezakonite i nespojive državne pomoći” (13), Italija ima četiri mjeseca od stupanja na snagu ove Odluke da provede njezine odredbe. Na iznose koje treba povući plaćaju se kamate, izračunate na temelju Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 od 21. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu članka 93. Ugovora o EZ-u (14).

               (49)

               Ova se odluka odmah provodi, posebno u vezi s povratom cjelokupne dodijeljene nespojive pojedinačne potpore.

               (50)

               S obzirom na vrlo specifičan kontekst u kojem je dodijeljena potpora (potpora je dodana programu koji čini paket koji je odobrilo Vijeće) i posljedice potpore (kršenje Odluke 2003/530/EZ za korisnike pogodnosti odgode plaćanja dok je potpora već, iznimno, bila odobrena Odlukom), potrebno je u vezi s onim stranama koje su iskoristile pogodnosti odgode plaćanja vratiti sljedeće:

                           a)

                           kamatu povezanu s odgodom plaćanja obroka pristojbe s dospijećem 31. prosinca 2010., plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

                           b)

                           obračunate kamate na godišnje obroke s dospijećima 31. prosinca 2004., 2005., 2006., 2007., 2008. i 2009. godine (glavnica za te godišnje obroke plaćena je prije odgode plaćanja koje je dovelo do povrede odredaba Odluke 2003/530/EC), plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

                           c)

                           obračunate kamate na godišnje obroke s dospijećima 31. prosinca 2011. i 2012. godine (nijedna informacija pokazuje da glavnica nije plaćena do roka plaćanja), plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

                           d)

                           glavnica i kamata povezana s godišnjim obrocima s dospijećima 31. prosinca 2013., 2014., 2015., 2016. i 2017., što je posljednji datum u rasporedu povrata utvrđen u skladu s Odlukom 2003/530/EZ.

               (51)

               Važnost koju su talijanska tijela pridodala niskoj vrijednosti iznosa za povrat i rizik od toga da će se proizvođači žaliti nacionalnim sudovima ne mijenja činjenicu da korisnici trebaju vratiti državnu pomoć koja ne ispunjava uvjete koji se traže za korištenje pogodnosti odstupanja iz članka 107. Ugovora i koja je stoga nespojiva s unutarnjim tržištem, kako bi se ponovno uspostavilo konkurentno stanje koje je postojalo prije dodjele potpore. Naime, sudska praksa Europskog suda ukazuje da je uklanjanje nezakonite potpore koja je proglašena nespojivom s jedinstvenim tržištem logični rezultat takve nezakonitosti, s obzirom na to da je jedina svrha povrata ponovna uspostava prethodno postojećeg stanja (15). Cilj ponovne uspostave prethodno postojećeg stanja postiže se nakon što je korisnik vratio nezakonitu potporu koja je nespojiva s unutarnjim tržištem i nakon što mu je uskraćena prethodno postojeća prednost nad konkurencijom. U takvim slučajevima, situacija koja je postojala prije dodjele potpore je stoga ponovno uspostavljena (16).

               (52)

               Nadalje, u pogledu niske vrijednosti iznosa za povrat, čini se da talijanska tijela ograničavaju područje primjene povrata samo na kamate koje se pridodaju godišnjem plaćanju za godinu koja podliježe odgodi. Međutim, povrat koji pogađa samo one koji su zaista iskoristili pogodnosti odgode plaćanja mora obuhvaćati svu pomoć proglašenu nespojivom, uza sve dospjele kamate (pogledajte gornji stavak 50.).

               (53)

               Naposljetku, objašnjenje da bi se proizvođači mogli žaliti nacionalnim sudovima ne može se smatrati bitnim, jer prema sudskoj praksi Europskog suda, samom mogućnošću nastanka unutarnjih poteškoća, čak i onih nepremostivih, ne može se opravdati nepoštivanje obveza države članice iz prava Unije (17).

               (54)

               Stoga bi Italija mogla primijeniti pravila male vrijednosti koja se primjenjuju na sektor poljoprivrede za povrat pojedinačnih potpora od korisnika koji su ispunili sve uvjete uredbe koja se odnosi na potpore male vrijednosti (Uredba (EZ) br. 1535/2007) i koja je bila primjenjiva u vrijeme dodjele nezakonite potpore koja je nespojiva s unutarnjim tržištem. Člankom 49. Obavijesti Komisije „Za učinkovito provođenje odluka Komisije kojima se od država članica zahtijeva povrat nezakonite i nespojive državne pomoći“ (18) navodi se da će država članica biti dužna provesti detaljnu analizu svake pojedinačne pomoći dodijeljene na temelju predmetnog programa. Kako bi se odredio točan iznos potpore koju je svaki pojedini korisnik iz programa dužan vratiti, Italija će stoga trebati odrediti mjeru u kojoj je pomoć dodijeljena pojedinom projektu koji je u vrijeme dodjele ispunjavao sve uvjete iz uredbe o skupnom izuzeću ili iz programa potpore koju je odobrila Komisija. U takvim slučajevima, države članice također mogu primijeniti materijalne kriterije male vrijednosti koja su bila važeća u vrijeme dodjele nezakonite i nespojive potpore koja je predmet odluke o povratu u skladu s člankom 2. Uredbe (EZ) br. 994/98 od 7. svibnja 1998. o primjeni članaka 92. i 93. Ugovora o osnivanju Europske zajednice na određene kategorije horizontalnih državnih potpora (19). U skladu s tim kriterijem, pojedinačna potpora dodijeljena na temelju te mjere ne predstavlja potporu za korisnike koji su u vrijeme dodjele ispunjavali uvjete određene važećom Uredbom o potporama male vrijednosti (Uredba (EZ) br. 1535/2007).

         VI.4   Ocjena primjedbi zainteresiranih strana o drugim postupcima

               (55)

               Što se tiče primjedbi koje je iznijela prva zainteresirana strana (stavak 22.), Komisija upozorava da odgađanje plaćanja u skladu s člankom 40.a Zakona br. 122/2010 jednog obroka koji se plaća na temelju dodatnog programa za obročno plaćanje iz Zakona br. 33/2009, nije pokriveno postupkom na temelju ove Odluke, s obzirom na to da se ne odnosi na dodatni program obročnog plaćanja utvrđen Odlukom 2003/530/EZ.

               (56)

               Što se tiče primjedbi koje su iznijele ostale dvije zainteresirane strane o Zakonodavnom dekretu br. 16/2012 (stavci 24. i 26.), Komisija trenutno ispituje predmetne primjedbe. Međutim, mišljenja je da se trebaju ispitati odvojeno radi administrativne učinkovitosti koja se, između ostalog, odnosi na činjenicu da bi se spajanjem dva postupka proširenjem postupka i primjena svih odnosnih administrativnih formalnosti znatno odgodilo zaključivanje postupka na temelju ove Odluke.

         VII.   ZAKLJUČAK

               (57)

               Komisija utvrđuje da je Italija nezakonito provela predmetnu odgodu plaćanja, s čime je nezakonita postala i potpora na koju se odnosi (vidi gornji stavak 13. drugu alineju) i nov program potpore koji je određen povredom Odluke 2003/530/EZ (vidi stavak 13. treću alineju). Stoga se nijedna potpora ne može smatrati spojivom s jedinstvenim tržištem jer talijanska tijela nisu dostavila nijednu informaciju koja bi ukazala na spojivost na temelju pravila tržišnog natjecanja koja se primjenjuju na sektor poljoprivrede (vidi stavke od 43. do 45.). (Oni su samo objasnili da se odgoda plaćanja treba razmotriti izdvojeno, odnosno ne uzimajući u obzir učinak na Odluku 2003/530/EZ i da bi se mogla smatrati programom potpore male vrijednosti). Komisija stoga nije mogla ukloniti sumnje koje je izrazila pokretanjem postupka iz članka 108. stavka 2. Ugovora.

               (58)

               Odgovarajući korisnici trebaju vratiti nespojivu potporu s kamatama, drugim riječima, oni koji su zaista iskoristili predmetnu odgodu plaćanja.

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   1.   Odgoda plaćanja pristojbe na mlijeko s dospijećem 31. prosinca 2010., uvedena stavkom 12.k članka 1. Zakonodavnog dekreta br. 225 od 29. prosinca 2010. Zakonom br. 10/2011 koju je nezakonito provela Italija, protivno članku 108. stavku 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, predstavlja državnu pomoć koja je nespojiva s unutarnjim tržištem.
   2.   Potpora koja je proizašla iz povrede uvjeta utvrđenih Odlukom 2003/530/EZ, određena odgodom plaćanja iz članka 1. i koju je Italija nezakonito primijenila protivno članku 108. stavku 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, nespojiva je s unutarnjim tržištem.
   Članak 2.
   1.   Italija je dužna vratiti nespojivu potporu iz prethodnog članka 1. stavaka 1. i 2. od korisnika odgode iz članka 2. stavka 1.
   2.   Iznosi za povrat uključuju kamate od datuma njihovog stavljanja na raspolaganje korisnicima do dana njihovog povrata.
   3.   Kamatna stopa izračunava se na temelju složenog kamatnog računa u skladu s poglavljem V. Uredbe (EZ) br. 794/2004.
   4.   Povrat sredstava koji se odnosi samo na one strane koje su zaista iskoristile pogodnosti odgode plaćanja iz članka 1. i koje su stoga iskoristile pogodnosti potpore iz članka 2. primjenjuje se na sljedeće:

               a)

               kamatu povezanu s odgodom plaćanja obroka pristojbe s dospijećem 31. prosinca 2010., plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

               b)

               obračunate kamate na godišnje obroke s dospijećima 31. prosinca 2004., 2005., 2006., 2007, 2008. i 2009. (glavnica za te godišnje obroke plaćena je prije odgode plaćanja koje je dovelo do povrede odredaba Odluke Vijeća), plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

               b)

               obračunate kamate na godišnje obroke s dospijećima 31. prosinca 2011. i 2012. godine (nijedna informacija pokazuje da glavnica nije plaćena do roka plaćanja), plus sve obračunate zatezne kamate do datuma povrata;

               d)

               glavnica i kamata povezana s godišnjim obrocima s dospijećima 31. prosinca 2013., 2014., 2015., 2016. i 2017., što je posljednji datum u rasporedu povrata utvrđen u skladu s Odlukom Vijeća.

         5.   Individualna potpora dodijeljena na temelju programa iz članka 1. ne predstavlja potporu ako je u vrijeme njezine dodjele ispunjavala uvjete utvrđene uredbom donesenom u skladu s člankom 2. Uredbe (EZ) br. 994/98, koja je bila primjenjiva u vrijeme dodjele potpore.
   Članak 3.
   1.   Povrat sredstava potpore iz članka 1. neposredan je i učinkovit.
   2.   Italija osigurava da se Odluka provede u roku od četiri mjeseca od datuma njezine obavijesti.
   Članak 4.
   1.   U roku od 2 mjeseca od obavijesti o ovoj Odluci, Italija dostavlja sljedeće informacije:

               a)

               popis korisnika koji su primili potporu na temelju programa iz članka 1. i cijeli iznos koji je svaki od njih primio na temelju dotičnog programa;

               b)

               ukupni iznos potpore (glavnica i kamate) koji treba vratiti od svakog korisnika koji je primio potporu koja se ne može obuhvatiti pravilom male vrijednosti;

               c)

               detaljni opis već poduzetih i planiranih mjera u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom;

               d)

               dokumenti iz kojih je razvidno da je korisnicima naložen povrat sredstava potpore.

         2.   Italija redovito obavješćuje Komisiju o napretku nacionalnih mjera poduzetih za provedbu ove Odluke dok se u cijelosti ne vrate sredstva potpore dodijeljene na temelju programa iz članka 1. Ona na zahtjev Komisije odmah dostavlja informacije o već poduzetim i planiranim mjerama u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom. Također pruža detaljne informacije koje se odnose na iznose potpore i kamate koji su već vraćeni od korisnika.
   Članak 5.
   Ova je Odluka upućena Talijanskoj Republici.

      Sastavljeno u Bruxellesu 17. srpanj 2013.

            Za Komisiju

         Dacian CIOLOȘ

            Član Komisije

      (1)  Sada unutarnje tržište.

      (2)  SL L 184, 23.7.2003., str. 15.

      (3)  SL L 37, 10.2.2012., str. 30.

      (4)  Sada članci 107. i 108. Ugovora.

      (5)  SL L 337, 21.12.2007., str. 35.

      (6)  SL L 319, 27.12.2006., str. 1.

      (7)  SL L 209, 11.8.2005., str. 1.

      (8)  Italija je 2009. bila peti najveći proizvođač kravljeg mlijeka u EU-u, s proizvodnjom od 11 364 milijuna tona. Godine 2010. uvezla je 1 330 602 tona, a izvezla 4 722 tona mlijeka.

      (9)  U skladu sa sudskom praksom Europskog suda, sama činjenica da se konkurentnost poduzetnika povećala dodjelom prednosti koju on nije mogao ostvariti na temelju redovnih tržišnih uvjeta i čiju pogodnost ne mogu uživati konkurentni poduzetnici dovoljan je dokaz narušavanja tržišnog natjecanja (Predmet 730/79 - Philip Morris protiv Komisije [1980] ECR I - 2671).

      (10)  Predmet C-70/72 Komisija protiv Njemačke [1973] ECR I - 813, stavak 13.

      (11)  Spojeni predmeti C-278/92, C-279/92 i C-280/92 Španjolska protiv Komisije [1994] ECR I - 4103, stavak 75., Slučaj C-75/97 Belgija protiv Komisije [1999] ECR I-30671, stavci 64. – 65.

      (12)  SL L 83, 27.3.1999., str. 1.

      (13)  SL L 272, 15.11.2007., str. 4.

      (14)  SL L 140, 30.4.2004., str. 1.

      (15)  Rješenje od 12. prosinca 2012., Predmet T-260/00 - Cooperativa San Marco fra Lavoratori della Piccola Pesca i drugi protiv Komisije, još nije objavljeno, stavak 55.

      (16)  Predmet C-348/93 Komisija protiv Italije [1995] ECR I - 673, stavak 27.

      (17)  Presuda od 19. svibnja 1999. u Predmetu C-6/97 Italija protiv Komisije [1999] ECR I-2981, stavak 34.

      (18)  SL L 272, 15.11.2007., str. 4.

      (19)  SL L 142, 14.5.1998., str. 1.


title: 2014/405/EU: Odluka Vijeća od 20. lipnja 2014. o stavljanju izvan snage Odluke 2010/284/EU o postojanju prekomjernog deficita u Češkoj Republici

text:
               28.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 190/69

         ODLUKA VIJEĆA
   od 20. lipnja 2014.
   o stavljanju izvan snage Odluke 2010/284/EU o postojanju prekomjernog deficita u Češkoj Republici

      (2014/405/EU)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 126. stavak 12.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je 2. prosinca 2009. slijedom preporuke Komisije, u Odluci 2010/284/EU (1), odlučilo da u Češkoj Republici postoji prekomjerni deficit. Vijeće je utvrdilo da se predviđa da će deficit opće države u Češkoj Republici dosegnuti 6,6 % BDP-a u 2009., što je iznad referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora, dok se očekivalo da će bruto dug opće države dosegnuti 35,5 % BDP-a u 2009., što je znatno ispod referentne vrijednosti od 60 % BDP-a iz Ugovora. Deficit opće države za 2009. nakon toga je revidiran na 5,8 % BDP-a, a dug opće države na 34,6 % BDP-a.

               (2)

               U skladu s člankom 126. stavkom 7. Ugovora i člankom 3. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (2), Vijeće je 2. prosinca 2009. na temelju preporuke Komisije uputilo preporuku Češkoj Republici u cilju okončanja stanja prekomjernog deficita najkasnije do 2013. Navedena preporuka Vijeća je objavljena.

               (3)

               U skladu s člankom 4. Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovorima, Komisija osigurava podatke za provedbu postupka. U okviru primjene navedenog Protokola države članice, u skladu s člankom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2009, trebaju dostaviti podatke o državnom deficitu i dugu i drugim povezanim varijablama dvaput godišnje, odnosno do 1. travnja i do 1. listopada (3).

               (4)

               Odluku o tome treba li odluku o postojanju prekomjernog deficita staviti izvan snage, Vijeće treba donijeti na temelju dostavljenih podataka. Osim toga, odluku o postojanju prekomjernog deficita trebalo bi staviti izvan snage samo ako prognoze Komisije pokažu da tijekom razdoblja obuhvaćenog prognozom deficit neće biti veći od referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora (4).

               (5)

               Na temelju podataka koje je slijedom obavijesti Češke Republike do 1. travnja 2014., a u skladu s člankom 14. Uredbe (EZ) br. 479/2009, osigurala Komisija (Eurostat) i na temelju proljetne prognoze službi Komisije iz 2014. opravdano je donijeti sljedeće zaključke:

                           —

                           Nakon što je dosegnuo vrhunac od 5,8 % BDP-a u 2009., deficit opće države u Češkoj Republici smanjen je te je iznosio 1,5 % BDP-a u 2013. što je u okviru roka koji je odredilo Vijeće. To poboljšanje potaknuto je konsolidacijom kako na strani prihoda tako i na strani rashoda, a posebno porastom neizravnog oporezivanja i rezovima u javnim ulaganjima.

                           —

                           Programom konvergencije Češke Republike za 2014. predviđa se povećanje deficita opće države na 1,8 % BDP-a u 2014. te na 2,3 % BDP-a u 2015., dok se u proljetnoj prognozi službi Komisije iz 2014. predviđa da će deficit opće države dosegnuti 1,9 % BDP-a u 2014. i 2,4 % BDP-a u 2015., pod pretpostavkom da ne dođe do promjene politike. Stoga bi tijekom razdoblja obuhvaćenog prognozom deficit trebao ostati ispod referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora.

                           —

                           Strukturni saldo, odnosno saldo opće države prilagođen gospodarskom ciklusu i bez jednokratnih i drugih privremenih mjera se tijekom razdoblja 2010.–2013. u prosjeku svake godine poboljšavao za 1,4 % BDP-a. Pod pretpostavkom da ne dođe do promjene politike, predviđa se da će se strukturni saldo pogoršati za 1 % BDP-a u 2014. (do -1,1 % BDP-a) i za dodatnih 0,8 % BDP-a u 2015.

                           —

                           Udio duga u BDP-u povećao se između 2009. i 2013. za 11,5 postotnih bodova na 46 %. U proljetnoj prognozi službi Komisije iz 2014. predviđa se da će bruto dug opće države privremeno pasti na 44,4 % BDP-a u 2014. i ponovno porasti na 45,8 % BDP-a u 2015.

               (6)

               Počevši od 2014., što je godina koja slijedi nakon ispravljanja prekomjernog deficita, Češka Republika podliježe preventivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu te bi svoj strukturni saldo trebala održati na razini svojeg srednjoročnog proračunskog cilja ili iznad njega.

               (7)

               U skladu s člankom 126. stavkom 12. Ugovora, Odluku Vijeća o postojanju prekomjernog deficita treba staviti izvan snage ako Vijeće smatra da je u predmetnoj državi članici prekomjerni deficit ispravljen.

               (8)

               Vijeće smatra da je prekomjerni deficit u Češkoj Republici ispravljen i stoga bi Odluku 2010/284/EU trebalo staviti izvan snage,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Iz sveobuhvatne procjene proizlazi da je stanje prekomjernog deficita u Češkoj Republici ispravljeno.
   Članak 2.
   Odluka 2010/284/EU stavlja se izvan snage.
   Članak 3.
   Ova je Odluka upućena Češkoj Republici.

      Sastavljeno u Luxembourgu 20. lipnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. A. HARDOUVELIS

      (1)  Odluka Vijeća 2010/284/EU od 2. prosinca 2009. o postojanju prekomjernog deficita u Češkoj Republici (SL L 125, 21.5.2010., str. 36.).

      (2)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

      (3)  Uredba Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (SL L 145, 10.6.2009., str. 1.).

      (4)  U skladu sa „Specifikacijama za provedbu Pakta o stabilnosti i rastu i smjernicama o obliku i sadržaju programa stabilnosti i konvergencije” od 3. rujna 2012. Vidjeti: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: 2013/452/EU: Odluka Komisije od 2. svibnja 2013. o državnim potporama SA.33618 (12/C) koje Švedska planira provesti u korist arene u Uppsali (priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 2362) Tekst značajan za EGP

text:
               12.9.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 243/19

         ODLUKA KOMISIJE
   od 2. svibnja 2013.
   o državnim potporama SA.33618 (12/C) koje Švedska planira provesti u korist arene u Uppsali
   (priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 2362)
   (Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2013/452/EU)

   Ovaj će dokument biti objavljen u Posebnom izdanju Službenog lista Europske unije na hrvatskom jeziku ako zadovolji potrebne uvjete.


title: 2003/189/EZ: Odluka Komisije od 18. ožujka 2003. o objavljivanju referencije norme EN 613:2000 „Plinske konvekcijske grijalice prostora” u skladu s Direktivom Vijeća 90/396/EEZ (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 710)  Tekst značajan za EGP

text:
               13/Sv. 057

               HR

               Službeni list Europske unije

               189

         32003D0189

               L 074/26

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               18.03.2003.

      ODLUKA KOMISIJE

   od 18. ožujka 2003.
   o objavljivanju referencije norme EN 613:2000 „Plinske konvekcijske grijalice prostora” u skladu s Direktivom Vijeća 90/396/EEZ
   (priopćena pod brojem dokumenta C(2003) 710)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2003/189/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/396/EEZ od 29. lipnja 1990. o usklađivanju zakonodavstava država članica o uređajima za izgaranje plinska goriva (1), kako je izmijenjena Direktivom 93/68/EEZ (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir mišljenje Stalnog odbora koji je osnovan u skladu s člankom 5. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa te pravila za usluge informacijskog društva (3), kako je izmijenjena Direktivom 98/48/EZ (4),
   budući da:

               (1)

               Članak 2. Direktive 90/396/EEZ predviđa da se plinski aparati mogu staviti na tržište i pustiti u rad jedino ako, pri normalnom korištenju, ne ugrožavaju sigurnost osoba, domaćih životinja i imovine.

               (2)

               Na temelju članka 5. Direktive 90/396/EEZ za plinske aparate se pretpostavlja da su usklađeni s temeljnim zahtjevima navedenim u članku 3. spomenute Direktive ako su u skladu s nacionalnim normama koje se na njih primjenjuju i koje prenose usklađene norme čije su oznake objavljene u Službenom listu Europske unije.

               (3)

               Države članice moraju objaviti referencijske brojeve nacionalnih normi koje prenose usklađene norme, čije su referencije objavljene u Službenom listu Europske unije.

               (4)

               Ujedinjena Kraljevina je podnijela formalni prigovor u vezi s usklađenom normom EN 613:2000 „Plinske konvekcijske grijalice prostora” koju je donio Europski odbor za normizaciju (CEN) 13. srpnja 2000., a njezina je oznaka objavljena u Službenom listu Europskih zajednica18. srpnja 2001. (5), na osnovi toga da ne udovoljava u potpunosti zahtjevima Direktive 90/396/EEZ, posebno onim pod točkom 2.1 i 3.2.2 Priloga I., zato što konstrukcijski zahtjevi ukrasnih ostakljenih plinskih kamina nisu dovoljni da bi zajamčili visoku razinu sigurnosti. Ujedinjena Kraljevina je posebno zabrinuta da, u slučaju takvih proizvoda, može doći do opasne situacije uslijed gomilanja nezapaljenog plina, koji se tako akumuliran može zapaliti, izazivajući opasne ozljede.

               (5)

               Na osnovi podataka dobivenih u okviru savjetovanja državnih tijela, CEN-a i Odbora koji je osnovan Direktivom 98/34/EZ, nije pronađen nikakav dokaz koji bi opravdao rizik od gomilanja ili eksplozije plina. Shodno tome, nije se pokazalo da usklađena norma EN 613:2000 ne ispunjava temeljne zahtjeve Direktive 90/396/EEZ,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Referencija norme EN 613:2000 „Plinske konvekcijske grijalice prostora” koju je donio Europski odbor za normizaciju (CEN) 13. srpnja 2000. i prvi put objavio u Službenom listu Europskih zajednica od 18. srpnja 2001., ne uklanja se s popisa normi koji je objavljen u Službenom listu Europske unije. Za normu se i dalje pretpostavlja da je usklađena s odgovarajućim odredbama Direktive 90/396/EEZ.
   Članak 2.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. ožujka 2003.

            Za Komisiju

         Erkki LIIKANEN

            Član Komisije

      (1)  SL L 196, 26.7.1990., str. 15.

      (2)  SL L 220, 30.8.1993., str. 1.

      (3)  SL L 204, 21.7.1998., str. 37.

      (4)  SL L 217, 5.8.1998., str. 18.

      (5)  SL C 202, 18.7.2001., str. 5.


Odluka Komisije od 25/06/2012 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.6610 - CVC / ALIX PARTNERS) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je engleski tekst vjerodostojan)


Odluka Komisije od 14/11/2013 u kojoj se određuje koncentracija kompatibilna sa zajedničkim tržištem (Predmet br. COMP/M.7022 - IMMOCHAN / CNP ASSURANCES / GALERIE COMMERCIALE DE KIRCHBERG) prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 (Samo je francuski tekst vjerodostojan)


title: 94/968/EZ: Odluka Komisije od 28. prosinca 1994. o odobravanju operativnog programa za kontrolu salmonele u određenih živih životinja i proizvoda životinjskog podrijetla koji je predstavila Finska

text:
               03/Sv. 53

               HR

               Službeni list Europske unije

               9

         31994D0968

               L 371/36

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 28. prosinca 1994.
   o odobravanju operativnog programa za kontrolu salmonele u određenih živih životinja i proizvoda životinjskog podrijetla koji je predstavila Finska
   (94/968/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 64/432/EEZ od 26. lipnja 1964. o zdravstvenim problemima životinja koji utječu na trgovinu govedima i svinjama unutar Zajednice (1), kako je izmijenjena dijelom 1. poglavljem 2. točkom (1) (h) Priloga I. (V) (E) Aktu o uvjetima pristupanja Kraljevine Norveške, Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbe ugovorima na temelju kojih je osnovana Europska unija, a posebno njezin članak 10.a stavak 2.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/539/EEZ od 15. listopada 1990. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za valenje (2), kako je izmijenjena dijelom 1. poglavljem 2. (A) točkom (4) (b) i (c) Priloga I. (V) (E) Aktu o uvjetima pristupanja Kraljevine Norveške, Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbe ugovorima na temelju kojih je osnovana Europska unija, a posebno njezine članke 9.a, 9.b i 10.b,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 64/433/EEZ od 26. lipnja 1964. o zdravstvenim problemima koji utječu na promet svježim mesom unutar Zajednice (3), kako je izmijenjena dijelom 1. poglavljem 3. točkom (1) (d) Priloga I. (V) (E) Aktu o uvjetima pristupanja Kraljevine Norveške, Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbe ugovorima na temelju kojih je osnovana Europska unija, a posebno njezin članak 5. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 71/118/EEZ od 15. veljače 1971. o zdravstvenim problemima koji utječu na trgovinu svježim mesom peradi (4), kako je izmijenjena dijelom 1. poglavljem 3. točkom (3) (b) Priloga I. (V) (E) Aktu o uvjetima pristupanja Kraljevine Norveške, Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbe ugovorima na temelju kojih je osnovana Europska unija, a posebno njezin članak 5. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 92/118/EEZ od 17. prosinca 1992. o utvrđivanju zahtjeva za zdravlje životinja i zahtjeva za javno zdravlje kojima se uređuje trgovina i uvoz u Zajednicu proizvoda koji ne podliježu navedenim zahtjevima utvrđenim u posebnim pravilima Zajednice iz Priloga A dijela I. Direktive 89/662/EEZ te, s obzirom na patogene tvari, iz Direktive 90/425/EEZ (5), kako je izmijenjena dijelom 1. poglavljem 4. točkom (4) (c) Priloga I. (V) (E) Aktu o uvjetima pristupanja Kraljevine Norveške, Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske i prilagodbe ugovorima na temelju kojih je osnovana Europska unija, a posebno prvu alineju poglavlja 2. njezinog Priloga II.,
   budući da je, u skladu s člankom 10.a stavkom 2. Direktive 64/432/EEZ, člancima 9.a, 9.b i 10.b Direktive 90/539/EEZ, člankom 5. Direktive 64/433/EEZ, člankom 5. Direktive 71/118/EEZ i prvom alinejom poglavlja 2. Priloga II. Direktivi 92/118/EEZ, Finska Komisiji 10. listopada i 13. prosinca 1994. predstavila operativni program za kontrolu salmonele;
   budući da taj operativni program sadrži sve mjere koje je Finska poduzela radi provedbe, od datuma stupanja na snagu Ugovora o pristupanju, radi kontrole salmonele u goveda i svinja za rasplod, proizvodnju i klanje, peradi za rasplod, jednodnevnih pilića namijenjenih uvođenju u jata rasplodne peradi ili u proizvodna jata peradi, kokoši nesilica (peradi za proizvodnju uzgajanu radi proizvodnje konzumnih jaja), peradi za klanje, mesu goveda i svinja, mesu ovaca, mesu peradi i jajima za izravnu ljudsku potrošnju;
   budući da u tom slučaju treba donijeti odredbu za jedinstvenu odluku Komisije koja odobrava operativni program;
   budući da su, međutim, jamstva u pogledu salmonele primjenjiva na Finsku koja su već određena ili se trebaju odrediti u budućnosti, određena za svaku kategoriju živih životinja ili proizvoda životinjskog podrijetla; budući da je primjena navedenih jamstava podložna odobrenju mjera koje Finska treba provesti u svakom sektoru;
   DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na goveda i svinje za rasplod, proizvodnju i klanje sadržane u finskom programu.
   Članak 2.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na rasplodnu perad i jednodnevne piliće namijenjene za uvođenje u jata rasplodne peradi ili u proizvodna jata peradi sadržane u finskom programu.
   Članak 3.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na kokoši nesilice (proizvodnu perad uzgajanu radi proizvodnje jaja za ljudsku potrošnju) sadržane u finskom programu.
   Članak 4.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na perad za klanje sadržane u finskom programu.
   Članak 5.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na meso goveda i svinja sadržane u finskom programu.
   Članak 6.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na meso peradi sadržane u finskom programu.
   Članak 7.
   Ovime se odobravaju mjere koje se odnose na jaja za izravnu ljudsku potrošnju sadržane u finskom programu.
   Članak 8.
   Finska donosi zakone i druge propise za provedbu mjera koje se spominju u člancima 1., 2., 3., 4., 5., 6. i 7. na dan stupanja na snagu Ugovora o pristupanju.
   Članak 9.
   Ova Odluka stupa na snagu podložno i na dan stupanja na snagu Ugovora o pristupanju Norveške, Austrije, Finske i Švedske.
   Članak 10.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 28. prosinca 1994.

            Za Komisiju

         René STEICHEN

            Član Komisije

      (1)  SL 121, 29.7.1964., str. 1977/64.

      (2)  SL L 303, 31.10.1990., str. 6.

      (3)  SL 121, 29.8.1964., str. 2012/164.

      (4)  SL L 55, 8.3.1971., str. 23.

      (5)  SL L 62, 15.3.1993., str. 49.


title: 2005/323/EZ: Odluka Komisije od 21. travnja 2005. o sigurnosnim uvjetima koje europske norme moraju ispuniti u vezi s plutajućim proizvodima za slobodno vrijeme za uporabu na ili u vodi prema Direktivi 2001/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (priopćeno pod brojem dokumenta C(2005) 1209)  Tekst značajan za EGP

text:
               15/Sv. 22

               HR

               Službeni list Europske unije

               66

         32005D0323

               L 104/39

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA KOMISIJE
   od 21. travnja 2005.
   o sigurnosnim uvjetima koje europske norme moraju ispuniti u vezi s plutajućim proizvodima za slobodno vrijeme za uporabu na ili u vodi prema Direktivi 2001/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
   (priopćeno pod brojem dokumenta C(2005) 1209)
   (Tekst značajan za EGP)
   (2005/323/EZ)
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,
   uzimajući u obzir Direktivu 2001/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. prosinca 2001. o općoj sigurnosti proizvoda (1), a posebno njezin članak 4. stavak 1. točku (a),
   budući da:

               (1)

               Direktiva 2001/95/EZ utvrđuje obvezu za proizvođače da stavljaju na tržište samo sigurne proizvode.

               (2)

               U skladu s tom Direktivom, pretpostavlja se da je proizvod siguran s obzirom na rizike i kategorije rizika koji su obuhvaćeni odgovarajućim nacionalnim normama, kad je usklađen s neobvezujućim nacionalnim normama kojima su prihvaćene europske norme.

               (3)

               U skladu s Direktivom 2001/95/EZ, europske norme trebaju biti prihvaćene od europskih normizacijskih tijela. Te norme bi trebale osigurati da proizvodi ispunjavaju opće sigurnosne zahtjeve Direktive.

               (4)

               Države članice i Komisija, u bliskoj suradnji s europskim tijelima za normizaciju i nakon savjetovanja s dionicima, prepoznale su plutajuće proizvode za slobodno vrijeme za uporabu na ili u vodi, kao grupu proizvoda za koje je potrebno izraditi europske norme, na temelju mandata koji će Komisija dodijeliti prema Direktivi 2001/95/EZ. Utvrđeni plutajući proizvodi za slobodno vrijeme isključuju one plutajuće proizvode koji su obuhvaćeni Direktivom Vijeća 88/378/EEZ (2) koja se odnosi na sigurnost dječjih igračaka, Direktivom Vijeća 89/686/EEZ (3) koja se odnosi na osobnu zaštitnu opremu i Direktivom 94/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) koja se odnosi na plovila za rekreaciju.

               (5)

               Sigurnosne zahtjeve za te proizvode potrebno je izraditi uz savjetovanje i raspravu s nadležnim tijelima država članica.

               (6)

               Mjere koje su predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog prema Direktivi 2001/95/EZ,

         DONIJELA JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Proizvodi i definicija proizvoda
   Ova Odluka primjenjuje se na plutajuće proizvode za slobodno vrijeme za uporabu na ili u vodi, koji su navedeni u 1. dijelu Priloga, a koji nisu obuhvaćeni niti jednim posebnim propisom EU-a,koji uređuje sigurnosne zahtjeve a koji se odnose na ove specifične proizvode. Točnije, plutajući proizvodi za slobodno vrijeme obuhvaćeni Direktivom 88/378/EEZ, Direktivom 89/686/EEZ i Direktivom 94/25/EZ izuzeti su iz ove Odluke.
   Članak 2.
   Sigurnosni uvjeti
   Sigurnosni zahtjevi za proizvode na koje se odnosi članak 1. navedeni su u 2. dijelu Priloga.
   Članak 3.
   Adresati
   Ova Odluka upućena je državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. travnja 2005.

            Za Komisiju

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  SL L 11, 15.1.2002., str. 4.

      (2)  SL L 187, 16.7.1988., str. 1. Direktiva, posljednji put izmijenjena Direktivom 93/68/EEZ (SL L 220, 30.8.1993., str. 1.).

      (3)  SL L 399, 30.12.1989., str. 18. Direktiva, posljednji put izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 284, 31.10.2003., str. 1.).

      (4)  SL L 164, 30.6.1994., str. 15. Direktiva, posljednji put izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1882/2003.
   PRILOG
   Sigurnosni zahtjevi za plutajuće proizvode za slobodno vrijeme za uporabu na ili u vodi
   DIO I.

      Definicija proizvoda

   Plutajući proizvodi obuhvaćeni ovom Odlukom su proizvodi za slobodno vrijeme, za uporabu na ili u vodi, čije plutanje se postiže pomoću sposobnosti održavanja na vodi putem napuhavanja ili ugrađenih plutajućih materijala. Ti proizvodi nisu obuhvaćeni niti jednim posebnim propisom EU-a koji uređuje sigurnosne zahtjeve ovih specifičnih proizvoda koji se koriste na ili u vodi za slobodne aktivnosti, kao što su igranje u vodi, vodeni sportovi, veslanje, ronjenje i učenje plivanja, izvan najtipičnijih i najtradicionalnijih proizvoda u tom sektoru. Neki od tih proizvoda već su godinama prisutni na europskom tržištu, dok su drugi novi, s tim da se novi proizvodi neprestano pojavljuju.
   Većina ovih proizvoda je djelomično izmijenjena u odnosu na tradicionalno izrađeni proizvod ili su proizvodi koji su izvedeni iz njih i daljnje razvijeni. Isto tako oprema za igranje na kopnu se u sve većoj mjeri, prilagođava za uporabu na vodi.
   Cilj ovih novih proizvoda je povećanje zadovoljstva i zabave, ali i povećanje brzine ili poticanje aktivnosti i zadovoljstva novim pustolovnim aktivnostima, kao što su „vožnja na tubama” ili „rafting na divljim vodama”.
   Plutajući proizvodi za slobodne aktivnosti obuhvaćeni Direktivom 88/378/EEZ koja se odnosi na sigurnost igračaka, Direktivom 89/686/EEZ koja se odnosi na osobnu zaštitnu opremu i Direktivom 94/25/EZ koja se odnosi na rekreacijska plovila, izuzeti su iz ove Odluke.
   Plutajući proizvodi obuhvaćeni ovom Odlukom moraju se klasificirati prema namjeni za njihovo korištenje, pogonu i dizajnu u sljedeće klase:

      A klasa: Plutajući proizvodi namijenjeni za statično postavljanje na ili u vodi. Smještanje korisnika na plutajući objekt. Namijenjeni za najčešće pasivnu, pojedinačnu i skupnu uporabu. Obično nemaju mehaničkih pogonskih sredstava. Predmeti mogu biti izrađeni tako da osiguravaju stabilnost plutanja ili korisnik mora sam uspostaviti ravnotežu.
   Izuzeti su proizvodi izrađeni u zaštitne svrhe, obuhvaćeni Direktivom 89/686/EEZ. Na isti su način izuzeti proizvodi izrađeni ili jasno namijenjeni za pojedinačnu uporabu u dječjoj igri u plitkim vodama, obuhvaćeni Direktivom 88/378/EEZ.

      B klasa: Plutajući proizvodi koji su namijenjeni za statičnu uporabu. Korisnik je smješten unutar plutajućeg objekta koji okružuje korisnikovo tijelo (relativno tijesno prijanja). Predmeti mogu imati sustav za podupiranje tijela ili se može očekivati da se korisnik sam drži rukama i šakama. Sustav za podupiranje tijela može biti ugrađeno sjedalo, pojasevi ili druga sredstva za držanje bez obzira na položaj tijela (sjedeći, stajaći, ležeći, klečeći itd.). Korisnikovo tijelo je više ili manje uronjeno u vodu. Gornji dio tijela (od grudi naviše) je obično iznad vode. Namijenjeni su za pojedinačnu i skupnu uporabu. Obično nemaju mehaničkih pogonskih sredstava.
   Izuzeti su proizvodi izrađeni u zaštitne svrhe, obuhvaćeni Direktivom 89/686/EEZ. Na isti su način izuzeti proizvodi izrađeni ili jasno namijenjeni za pojedinačnu uporabu u dječjoj igri u plitkim vodama, obuhvaćeni Direktivom 88/378/EEZ.

      C klasa: Plutajući proizvodi za dinamičnu uporabu, odnosno za primjenu pri velikoj brzini. Korisnik je smješten na ili unutar plutajućeg objekta. Moguće je da postoji kabina ili sjedalo ili druga sredstva kao uporište za korisnika. Predmet vuče vanjsko pogonsko sredstvo. Korisnik mora uspostaviti stabilnost plutanja i sigurni smjer iza predmeta koji ga vuče.

      D klasa: Plutajući proizvodi za aktivnu uporabu, odnosno penjanje, skakanje i bilo koju povezanu aktivnost. Položaj korisnika nije određen. Namijenjeni za pojedinačnu i skupnu uporabu. Obično nemaju mehaničkih pogonskih sredstava. Izuzeti su proizvodi izrađeni u zaštitne svrhe, obuhvaćeni Direktivom 89/686/EEZ. Na isti su način izuzeti proizvodi izrađeni ili jasno namijenjeni za pojedinačnu uporabu u dječjoj igri u plitkim vodama, obuhvaćeni Direktivom 88/378/EEZ.

      E klasa: Čamci na napuhavanje sa sposobnošću održavanja na vodi manjom od 1 800 N i dužinom trupa višom od 1,2 m i manjom od 2,5 m, izmjerenih u skladu s primjerenim usklađenim normama namijenjenima za sportove i slobodno vrijeme, kako se navodi u Direktivi 94/25/EZ. Pojedinačna i skupna uporaba. Korisnik je smješten unutar plutajućeg predmeta (široka kabina).
   DIO II.
   A.   Rizici

   Najveći rizici povezani s ovim proizvodima su utapanje i nesreće u kojima može doći do utapanja.
   Ostali rizici povezani sa specifičnim proizvodima, a koji također mogu uzrokovati više ili manje ozbiljne povrede, uključuju rizike koji se odnose na dizajn proizvoda, kao što su odnašanje, popuštanje uporišta, pad s velike visine, zapinjanje ili uplitanje iznad ili ispod površine vode, iznenadni gubitak sposobnosti za plutanje, prevrtanje, šok od hladnoće, kao i rizike povezane s njihovom uporabom, kao što je sudaranje i udarci te rizike u vezi s vjetrom, strujama i morskim mijenama.
   B.   Opći sigurnosni zahtjevi

   Proizvod mora ispunjavati opće sigurnosne zahtjeve na koji se odnosi Direktiva 2001/95/EZ i biti „siguran” u smislu njezinoga članka 2. točke (b).
   C.   Posebni sigurnosni zahtjevi

   U primjeni općeg sigurnosnog zahtjeva na koji se odnosi Direktiva 2001/95/EZ, mora se minimalno uzeti u obzir sljedeće:
   C.1.   Uvjeti koji se odnose na dizajn proizvoda

   Sigurnost dizajna proizvoda mora biti važnija od sigurnosti na temelju uputa. Upotrijebljeni materijali i način izrade moraju odgovarati stručnoj izvedbi, uzimajući u obzir očekivanu uporabu proizvoda i moguće posljedice po zdravlje korisnika i okoliš.
   Mora se minimalno uzeti u obzir sljedeće:

               (a)

               stabilnost plutanja u skladu s namijenjenom i predviđenom uporabom;

               (b)

               minimalna sposobnost održavanja na vodi i, kada se radi o proizvodima na napuhavanje, preostala sposobnost održavanja na vodi nakon zatajivanja jedne zračne komore. Dodatno zadržavanje funkcije ako je primjereno, a posebno kada je proizvod namijenjen za skupnu uporabu ili je ista vrlo vjerojatna;

               (c)

               lako prihvaćanje za sredstva za držanje tijekom uporabe;

               (d)

               jednostavno oslobađanje u slučaju prevrtanja, izbjegavanje bilo kojeg oblika zaplitanja ili zapinjanja bilo kojim dijelom ljudskoga tijela;

               (e)

               sredstva kojima se olakšava ponovo ukrcavanje, posebno kada je proizvod namijenjen za skupnu uporabu, kao i sredstva za prihvaćanje u vodi u slučaju nužde;

               (f)

               postojanje pouzdane kopče za brzo oslobađanje za proizvode koji se kreću ili ih vuku velikom brzinom;

         C.2.   Upozorenja i informacije u vezi s potrebnim oprezom pri uporabi proizvoda

   Prikaz i ilustracija proizvoda, vidljivo i jasno označivanje, kao i sva upozorenja i upute za njegovu uporabu, moraju u potpunosti biti suvisla i lako razumljiva korisniku i ne smiju ublažavati rizike za potencijalnog korisnika, posebno za djecu.
   Označivanje (uključujući piktograme) koje se odnosi na upozorenja ili primjerenu veličinu, mora biti vidljivo tijekom uporabe. Piktogrami koji se izravno odnose na izuzetno ozbiljne rizike, moraju biti popraćeni odgovarajućim tekstom. Osnovne informacije u vezi s izvedbom i ograničenjima proizvoda moraju se prikazati tako da se potencijalni kupac o njima obavijesti prije same kupovine. Posebna pažnja mora se posvetiti informacijama koje se odnose na rizike a koji se odnose na djecu. Mora se voditi računa minimalno o sljedećem:

               (a)

               Bilo kakvo potrebno ograničenje uporabe koje se odnosi primjerice na: broj korisnika, ukupnu težinu, rizike u vezi s vjetrom, strujama ili morskim mijenama, udaljenost od obale, visinu, brzinu, međudjelovanje s ostalim proizvodima ili objektima, ako se opravdano predviđa da će se proizvod koristiti s ostalim proizvodima ili u blizini opasnih objekata (sigurna udaljenost); dodatno se mora uzeti u obzir i predvidljiva nepravilna uporaba proizvoda.

               (b)

               Svi proizvodi moraju imati upozorenje „PAŽNJA: Nema zaštite protiv utapanja. Samo za plivače!”

               (c)

               Preporuke koje se odnose na korištenje prikladne osobne zaštitne opreme (PPE) protiv utapanja i otpornost na udarce, ako je primjenjivo.

               (d)

               Upute u vezi s napuhavanjem i uvjetima tlaka, održavanjem, popravcima, skladištenjem i odlaganjem, uzimajući u obzir posebne karakteristike ovih proizvoda i njihove uporabe, ponovljeno korištenje tijekom dugih razdoblja i proces starenja.

               (e)

               Proizvodi koji su namijenjeni za kategorije korisnika koji su prilikom uporabe proizvoda u opasnosti, posebno djeca, neplivači i u nekim slučajevima starije osobe moraju imati posebna upozorenja.


title: 2014/335/EU, Euratom: Odluka Vijeća od 26. svibnja 2014. o sustavu vlastitih sredstava Europske unije

text:
               7.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 168/105

         ODLUKA VIJEĆA
   od 26. svibnja 2014.
   o sustavu vlastitih sredstava Europske unije

      (2014/335/EU, Euratom)

   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 311. treći stavak,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.a,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
   u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:

               (1)

               Sustav vlastitih sredstava Unije mora osigurati adekvatna sredstva za uredan razvoj politika Unije uz uvjet stroge proračunske discipline. Razvoj sustava vlastitih sredstava može i trebao bi također pridonijeti širim naporima konsolidiranja proračuna poduzetima u državama članicama te sudjelovati, u najvećoj mogućoj mjeri, u razvoju politika Unije.

               (2)

               Ova bi Odluka trebala stupiti na snagu tek nakon što je odobre sve države članice u skladu sa svojim odgovarajućim ustavnim odredbama, čime se potpuno poštuje državni suverenitet.

               (3)

               Europsko vijeće je 7. i. 8. veljače 2013. zaključilo, između ostalog, da bi se dogovori o vlastitim sredstvima trebali rukovoditi općim ciljevima jednostavnosti, transparentnosti i pravičnosti. Ti bi dogovori stoga trebali osigurati, u skladu s relevantnim zaključcima Europskog vijeća iz Fontainebleaua 1984., da se nijednoj državi članici ne nameće prevelik proračunski teret u odnosu na njezino relativno blagostanje. Stoga je primjereno donijeti odredbe koje se odnose na pojedine države članice.

               (4)

               Europsko vijeće od 7. i. 8. veljače 2013. zaključilo je da Njemačka, Nizozemska i Švedska trebaju imati koristi od smanjenih stopa preuzetih obveza za vlastita sredstva na temelju poreza na dodanu vrijednost (PDV) samo u razdoblju od 2014. do 2020. Također je zaključilo da Danska, Nizozemska i Švedska trebaju imati koristi od bruto smanjenja svojih godišnjih doprinosa na temelju bruto nacionalnog dohotka (BND) samo u razdoblju od 2014. do 2020. te da Austrija treba imati koristi od bruto smanjenja svojih godišnjih doprinosa na temelju BND-a samo u razdoblju od 2014. do 2016. Europsko vijeće je 7. i. 8. veljače 2013. zaključilo da se treba i dalje primjenjivati postojeći korektivni mehanizam u korist Ujedinjene Kraljevine.

               (5)

               Europsko vijeće je 7. i. 8. veljače 2013. zaključilo da sustav prikupljanja tradicionalnih vlastitih sredstava treba ostati nepromijenjen. Međutim, od 1. siječnja 2014. države članice trebaju zadržati, kroz troškove naplate, 20 % iznosa koje su prikupile.

               (6)

               Kako bi se osigurala stroga proračunska disciplina, te uzevši u obzir Komunikaciju Komisije od 16. travnja 2010. o prilagodbi gornje granice vlastitih sredstava i gornje granice odobrenih sredstava za preuzimanje obveza u skladu s odlukom da se primijeni UFPIM za potrebe vlastitih sredstava, gornja granica vlastitih sredstava trebala bi biti jednaka 1,23 % ukupnog BND-a država članica po tržišnoj cijeni za odobrena sredstva za plaćanja, a gornja granica od 1,29 % zbroja BND-a država članica trebala bi biti postavljena za odobrena sredstva za preuzimanje obveza. Te se gornje granice temelje na ESA-i 95 uključujući usluge financijskog posredovanja indirektno mjerene (UFPIM) budući da podaci na temelju revidiranog Europskog sustava računa uspostavljenog Uredbom (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1) (dalje u tekstu „ESA 2010”) nisu bili dostupni u trenutku donošenja ove Odluke. Kako bi iznos financijskih sredstava stavljenih na raspolaganje Uniji ostao nepromijenjen, prikladno je prilagoditi te gornje granice izražene u postocima BND-a. Te gornje granice trebalo bi prilagoditi čim sve države članice dostave svoje podatke na temelju ESA-e 2010. U slučaju bilo kakvih izmjena ESA-e 2010 koje podrazumijevaju značajnu promjenu razine BND-a, trebalo bi ponovno prilagoditi gornje granice vlastitih sredstava i odobrenih sredstava za preuzimanje obveza.

               (7)

               Europsko vijeće je 7. i. 8. veljače 2013. pozvalo Vijeće da nastavi raditi na prijedlogu Komisije o novim vlastitim sredstvima na temelju PDV-a kako bi ga učinilo što jednostavnijim i transparentnijim, kako bi ojačalo vezu s politikom za PDV EU-a i stvarnim prikupljanjem PDV-a te kako bi osiguralo jednako postupanje prema poreznim obveznicima u svim državama članicama. Europsko vijeće zaključilo je da bi nova vlastita sredstva od PDV-a mogla zamijeniti postojeća vlastita sredstva na temelju PDV-a. Europsko vijeće također je istaknulo da je Vijeće 22. siječnja 2013. donijelo Odluku Vijeća o odobravanju pojačane suradnje u području poreza (2) na financijske transakcije. Pozvalo je države članice sudionice da provjere može li on postati temelj za nova vlastita sredstva za proračun EU-a. Zaključilo je da to neće utjecati na države članice nesudionice i da neće utjecati na izračun korekcije za Ujedinjenu Kraljevinu.

               (8)

               Europsko vijeće je 7. i 8. veljače 2013. zaključilo da će uredba Vijeća o provedbenim mjerama za sustav vlastitih sredstava Unije biti donesena kako je utvrđeno u članku 311. četvrtom stavku Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). U skladu s tim, odredbe opće prirode primjenjive na sve vrste vlastitih sredstava i za koje je potreban prikladan parlamentarni nadzor, kako je utvrđeno u Ugovorima, trebale bi biti uključene u tu uredbu, kao što su, posebice, postupak za izračun i izradu godišnje proračunske bilance te aspekti kontrole i nadzora prihoda.

               (9)

               U svrhu usklađenosti, kontinuiteta i pravne sigurnosti, trebalo bi utvrditi odredbe koje pokrivaju prijelaz sa sustava uvedenog Odlukom Vijeća 2007/436/EZ, Euratom (3) na onaj koji proizlazi iz ove Odluke.

               (10)

               Odluku 2007/436/EZ, Euratom trebalo bi staviti izvan snage.

               (11)

               Za potrebe ove Odluke, svi monetarni iznosi trebali bi biti izraženi u eurima.

               (12)

               Provedeno je savjetovanje s Europskim revizorskim sudom i Europskim gospodarskim i socijalnim odborom te su oni donijeli mišljenja (4).

               (13)

               Kako bi se osigurao prijelaz na revidirani sustav vlastitih sredstava te kako bi to bilo u skladu s financijskom godinom, ova bi se Odluka trebala primjenjivati od 1. siječnja 2014.,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Predmet
   Ova Odluka određuje pravila za dodjelu vlastitih sredstava Unije kako bi se osiguralo, u skladu s člankom 311. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), financiranje godišnjeg proračuna Unije.
   Članak 2.
   Kategorije vlastitih sredstava i posebne metode njihova izračuna
   1.   Sljedeći prihodi čine vlastita sredstva unesena u proračun Unije:

               (a)

               tradicionalna vlastita sredstva koja se sastoje od pristojbi, premija, dodatnih ili kompenzacijskih iznosa, dodatnih iznosa ili faktora, carinskih stopa Zajedničke carinske tarife i ostalih davanja koje utvrde ili trebaju utvrditi institucije Unije u vezi s trgovanjem s trećim zemljama, carine na proizvode prema isteklom Ugovoru o osnivanju Europske zajednice za ugljen i čelik, kao i doprinosi i druga davanja propisana u okviru zajedničkog uređenja tržišta za šećer;

               (b)

               ne dovodeći u pitanje stavak 4. drugi podstavak, primjena jedinstvene stope koja vrijedi za sve države članice na usklađene osnovice za procjenu PDV-a utvrđene u skladu s pravilima Unije. Za svaku državu članicu osnovica koju u tu svrhu treba uzeti u obzir ne smije preći 50 % bruto nacionalnog dohotka (BND), kako je definirano stavkom 7.;

               (c)

               ne dovodeći u pitanje stavak 5. drugi podstavak, primjena jedinstvene stope, koja će se odrediti u skladu s proračunskim postupkom u okviru ukupnog iznosa svih drugih prihoda, na ukupni BND svih država članica.

         2.   Prihodi koji se ostvaruju iz eventualnih novih davanja koja se uvode u okviru zajedničke politike, u skladu s UFEU-om, pod uvjetom poštovanja postupka utvrđenog u članku 311. UFEU-a, također čine vlastita sredstva koja se unose u proračun Unije.
   3.   Države članice zadržavaju 20 % iznosa iz stavka 1. točke (a) na ime troškova naplate.
   4.   Jedinstvena stopa iz stavka 1. točke (b) utvrđuje se na 0,30 %.
   Samo u razdoblju od 2014. do 2020. stopa preuzetih obveza vlastitih sredstava na temelju PDV-a za Njemačku, Nizozemsku i Švedsku utvrđuje se na razini od 0,15 %.
   5.   Jedinstvena stopa iz stavka 1. točke (c) primjenjuje se na BND svake države članice.
   Samo u razdoblju od 2014. do 2020. Danska, Nizozemska i Švedska uživaju bruto smanjenje svoga godišnjeg doprinosa na temelju BND-a, i to redom od 130 milijuna EUR, 695 milijuna EUR i 185 milijuna EUR. Austrija uživa bruto smanjenje svoga godišnjeg doprinosa na temelju BND-a od 30 milijuna EUR u 2014., 20 milijuna EUR u 2015. i 10 milijuna EUR u 2016. Svi ti iznosi mjere se u cijenama iz 2011. i prilagođavanju se tekućim cijenama primjenom najnovijeg deflatora BDP-a za EU iskazanog u eurima utvrđenog od strane Komisije, koji je dostupan prilikom sastavljanja nacrta proračuna. Ta bruto smanjenja odobravaju se nakon izračuna korekcije u korist Ujedinjene Kraljevine i njezina financiranja navedenog u člancima 4. i 5. ove Odluke i ne utječu na njih. Ta bruto smanjenja financiraju sve države članice.
   6.   Ako na početku financijske godine proračun nije donesen, do stupanja na snagu novih stopa primjenjuju se postojeće stope preuzetih obveza na osnovu PDV-a i BND-a.
   7.   BND iz stavka 1. točke (c) znači godišnji BND po tržišnim cijenama kako utvrđuje Komisija primjenom Uredbe (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća („ESA 2010”).
   Ako izmjene ESA-e 2010 uzrokuju značajne promjene BND-a iz stavka 1 točke (c), Vijeće na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom jednoglasno odlučuje trebaju li se te izmjene primjenjivati za potrebe ove Odluke.
   Članak 3.
   Gornja granica vlastitih sredstava
   1.   Ukupni iznos vlastitih sredstava dodijeljenih Uniji za godišnja odobrena sredstva za plaćanja ne prelazi 1,23 % ukupnog BND-a svih država članica.
   2.   Ukupni godišnji iznos odobrenih sredstava za preuzimanje obveza unesen u proračun Unije ne prelazi 1,29 % ukupnog BND-a svih država članica.
   Uredan omjer odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i odobrenih sredstava za plaćanja održava se kako bi se zajamčila njihova usklađenost i kako bi se u narednim godinama osiguralo poštovanje gornje granice iz stavka 1.
   3.   Za potrebe ove Odluke, čim države članice dostave svoje podatke na temelju ESA-e 2010, Komisija će ponovno izračunati gornje granice kako su utvrđene u stavcima 1. i 2. na temelju sljedeće formule:

   U toj formuli „t” je posljednja cijela godina za koju su dostupni podaci za izračun BND-a.
   4.   Ako izmjene ESA-e 2010 uzrokuju značajne promjene razine BND-a, Komisija ponovno izračunava gornje granice utvrđene u stavcima 1. i 2., kako su ponovno izračunate u skladu sa stavkom 3., na temelju sljedeće formule:

   U toj formuli „t” je posljednja cijela godina za koju su dostupni podaci za izračun BND-a.
   U toj formuli „x” i „y” su gornje granice ponovno izračunate u skladu sa stavkom 3.
   Članak 4.
   Korektivni mehanizam u korist Ujedinjene Kraljevine
   Ujedinjenoj Kraljevini odobrava se korekcija u vezi s proračunskim neravnotežama.
   Ta se korekcija utvrđuje na temelju:

               (a)

               izračuna razlike u prethodnoj financijskoj godini između:

                           —

                           postotnog udjela Ujedinjene Kraljevine u ukupnom iznosu neograničenih osnovica za procjenu PDV-a, i

                           —

                           postotnog udjela Ujedinjene Kraljevine u ukupnim dodijeljenim izdacima;

               (b)

               umnoška tako dobivene razlike i ukupnih dodijeljenih izdataka;

               (c)

               umnoška rezultata iz točke (b) s 0,66;

               (d)

               oduzimanja od rezultata iz točke (c) učinaka koji za Ujedinjenu Kraljevinu proizlaze iz promjene na ograničenu osnovicu za PDV i plaćanja iz članka 2. stavka 1. točke (c), odnosno razlike između:

                           —

                           iznosa koji bi Ujedinjena Kraljevina morala platiti za iznose koji se financiraju iz sredstava iz članka 2. stavka 1. točaka (b) i (c), u slučaju da je jedinstvena stopa bila primijenjena na neograničene osnovice za PDV, i

                           —

                           plaćanja Ujedinjene Kraljevine u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkama (b) i (c);

               (e)

               oduzimanja od rezultata iz točke (d) neto dobiti Ujedinjene Kraljevine koja proizlazi iz povećanja postotka sredstava iz članka 2. stavka 1. točke (a) koje zadržavaju države članice za pokriće troškova naplate i povezanih troškova;

               (f)

               prilagodbe izračuna smanjivanjem ukupnih dodijeljenih izdataka ukupnim dodijeljenim izdacima država članica koje su pristupile Uniji nakon 30. travnja 2004., s izuzetkom izravnih plaćanja u poljoprivredi i izdataka povezanih s tržištem kao i onog dijela izdataka za ruralni razvoj koji proizlazi iz komponente za jamstva EAGGF-a.

         Članak 5.
   Financiranje korektivnog mehanizma u korist Ujedinjene Kraljevine
   1.   Troškove korekcije utvrđene u članku 4. snose države članice, osim Ujedinjene Kraljevine, u skladu sa sljedećim postupcima:

               (a)

               raspodjela troškova prvo se izračunava pozivanjem na udio plaćanja svake od država članica iz članka 2. stavka 1. točke (c), s time da se Ujedinjena Kraljevina isključuje i bez uzimanja u obzir bruto smanjenja doprinosa na temelju BND-a Danske, Nizozemske, Austrije i Švedske iz članka 2. stavka 5.;

               (b)

               zatim se prilagođava ograničavanjem udjela financiranja Njemačke, Nizozemske, Austrije i Švedske na jednu četvrtinu njihova uobičajenog udjela koji proizlazi iz ovog izračuna.

         2.   Korekcija se odobrava Ujedinjenoj Kraljevini smanjenjem njezinih plaćanja koja proizlaze iz primjene članka 2. stavka 1. točke (c). Troškovi koje snose ostale države članice dodaju se njihovim plaćanjima koja proizlaze za svaku državu članicu iz primjene članka 2. stavka 1. točke (c).
   3.   Komisija provodi izračune potrebne za primjenu članka 2. stavka 5., članka 4. i ovog članka.
   4.   Ako proračun nije donesen na početku financijske godine, primjenjuje se korekcija odobrena Ujedinjenoj Kraljevini i troškovi koje snose ostale države članice predviđeni posljednjim konačno donesenim proračunom.
   Članak 6.
   Načelo univerzalnosti
   Prihodi iz članka 2. upotrebljavaju se bez razlike za financiranje svih izdataka unesenih u godišnji proračun Unije.
   Članak 7.
   Preneseni višak
   Svaki višak prihoda Unije u odnosu na ukupne stvarne izdatke tijekom određene financijske godine prenosi se u sljedeću financijsku godinu.
   Članak 8.
   Prikupljanje vlastitih sredstava i njihovo stavljanje na raspolaganje Komisiji
   1.   Države članice prikupljaju vlastita sredstva Unije iz članka 2. stavka 1. točke (a) u skladu s nacionalnim odredbama propisanim pravom i ostalim propisima koji se prema potrebi prilagođavaju radi ispunjavanja zahtjeva propisa Unije.
   Komisija preispituje relevantne nacionalne odredbe koje joj dostave države članice, te prosljeđuje državama članicama prilagodbe koje smatra potrebnima kako bi se osiguralo da one ispunjavaju zahtjeve propisa Unije i, ako je potrebno, podnosi izvješće nadležnom proračunskom tijelu.
   2.   Države članice sredstva iz članka 2. stavka 1. točaka (a), (b) i (c) stavljaju na raspolaganje Komisiji, u skladu s odredbama donesenim u članku 322. stavku 2. UFEU-a.
   Članak 9.
   Provedbene mjere
   U skladu s postupkom iz četvrtog stavka članka 311. UFEU-a, Vijeće utvrđuje provedbene mjere u vezi sa sljedećim elementima sustava vlastitih sredstava:

               (a)

               postupak za računanje i izradu godišnje proračunske bilance iz članka 7.;

               (b)

               odredbe i postupci neophodni za kontrolu i nadzor prihoda iz članka 2., uključujući sve relevantne zahtjeve za izvješćivanje.

         Članak 10.
   Završne i prijelazne odredbe
   1.   Sukladno stavku 2., Odluka 2007/436/EZ, Euratom stavlja se izvan snage. Sva upućivanja na Odluku Vijeća 70/243/EZUČ, EEZ, Euratom od 21. travnja 1970. (5), na Odluku Vijeća 85/257/EEZ, Euratom (6), na Odluku Vijeća 88/376/EEZ, Euratom od 24. lipnja 1988. (7), na Odluku Vijeća 94/728/EZ, Euratom (8), na Odluku Vijeća 2000/597/EZ, Euratom, od 29. rujna 2000. o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (9) ili na Odluku 2007/436/EZ, Euratom smatraju se upućivanjima na ovu Odluku te se tumače u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga ovoj Odluci.
   2.   Članci 2., 4. i 5. Odluke 94/728/EZ, Euratom, Odluke 2000/597/EZ, Euratom i Odluke 2007/436/EZ, Euratom i dalje se primjenjuju na izračun i prilagodbu prihoda koji proizlaze iz primjene stope preuzetih obveza na osnovicu PDV-a koja se utvrđuje na jedinstven način i koja je ograničena na razinu od 50 % do 55 % BDP-a ili BND-a svake države članice, ovisno o godini, i na izračun korekcije proračunskih neravnoteža odobrenih Ujedinjenoj Kraljevini za razdoblje od 1995. do 2013.
   3.   Države članice i dalje putem troškova naplate zadržavaju 10 % iznosa iz članka 2. stavka 1. točke (a) koji su države članice trebale staviti na raspolaganje do 28. veljače 2001. u skladu s primjenjivim propisima Unije.
   Države članice i dalje putem troškova naplate zadržavaju 25 % iznosa iz članka 2. stavka 1. točke (a) koji su države članice trebale staviti na raspolaganje od 1. ožujka 2001. do 28. veljače 2014. u skladu s primjenjivim propisima Unije.
   4.   Za potrebe ove Odluke, svi monetarni iznosi izražavaju se u eurima.
   Članak 11.
   Stupanje na snagu
   Države članice o ovoj Odluci obavješćuje glavni tajnik Vijeća.
   Države članice obavješćuju glavnog tajnika Vijeća bez odlaganja o okončanju postupaka za donošenje ove Odluke u skladu sa svojim odgovarajućim ustavnim odredbama.
   Ova Odluka stupa na snagu prvog dana mjeseca koji slijedi nakon dana primitka posljednje obavijesti iz drugog stavka.
   Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
   Članak 12.
   Objava
   Ova Odluka objavljuje se u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 26. svibnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         Ch. VASILAKOS

      (1)  Uredba (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Europskoj uniji (SL L 174, 26.6.2013., str. 1.).

      (2)  SL L 22, 25.1.2013., str. 11.

      (3)  Odluka Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (SL L 163, 23.6.2007., str. 17.).

      (4)  Mišljenje br. 2/2012 Europskog revizorskog suda od 20. ožujka 2012. (SL C 112, 18.4.2012., str. 1.) i Mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora od 29. ožujka 2012. (SL C 181, 21.6.2012., str. 45.).

      (5)  Odluka Vijeća 70/243/EZUČ, EEZ, Euratom od 21. travnja 1970. o zamjeni financijskih doprinosa država članica vlastitim sredstvima Zajednica (SL L 94, 28.4.1970., str. 19.).

      (6)  Odluka Vijeća 85/257/EEZ, Euratom od 7. svibnja 1985. o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (SL L 128, 14.5.1985., str. 15.).

      (7)  Odluka Vijeća 88/376/EEZ, Euratom od 24. lipnja 1988. o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (SL L 185, 15.7.1988., str. 24.).

      (8)  Odluku Vijeća 94/728/EZ, Euratom od 31. listopada 1994. o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (SL L 293, 12.11.1994., str. 9.).

      (9)  Odluka Vijeća 2000/597/EZ od 29. rujna 2000. o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (SL L 253, 7.10.2000., str. 42.).

      PRILOG
      KORELACIJSKA TABLICA

                  Odluka 2007/436/EZ, Euroatom

                  Ova Odluka

                  Članak 1.

                  Članak 1.

                  Članak 2.

                  Članak 2.

                  Članak 3. stavak 1.

                  Članak 3. stavak 1.

                  Članak 3. stavak 2.

                  Članak 3. stavak 2.

                  -

                  Članak 3. stavak 3.

                  Članak 3. stavak 3.

                  Članak 3. stavak 4.

                  Članak 4. stavak 1. prvi podstavak

                  Članak 4. prvi stavak

                  Članak 4. stavak 1. drugi podstavak točke od (a) do (e)

                  Članak 4. drugi stavak točke od (a) do (e)

                  Članak 4. stavak 1. drugi podstavak točka (f)

                  -

                  Članak 4. stavak 1. drugi podstavak točka (g)

                  Članak 4. drugi stavak točka (f)

                  Članak 4. stavak 2.

                  -

                  Članak 5.

                  Članak 5.

                  Članak 6.

                  Članak 6.

                  Članak 7.

                  Članak 7.

                  Članak 8. stavak 1. prvi i drugi podstavak

                  Članak 8. stavak 1.

                  Članak 8. stavak 1. treći podstavak

                  Članak 8. stavak 2.

                  Članak 8. stavak 2.

                  -

                  -

                  Članak 9.

                  Članak 9.

                  -

                  Članak 10.

                  -

                  -

                  Članak 10.

                  Članak 11.

                  -

                  -

                  Članak 11.

                  Članak 12.

                  Članak 12.