title: Odluka br. 1194/2011/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o uspostavljanju djelovanja Europske unije za oznaku europske baštine

text:
               16/Sv. 003

               HR

               Službeni list Europske unije

               217

         32011D1194

               L 303/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               16.11.2011.

      ODLUKA br. 1194/2011/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

   od 16. studenoga 2011.
   o uspostavljanju djelovanja Europske unije za oznaku europske baštine
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 167. stavak 5. prvu alineju,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (1),
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
   budući da:

               (1)

               Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU) ima za cilj sve tješnje povezanu uniju naroda Europe i njime se Uniji dodjeljuje, između ostalog, zadatak doprinosa procvatu kultura država članica uz poštovanje njihove nacionalne i regionalne raznolikosti te istovremeno stavljanje zajedničke kulturne baštine u prvi plan. U tom pogledu Unija, ako je to potrebno, podržava i dopunjuje djelovanje država članica kako bi poboljšala poznavanje i širenje kulture i povijesti europskih naroda.

               (2)

               Bolje razumijevanje i uvažavanje, osobito među mladima, njihove zajedničke, ali ipak različite baštine pomoglo bi jačanju osjećaja pripadnosti Uniji i ojačalo bi međukulturalni dijalog. Stoga je važno promicati veći pristup kulturnoj baštini i poticati njezinu europsku dimenziju.

               (3)

               UFEU-om je također uspostavljen status građanstva Unije kojim se dopunjuje nacionalno državljanstvo odgovarajućih država članica i koji je važan element očuvanja i jačanja procesa europskih integracija. Kako bi građani pružili punu podršku europskim integracijama, treba staviti veći naglasak na njihove zajedničke vrijednosti, povijest i kulturu kao ključne elemente pripadnosti društvu utemeljenom na načelima slobode, demokracije, poštovanja ljudskih prava, kulturne i jezične raznolikosti, tolerancije i solidarnosti.

               (4)

               Na dan 28. travnja 2006. pokrenuta je međuvladina inicijativa za oznaku europske baštine („međuvladina inicijativa”) u Granadi u Španjolskoj.

               (5)

               Na dan 20. studenoga 2008. Vijeće je donijelo zaključke (3) usmjerene na pretvaranje međuvladine inicijative u djelovanje Unije („djelovanje”) pozvavši Komisiju da podnese prijedlog Vijeću za stvaranje oznake europske baštine („oznaka”) i odredi praktične postupke za provedbu projekta.

               (6)

               Javno savjetovanje i procjena učinka koje je provela Komisija potvrdili su vrijednost međuvladine inicijative, ali su pokazali da ju je potrebno dalje razvijati kako bi ostvarila svoj puni potencijal i da bi joj sudjelovanje Unije moglo dati jasnu dodanu vrijednost i pomoći joj da napravi kvalitetan iskorak.

               (7)

               Oznaka treba imati koristi od iskustva stečenog kroz međuvladinu inicijativu.

               (8)

               Oznakom bi trebalo nastojati ostvariti dodanu vrijednost i komplementarnost s drugim inicijativama kao što su Unescov Popis svjetske baštine, Unescov Reprezentativni popis nematerijalne baštine čovječanstva i Europske kulturne rute Vijeća Europe. Njezina bi se dodana vrijednost trebala temeljiti na doprinosu odabranih lokacija europskoj povijesti i kulturi, uključujući izgradnju Unije, uz jasnu obrazovnu dimenziju namijenjenu građanima, posebno mladima, te kroz umrežavanje lokacija radi razmjene iskustava i najbolje prakse. Djelovanje bi prvenstveno trebalo biti usredotočeno na promicanje i pristup lokacijama kao i na kakvoću ponuđenih podataka i aktivnosti, a ne na očuvanje lokacija koje bi trebali osigurati postojeći sustavi zaštite.

               (9)

               Uz jačanje osjećaja pripadnosti europskih građana Uniji i poticanje međukulturalnog dijaloga, djelovanje također može doprinijeti poboljšanju vrijednosti i profila kulturne baštine, povećanju uloge baštine u gospodarskom i održivom razvoju regija, posebno kroz kulturni turizam, jačanju sinergije između kulturne baštine i suvremenog stvaranja i stvaralaštva i, općenito, promicanju demokratskih vrijednosti i ljudskih prava na kojima se temelje europske integracije.

               (10)

               Navedeni su ciljevi potpuno u skladu s ciljevima predviđenim u priopćenju Komisije pod nazivom „Europska agenda za kulturu u globalizirajućem svijetu” koji uključuju promicanje kulturne raznolikosti i međukulturalnog dijaloga kao i kulture kao katalizatora stvaralaštva.

               (11)

               Presudno je da se oznaka dodjeljuje na temelju zajedničkih, jasnih i transparentnih kriterija i postupaka, uključujući i prve dvije godine odabira tijekom kojih se trebaju primjenjivati prijelazne odredbe.

               (12)

               Postupak za odabir lokacija u sklopu djelovanja trebalo bi provesti u dvije faze. Prvo, lokacije treba prethodno odabrati na nacionalnoj razini. Kada god je to relevantno, države članice mogu uključiti lokalna i regionalna tijela. Zatim se odabir provodi na razini Unije. Svaku lokaciju kojoj je dodijeljena oznaka trebalo bi pratiti kako bi se osigurala trajna usklađenost s kriterijima utvrđenim za oznaku.

               (13)

               Tijekom prvog ocjenjivanja djelovanja trebalo bi razmotriti proširenje njezina zemljopisnog opsega.

               (14)

               Ako postoji jasna tematska poveznica između nekoliko lokacija smještenih u jednoj državi članici, djelovanje bi trebalo omogućiti zajedničke prijave. Takve zajedničke prijave trebale bi obuhvaćati razuman broj uključenih lokacija i dokazati da imaju dodanu vrijednost na europskoj razini u usporedbi s pojedinačnim prijavama za iste lokacije.

               (15)

               Slično tome, zbog transnacionalnog karaktera određenih lokacija, djelovanje bi trebalo omogućiti zajedničke prijave i u slučaju lokacija koje su smještene u različitim državama članicama i koje su, međutim, usmjerene na jednu specifičnu temu i u slučaju lokacije smještene na državnom području najmanje dviju država članica.

               (16)

               Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Odluke i posebno odredaba o imenovanju lokacija kojima se treba dodijeliti oznaka, oduzimanju oznake i formaliziranju odustajanja od oznake, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti.

               (17)

               Administrativne mjere za oznaku trebale bi biti jednostavne i fleksibilne, u skladu s načelom supsidijarnosti.

               (18)

               Budući da države članice ne mogu dostatno ostvariti ciljeve ove Odluke, posebno zbog potrebe za novim zajedničkim, jasnim i transparentnim kriterijima i postupcima za oznaku kao i za snažnijom koordinacijom između država članica, nego ih se stoga može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u navedenom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

         DONIJELI SU OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Uspostavljanje
   Ovime se uspostavlja djelovanje Europske unije („djelovanje”) pod nazivom „oznaka europske baštine” („oznaka”).
   Članak 2.
   Definicije
   Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               1.

               „lokacije” znači spomenici, prirodne, podvodne, arheološke, industrijske ili urbane lokacije, kulturni krajolici, memorijalna obilježja, kulturna dobra i predmeti i nematerijalna baština povezana s mjestom, uključujući suvremenu baštinu;

               2.

               „transnacionalna lokacija” znači:

                           (a)

                           nekoliko lokacija smještenih u različitim državama članicama koje su usmjerene na jednu specifičnu temu radi podnošenja zajedničke prijave ili

                           (b)

                           jedna lokacija smještena na državnom području najmanje dviju država članica;

               3.

               „nacionalna tematska lokacija” znači nekoliko lokacija smještenih u istoj državi članici koje su usmjerene na jednu specifičnu temu radi podnošenja zajedničke prijave.

         Članak 3.
   Ciljevi
   1.   Djelovanje doprinosi sljedećim općim ciljevima:

               (a)

               jačanju osjećaja pripadnosti europskih građana Uniji, posebno mladih, na temelju zajedničkih vrijednosti i elemenata europske povijesti i kulturne baštine kao i uvažavanja nacionalne i regionalne raznolikosti;

               (b)

               jačanju međukulturalnog dijaloga.

         2.   Kako bi se ostvarili ciljevi utvrđeni u stavku 1., djelovanjem se nastoje postići sljedeći privremeni ciljevi:

               (a)

               naglašavanje simbolične vrijednosti i povećanje prepoznatljivosti lokacija koje su imale važnu ulogu u povijesti i kulturi Europe i/ili izgradnji Unije;

               (b)

               povećanje razumijevanja povijesti Europe i izgradnje Unije među europskim građanima i njihove zajedničke, no ipak različite kulturne baštine, posebno u vezi s demokratskim vrijednostima i ljudskim pravima na kojima se temelji proces europskih integracija.

         3.   Lokacije nastoje postići sljedeće specifične ciljeve:

               (a)

               isticanje svog europskog značenja;

               (b)

               podizanje svijesti europskih građana o zajedničkoj kulturnoj baštini, posebno među mladima;

               (c)

               lakšu razmjenu iskustava i najbolje prakse u Uniji;

               (d)

               povećanje i/ili poboljšanje pristupa za sve, posebno mlade;

               (e)

               povećanje međukulturalnog dijaloga, posebno među mladima, kroz obrazovanje o umjetnosti, kulturi i povijesti;

               (f)

               jačanje sinergije između kulturne baštine s jedne strane i suvremenog stvaranja i stvaralaštva s druge;

               (g)

               doprinos privlačnosti i gospodarskom i održivom razvoju regija, posebno kroz kulturni turizam.

         Članak 4.
   Sudjelovanje u djelovanju
   Države članice sudjeluju u djelovanju na dobrovoljnoj osnovi.
   Članak 5.
   Dodana vrijednost i komplementarnost djelovanja s drugim inicijativama
   Komisija i države članice osiguravaju dodanu vrijednost i komplementarnost djelovanja s drugim inicijativama u području kulturne baštine kao što su Unescov Popis svjetske baštine, Unescov Reprezentativni popis nematerijalne baštine čovječanstva i Europske kulturne rute Vijeća Europe.
   Članak 6.
   Prihvatljivost
   Lokacije u smislu članka 2. prihvatljive su za dodjelu oznake.
   Članak 7.
   Kriteriji
   1.   Dodjela oznake temelji se na sljedećim kriterijima („kriteriji”):

               (a)

               lokacije koje se natječu za oznaku moraju imati simboličnu europsku vrijednost i važnu ulogu u povijesti i kulturi Europe i/ili izgradnji Unije. Stoga moraju dokazati jedno ili više od sljedećih obilježja:

                           i.

                           svoju prekograničnu ili paneuropsku prirodu: kako njihov prijašnji i sadašnji utjecaj i privlačnost nadilaze nacionalne granice države članice;

                           ii.

                           svoje mjesto i ulogu u europskoj povijesti i europskim integracijama te povezanost s ključnim europskim događanjima, osobnostima ili pokretima;

                           iii.

                           svoje mjesto i ulogu u razvoju i promicanju zajedničkih vrijednosti na kojima se temelje europske integracije;

               (b)

               lokacije koje se natječu za oznaku moraju podnijeti projekt čija provedba treba početi najkasnije do kraja godine imenovanja i koji uključuje sve sljedeće elemente:

                           i.

                           podizanje svijesti o europskom značenju lokacije, posebno kroz odgovarajuće informativne aktivnosti, postavljanje znakova i izobrazbu osoblja;

                           ii.

                           organiziranje obrazovnih aktivnosti, posebno za mlade, kojima se poboljšava razumijevanje zajedničke povijesti Europe i njezine zajedničke, no ipak različite baštine i jača osjećaj pripadnosti zajedničkom prostoru;

                           iii.

                           promicanje višejezičnosti i olakšavanje pristupa lokaciji korištenjem nekoliko jezika Unije;

                           iv.

                           sudjelovanje u aktivnostima mreža lokacija kojima je dodijeljena oznaka radi razmjene iskustava i pokretanja zajedničkih projekata;

                           v.

                           povećanje prepoznatljivosti i privlačnosti lokacije u europskim razmjerima, između ostalog kroz uporabu mogućnosti koje nude nove tehnologije te digitalna i interaktivna sredstva i kroz nastojanja da se ostvari sinergija s drugim europskim inicijativama.

                     Organiziranje umjetničkih i kulturnih aktivnosti kojima se podupire mobilnost europskih stručnjaka u kulturi, umjetnika i zbirki te potiče međukulturalni dijalog i povezivanje baštine sa suvremenim stvaranjem i stvaralaštvom treba pozdraviti kad god to omogućuje specifična priroda lokacije;

               (c)

               lokacije koje se natječu za oznaku moraju dostaviti radni plan koji uključuje sve sljedeće elemente:

                           i.

                           osiguravanje dobrog upravljanja lokacijom, uključujući definiranje ciljeva i pokazatelja;

                           ii.

                           osiguravanje očuvanja lokacije i njezina prijenosa budućim generacijama u skladu s relevantnim sustavima zaštite;

                           iii.

                           osiguravanje kakvoće usluga za posjetitelje kao što su povijesni prikazi, informacije za posjetitelje i postavljanje znakova;

                           iv.

                           osiguravanje pristupa za najširu javnost, između ostalog i kroz prilagodbu lokacije ili osposobljavanje osoblja;

                           v.

                           posvećivanje posebne pozornosti mladima, osobito odobravanjem povlaštenog pristupa lokaciji za mlade;

                           vi.

                           promicanje lokacije kao održivog turističkog odredišta;

                           vii.

                           razvijanje usklađene i sveobuhvatne komunikacijske strategije u kojoj je istaknuto europsko značenje lokacije;

                           viii.

                           osiguravanje upravljanja lokacijom koje je ekološki prihvatljivo u što većoj mjeri;

         2.   U vezi s kriterijima utvrđenim u stavku 1. točkama (b) i (c), svaka se lokacija procjenjuje razmjerno, vodeći pritom računa o njezinim karakteristikama.
   Članak 8.
   Europski odbor
   1.   Uspostavlja se europski odbor neovisnih stručnjaka („europski odbor”) za provedbu odabira i praćenja na razini Unije. On osigurava pravilnu primjenu kriterija na lokacijama u državama članicama.
   2.   Europski se odbor sastoji od 13 članova, od kojih četiri imenuje Europski parlament, četiri Vijeće, četiri Komisija i jednog Odbor regija, u skladu sa svojim odgovarajućim postupcima. Europski odbor imenuje predsjedavajućeg.
   3.   Članovi europskog odbora neovisni su stručnjaci sa značajnim iskustvom i stručnim znanjem u područjima relevantnim za ciljeve djelovanja. Sve institucije i tijela nastoje osigurati da su stručne sposobnosti stručnjaka koje imenuju komplementarne što je više moguće i da je pri odabiru stručnjaka obuhvaćen uravnoteženi zemljopisni spektar.
   4.   Članovi europskog odbora imenuju se na razdoblje od tri godine.
   Međutim, u 2012. godini Europski parlament imenuje četiri stručnjaka na razdoblje od dvije godine, Vijeće imenuje četiri stručnjaka na razdoblje od tri godine, Komisija imenuje četiri stručnjaka na razdoblje od godinu dana i Odbor regija imenuje jednog stručnjaka na razdoblje od tri godine.
   5.   Članovi europskog odbora prijavljuju svaki stvarni ili mogući sukob interesa u vezi s određenom lokacijom. U slučaju da član podnese takvu prijavu ili ako takav sukob interesa izađe na vidjelo, dotični član ne sudjeluje u ocjenjivanju te lokacije ili bilo kojih drugih lokacija iz dotičnih država članica.
   6.   Komisija objavljuje sva izvješća, preporuke i obavijesti europskog odbora.
   Članak 9.
   Obrazac za prijavu
   Kako bi postupci bili što racionalniji i jednostavniji, Komisija na temelju kriterija priprema opći obrazac za prijavu („obrazac za prijavu”) koji koriste sve lokacije kandidatkinje.
   Članak 10.
   Predodabir na nacionalnoj razini
   1.   Za predodabir lokacija za dodjelu oznake odgovorne su države članice.
   2.   Svaka država članica može prethodno odabrati do dvije lokacije svake dvije godine.
   3.   Predodabir se temelji na kriterijima i obrascu za prijavu.
   4.   Svaka država članica sudionica uspostavlja vlastite postupke i vlastiti kalendar za predodabir u skladu s načelom supsidijarnosti nastojeći da administrativne mjere budu što jednostavnije i fleksibilnije. Obrasce za prijavu koji se odnose na prethodno odabrane lokacije dostavlja Komisiji do 1. ožujka u godini u kojoj se provodi postupak odabira, u skladu s kalendarom određenim u Prilogu.
   5.   Komisija objavljuje potpuni popis prethodno odabranih lokacija i o tome obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Odbor regija odmah nakon dovršetka faze predodabira, tako da Europski parlament, Vijeće, Odbor regija, države članice ili bilo koja druga osoba ili subjekt može dostaviti Komisiji sve primjedbe koje mogu utjecati na odabir navedenih lokacija.
   Članak 11.
   Odabir na razini Unije
   1.   Odabir lokacija za dodjelu oznake provodi europski odbor pod odgovornošću Komisije.
   2.   Europski odbor ocjenjuje prijave koje se odnose na prethodno odabrane lokacije i odabire najviše jednu lokaciju po državi članici. Prema potrebi, mogu se zatražiti dodatni podaci i organizirati posjeti lokaciji.
   3.   Odabir se temelji na kriterijima i obrascu za prijavu. Europski odbor također uzima u obzir primjedbe iz članka 10. stavka 5.
   4.   Europski odbor sastavlja izvješće o prethodno odabranim lokacijama i dostavlja ga Komisiji najkasnije do kraja godine u kojoj se provodi postupak odabira. Navedeno izvješće uključuje preporuku za dodjelu oznake uz popratno objašnjenje zaključaka u vezi s odabranim lokacijama i lokacijama koje nisu odabrane. Komisija bez odgode prosljeđuje dotično izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Odboru regija na znanje.
   5.   Lokacije kandidatkinje koje nisu odabrane mogu sljedećih godina podnijeti nove prijave za predodabir na nacionalnoj razini.
   Članak 12.
   Transnacionalne lokacije
   1.   Kako bi transnacionalna lokacija bila prihvatljiva za dodjelu oznake, ona mora udovoljavati svim sljedećim uvjetima:

               (a)

               potpuna usklađenost svake uključene lokacije s kriterijima;

               (b)

               imenovanje jedne od uključenih lokacija koordinatorom koji će biti jedinstvena kontaktna točka za Komisiju;

               (c)

               prijava pod zajedničkim imenom;

               (d)

               ako je to potrebno, dokazivanje jasne tematske poveznice.

         2.   Prijave koje se odnose na transnacionalne lokacije slijede isti postupak kao i prijave za druge lokacije. Nakon savjetovanja između uključenih lokacija uz uključivanje nadležnih državnih tijela, svaka uključena lokacija popunjava obrazac za prijavu i šalje ga koordinatoru. Transnacionalne lokacije prethodno odabire država članica koordinatora u okviru brojčanih ograničenja lokacija utvrđenih u članku 10. stavku 2. te se one predlažu u ime svih dotičnih država članica nakon što su se navedene države članice sporazumjele o tome.
   3.   Kada je odabrana transnacionalna lokacija, oznaka se dodjeljuje transnacionalnoj lokaciji kao cjelini i pod zajedničkim imenom.
   4.   Ako transnacionalna lokacija ispunjava sve kriterije, prilikom odabira prednost se daje toj lokaciji.
   Članak 13.
   Nacionalne tematske lokacije
   1.   Kako bi nacionalna tematska lokacija bila prihvatljiva za dodjelu oznake, ona mora udovoljavati svim sljedećim uvjetima:

               (a)

               dokazivanje europske dodane vrijednosti zajedničke prijave u usporedbi s pojedinačnim prijavama;

               (b)

               dokazivanje jasne tematske poveznice;

               (c)

               potpuna usklađenost svake uključene lokacije s kriterijima;

               (d)

               imenovanje jedne od uključenih lokacija koordinatorom koji će biti jedinstvena kontaktna točka za Komisiju;

               (e)

               prijava pod zajedničkim imenom.

         2.   Prijave koje se odnose na nacionalne tematske lokacije slijede isti postupak kao i prijave za druge lokacije. Svaka uključena lokacija popunjava obrazac za prijavu i šalje ga koordinatoru. Nacionalne tematske lokacije prethodno odabire dotična država članica u okviru brojčanih ograničenja lokacija utvrđenih u članku 10. stavku 2.
   3.   Kada je odabrana nacionalna tematska lokacija, oznaka se dodjeljuje nacionalnoj tematskoj lokaciji kao cjelini i pod zajedničkim imenom.
   Članak 14.
   Imenovanje
   1.   Komisija imenuje lokacije kojima se dodjeljuje oznaka uzimajući u obzir preporuku europskog odbora. Komisija obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Odbor regija o imenovanju.
   2.   Oznaka se dodjeljuje trajno pod uvjetima utvrđenim u članku 15. i ovisno o nastavku djelovanja, ne dovodeći pritom u pitanje članak 16.
   Članak 15.
   Praćenje
   1.   Svaka lokacija kojoj je dodijeljena oznaka redovito se prati kako bi se osiguralo da i dalje ispunjava kriterije i poštuje projekt i radni plan dostavljene u prijavi.
   2.   Države članice odgovorne su za praćenje svih lokacija smještenih na njihovim državnim područjima. Za praćenje transnacionalne lokacije odgovorna je država članica koordinatora.
   3.   Države članice prikupljaju sve potrebne podatke i pripremaju izvješće svake četiri godine u skladu s kalendarom određenim u Prilogu. Države članice šalju izvješće Komisiji do 1. ožujka u godini u kojoj se provodi postupak praćenja. Komisija dostavlja izvješće europskom odboru na razmatranje.
   4.   Europski odbor sastavlja izvješće o stanju lokacija kojima je dodijeljena oznaka do kraja godine u kojoj se provodi postupak praćenja, uključujući prema potrebi preporuke koje treba uzeti u obzir za sljedeće razdoblje praćenja.
   5.   Komisija u suradnji s europskim odborom određuje zajedničke pokazatelje za države članice kako bi se osigurao usklađeni pristup postupku praćenja.
   Članak 16.
   Oduzimanje ili odustajanje od oznake
   1.   Ako europski odbor utvrdi da lokacija više ne ispunjava kriterije ili da više ne poštuje projekt i radni plan dostavljene u prijavi, on putem Komisije pokreće dijalog s dotičnom državom članicom s ciljem olakšavanja potrebnih prilagodbi lokacije.
   2.   Ako 18 mjeseci nakon početka dijaloga nisu napravljene potrebne prilagodbe na lokaciji, europski odbor obavješćuje Komisiju o toj činjenici. Obavijest je popraćena obrazloženjem i uključuje praktične preporuke za poboljšanje situacije.
   3.   Ako 18 mjeseci nakon obavijesti iz stavka 2. nisu provedene praktične preporuke, europski odbor izdaje preporuku Komisiji za oduzimanje oznake dotičnoj lokaciji.
   4.   Ako europski odbor utvrdi da lokacija uključena u transnacionalnu lokaciju ili nacionalnu tematsku lokaciju više ne ispunjava kriterije ili više ne poštuje projekt i radni plan dostavljene u prijavi, primjenjuje se postupak iz stavaka 1., 2. i 3. Oduzimanje na temelju ovog stavka primjenjuje se na transnacionalnu lokaciju ili nacionalnu tematsku lokaciju u cijelosti. Međutim, u slučajevima kada nije dovedena u pitanje usklađenost transnacionalne lokacije ili nacionalne tematske lokacije, europski odbor može preporučiti da se oduzimanje ograniči na dotičnu uključenu lokaciju.
   5.   Komisija donosi odluku o oduzimanju oznake uzimajući u obzir preporuku iz stavka 3. Komisija obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Odbor regija o oduzimanju.
   6.   Lokacije mogu u svakom trenutku odustati od oznake i u takvim slučajevima o odustajanju obavješćuju dotične države članice koje zatim obavješćuju Komisiju. Komisija formalizira odustajanje i o tome obavješćuje Europski parlament, Vijeće i Odbor regija.
   Članak 17.
   Praktična rješenja
   1.   Komisija provodi djelovanje. Ona osobito:

               (a)

               osigurava ukupnu usklađenost i kakvoću djelovanja;

               (b)

               osigurava koordinaciju između država članica i europskog odbora;

               (c)

               s obzirom na ciljeve i kriterije, utvrđuje smjernice za pomoć kod postupaka odabira i praćenja u uskoj suradnji s europskim odborom;

               (d)

               pruža podršku europskom odboru.

         2.   Komisija je odgovorna za dostavljanje podataka o oznaci i osiguravanje vidljivosti na razini Unije, osobito kroz postavljanje i održavanje posebne internetske stranice. Komisija također osigurava izradu logotipa djelovanja.
   3.   Komisija podupire aktivnosti umrežavanja lokacija kojima je dodijeljena oznaka.
   4.   Akcije iz stavaka 2. i 3. ovog članka kao i troškovi europskog odbora financiraju se iz proračuna predviđenog u članku 20.
   Članak 18.
   Ocjenjivanje
   1.   Komisija osigurava vanjsko i neovisno ocjenjivanje djelovanja. Takvo se ocjenjivanje provodi svakih šest godina u skladu s kalendarom određenim u Prilogu i njime se pregledavaju svi elementi, uključujući učinkovitost procesa uključenih u provedbu djelovanja, broj lokacija, učinak djelovanja, proširenje njegova zemljopisnog opsega, kako se može poboljšati i treba li s njim nastaviti.
   2.   Komisija predstavlja Europskom parlamentu, Vijeću i Odboru regija izvješće o ocjenjivanju predviđenom u stavku 1. u roku od šest mjeseci nakon njegova dovršetka kojemu se, ako je to potrebno, prilažu odgovarajući prijedlozi.
   Članak 19.
   Prijelazne odredbe
   1.   Države članice koje nisu sudjelovale u međuvladinoj inicijativi za oznaku europske baštine iz 2006. („međuvladina inicijativa”) mogu u 2013. izvršiti predodabir do četiri lokacije za dodjelu oznake.
   2.   Države članice koje su sudjelovale u međuvladinoj inicijativi mogu u 2014. izvršiti predodabir do četiri lokacije za dodjelu oznake. One mogu predložiti lokacije kojima je već bila dodijeljena oznaka u sklopu međuvladine inicijative.
   3.   Europski odbor ocjenjuje sve lokacije iz stavaka 1. i 2. na temelju istih kriterija i slijedeći isti postupak kao i za druge lokacije.
   4.   Ako jedna od lokacija iz stavaka 1. i 2. ne ispunjava kriterije ili ako su potrebni dodatni podaci, europski odbor putem Komisije pokreće dijalog s dotičnom državom članicom kako bi provjerio može li se prijava poboljšati prije donošenja odluke. Prema potrebi, mogu se organizirati posjeti lokaciji.
   Članak 20.
   Financijske odredbe
   1.   Financijska omotnica za provedbu djelovanja u razdoblju od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2013. iznosi 650 000 EUR.
   2.   Godišnja izdvajanja odobrava proračunsko tijelo u granicama višegodišnjeg financijskog okvira.
   Članak 21.
   Stupanje na snagu
   Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Strasbourgu 16. studenoga 2011.

            Za Europski parlament

            Predsjednik

         J. BUZEK

            Za Vijeće

            Predsjednik

         W. SZCZUKA

      (1)  SL C 267, 1.10.2010., str. 52.

      (2)  Stajalište Europskog parlamenta od 16. prosinca 2010. (još nije objavljeno u Službenom listu) i stajalište Vijeća u prvom čitanju od 19. srpnja 2011. Stajalište Europskog parlamenta od 16. studenoga 2011.

      (3)  SL C 319, 13.12.2008., str. 11.
   PRILOG

      Kalendar

               Godina

               2011.

               Stupanje Odluke na snagu
               Pripremne radnje

               2012.

               Pripremne radnje

               2013.

               Prvi odabir lokacija za države članice koje nisu sudjelovale u međuvladinoj inicijativi

               2014.

               Prvi odabir lokacija za države članice koje su sudjelovale u međuvladinoj inicijativi

               2015.

               Odabir

               2016.

               Praćenje

               2017.

               Odabir

               2018.

               Ocjenjivanje oznake

               2019.

               Odabir

               2020.

               Praćenje

               2021.

               Odabir

               2022.

               —

               2023.

               Odabir

               2024.

               Praćenje
               Ocjenjivanje oznake

               2025.

               Odabir

               …

               …


title: 2011/58/EU: Odluka Vijeća od 25. listopada 2010. o potpisivanju, u ime Europske Unije, Sporazuma između Unije i Kraljevine Maroka o uspostavljanju mehanizma za rješavanje sporova

text:
               11/Sv. 062

               HR

               Službeni list Europske unije

               216

         32011D0058

               L 027/1

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               25.10.2010.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 25. listopada 2010.
   o potpisivanju, u ime Europske Unije, Sporazuma između Unije i Kraljevine Maroka o uspostavljanju mehanizma za rješavanje sporova
   (2011/58/EU)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   budući da:

               (1)

               Vijeće je ovlastilo Komisiju 24. veljače 2006. da započne pregovore s partnerima u području Mediterana o uspostavljanju mehanizma za rješavanje sporova u vezi s trgovinskim odredbama.

               (2)

               Komisija je vodila pregovore u savjetovanju s Odborom imenovanim u skladu s člankom 207. Ugovora i u okviru pregovaračkih direktiva koje je izdalo Vijeće.

               (3)

               Ovi su pregovori dovršeni i 9. prosinca 2009. parafiran je Sporazum („Sporazum”) između Europske unije i Kraljevine Maroka o uspostavljanju mehanizma za rješavanje sporova.

               (4)

               Ovaj bi Sporazum trebalo,

         DONIJELO JE OVU ODLUKU:
   Članak 1.
   Potpisivanje Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Maroka o uspostavljanju mehanizma za rješavanje sporova, ovime se u ime Unije odobrava, podložno sklapanju spomenutog Sporazuma (1).
   Članak 2.
   Predsjednika Vijeća se ovime ovlašćuje da odredi osobu(e) opunomoćenu(e) za potpisivanje Sporazuma, u ime Unije, podložno njegovu sklapanju.
   Članak 3.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

      Sastavljeno u Luxembourgu 25. listopada 2010.

            Za Vijeće

            Predsjednica

         C. ASHTON

      (1)  Tekst Sporazuma će se objaviti zajedno s Odlukom o njegovu sklapanju.


title: 2005/192/EZ, Euratom: Odluka Vijeća i Komisije od 21. veljače 2005. o sklapanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i bivše jugoslavenske republike Makedonije, s druge strane, uzimajući u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji

text:
               11/Sv. 115

               HR

               Službeni list Europske unije

               282

         32005D0192

               L 063/21

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

         ODLUKA VIJEĆA I KOMISIJE
   od 21. veljače 2005.
   o sklapanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i bivše jugoslavenske republike Makedonije, s druge strane, uzimajući u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji
   (2005/192/EZ, Euratom)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 310. u vezi s člankom 300. stavkom 2., prvim podstavkom drugom rečenicom i člankom 300. stavkom 3. drugim podstavkom,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101. drugi stavak,
   uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju od 16. travnja 2003., a posebno njegov članak 2. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Akt o pristupanju iz 2003., a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir odobrenje Vijeća na temelju članka 101. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju,
   budući da:

               (1)

               Europska zajednica i države članice potpisale su 12. prosinca 2004. Protokol uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i bivše jugoslavenske republike Makedonije, s druge strane, uzimajući u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji, u skladu s odlukom Vijeća 2004/896/EZ (1).

               (2)

               Protokol se privremeno primjenjuje od 1. svibnja 2004. do njegova stupanja na snagu

               (3)

               Trebalo bi sklopiti Protokol,

         DONIJELI SU SLJEDEĆU ODLUKU:
   Članak 1.
   Protokol uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i bivše jugoslavenske republike Makedonije, s druge strane, uzimajući u obzir pristupanje Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike Europskoj uniji odobrava se od strane Europske zajednice, Europske zajednice za atomsku energiju i država članica.
   Tekst Protokola (2) priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća, u ime Europske zajednice i njezinih država članice, daje obavijest predviđenu člankom 15. Protokola. Predsjednik Komisije istodobno daje takvu obavijest u ime Europske zajednice za atomsku energiju.

      Sastavljeno u Bruxellesu 21. veljače 2005.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J. ASSELBORN

            Za Komisiju

            Predsjednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  SL L 388, 29.12.2004., str. 1.

      (2)  SL L 388, 29.12.2004., str. 6.


title: 88/356/EEZ: Odluka Vijeća od 7. lipnja 1988. o prihvaćanju Priloga E.4 Međunarodnoj konvenciji o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka u ime Zajednice

text:
               02/Sv. 005

               HR

               Službeni list Europske unije

               152

         31988D0356

               L 161/12

               SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

               07.06.1988.

      ODLUKA VIJEĆA

   od 7. lipnja 1988.
   o prihvaćanju Priloga E.4 Međunarodnoj konvenciji o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka u ime Zajednice
   (88/356/EEZ)
   VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,
   uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 28., 43., 113. i 235.,
   uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
   budući da je Zajednica Odlukom 75/199/EEZ (2) sklopila Međunarodnu konvenciju o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka;
   budući da prihvaćanje priloga Međunarodnoj konvenciji o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka učinkovito pridonosi razvoju i pojednostavnjenju međunarodne trgovine robom;
   budući da Zajednica može usvojiti Prilog E.4 o povratu carine;
   budući da bi prihvaćanje trebalo biti popraćeno određenim rezervama kako bi se u obzir uzeli posebni zahtjevi carinske unije i trenutačno postignuta faza u usklađivanju carinskog zakonodavstva,
   ODLUČILO JE:
   Članak 1.
   Ovim se, u ime Zajednice, prihvaća Prilog E.4 Međunarodnoj konvenciji o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka, o povratu carine, uz rezervu opće prirode i rezervu na normu 5.
   Tekst Priloga E.4, zajedno s rezervama, priložen je ovoj Odluci.
   Članak 2.
   Predsjednik Vijeća određuje osobu koja je ovlaštena obavijestiti glavnog tajnika Vijeća za carinsku suradnju o prihvaćanju, od strane Zajednice, Priloga navedenog u članku 1., podložno rezervama iz istog članka.

      Sastavljeno u Luxembourgu 7. lipnja 1988.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M. BANGEMANN

      (1)  SL C 167, 27.6.1988.

      (2)  SL L 100, 21.4.1975., str. 1.
   PRILOG E.4
   PRILOG O POVRATU CARINA

      UVOD

   Ako uvezeni materijali koji snose uvozne carine i poreze podliježu proizvodnji ili preradi (ili u određenim okolnostima, popravku) te su nakon toga izvezeni, mogu se staviti u prodaju na stranim tržištima za povoljniju cijenu ako se uvozne carine i porezi mogu, prilikom izvoza, povratiti. Postupak povrata carine osigurava pogodnosti za takav povrat.
   S obzirom da, međutim, takav povrat može potaknuti uvoz strane robe za koju su protuvrijednosti dostupne preko domaćih izvora, određena ograničenja prilikom odobravanja takvog povrata mogu se smatrati potrebnima za posebne kategorije robe, odnosno određene postupke prerade ili proizvodnje. Omjer u kojem se povrat može odobriti, pojedine zemlje moraju naznačiti kao prijeko potreban.
   Ovaj Prilog obuhvaća ne samo odobravanje povrata carine u slučajevima kada je roba bila podvrgnuta preradi, proizvodnji ili popravku, već također mogućnost odobrenja povrata carina, u slučajevima kada je roba uvezena te naknadno ponovno izvezena u istom stanju. Prilog, međutim, ne obuhvaća povrat koji je izvršen na temelju pravičnosti, na primjer kada je roba vraćena dobavljaču jer nije u skladu s ugovorom. Prilog također ne obuhvaća povrat carina i poreza prilikom izvoza, a koje ne uključuju uvozne carine i poreze.

      DEFINICIJE

   Za potrebe ovog Priloga:

               (a)

               pojam „postupak povrata” znači carinski postupak koji, u slučaju izvoza robe, osigurava povrat (djelomičan ili potpun) koji se izvršava u vezi s uvoznim carinama i porezima naplativim na robu, materijale sadržane u njoj ili korištene prilikom njezine proizvodnje;

               (b)

               pojam „povrat” znači iznos uvoznih carina i poreza povraćenih na temelju postupka povrata carina;

               (c)

               pojam „uvozne carine i porezi” znači carine i sve druge carine, porezi, pristojbe ili nameti koji se ubiru na ili u vezi s uvozom robe, ne uključujući pristojbe i namete, koji su ograničeni na iznos koji je približan troškovima usluga.

      NAČELO

   1.   Norma

   Odredbe koje se odnose na povrat uređuju se odredbama ovog Priloga.

      PODRUČJE PRIMJENE

   2.   Norma

   Nacionalno zakonodavstvo navodi slučajeve u kojima se može zahtijevati povrat carina te uvjete pod kojima se isti isplaćuje.
   Napomena 1.
   Slučajevi u kojima se može zahtijevati povrat carina, mogu se odrediti pozivanjem na određenu robu ili klase roba ili na određenu uporabu robe. Povrat carine također se može ograničiti na određene kategorije uvoznih carina i poreza ili na slučajeve u kojima je roba podvrgnuta preradi, proizvodnji ili popravku, odnosno drugim dopuštenim uporabama. Povrat carina za robu koja se koristi u proizvodnji izvezene robe u pravilu se ne proširuje na puku pomoć pri proizvodnji, kao što su maziva, već se također može primijeniti na otpad ili gubitak nastao takvom proizvodnjom.
   Napomena 2.
   Povrati na temelju postupka povrata carina ne odobravaju se ako uvozne carine i porezi već jesu ili će tek biti vraćeni sukladno drugim odredbama.
   3.   Preporučena praksa

   Postupak povrata carina također bi se trebao primjenjivati ako su roba ili materijali koji snose uvozne carine i poreze zamijenjeni istovjetnom robom ili materijalima korištenima u izradi ili proizvodnji izvezene robe.

      UVJETI KOJE JE POTREBNO ISPUNITI

   4.   Norma

   Zainteresirane stranke vode evidenciju ili vode računa o zalihama, što im omogućuje provjeru valjanosti zahtjeva za povratom.
   5.   Norma

   Ako je prilikom uvoza robe za domaću uporabu,poznato ili se predviđa da će povrat carine biti zatražen, od deklaranta se može zahtijevati, kako bi se navedeni zahtjev olakšao, da navede spomenutu namjeru; međutim, isplata povrata carina se ne obustavlja isključivo zbog toga što navedena izjava nije dana, niti je zbog takve izjave potreban izvoz.
   Napomena
   Carinska tijela mogu zatražiti da se roba za koju je zatražen povrat carina odvoji od ostale robe ili da se pod carinskim nadzorom preradi ili proizvede.

      DUŽINA BORAVKA ROBE U CARINSKOM PODRUČJU

   6.   Norma

   Ako je utvrđen rok za izvoz robe nakon kojeg ona više ne ispunjava uvjete za povrat carina, prilikom određivanja takvog ograničenja obvezno je voditi računa o prirodi prerade ili proizvodnje kojoj bi roba mogla biti podvrgnuta te o trgovinskim i drugim čimbenicima koji su u to uključeni.
   7.   Preporučena praksa

   Ako je utvrđen rok za izvoz robe, navedeno bi trebalo, na zahtjev, biti produženo ako carinska tijela smatraju da su razlozi za to valjani.

      DEKLARACIJA ZA IZVOZ I ZAHTJEV ZA POVRAT CARINA

   8.   Norma

   Deklaracija za izvoz uz povrat carina uz koju su priložene dokazne isprave podnosi se u nadležnoj carinarnici.
   9.   Preporučena praksa

   Na zahtjev izvoznika te iz razloga koji se smatraju valjanima, carinska tijela bi trebala, što je više moguće, dopustiti da se roba za izvoz pregleda u privatnim prostorijama, dok sve troškove proizašle iz takvog pregleda snosi izvoznik.
   Carinska tijela mogu zatražiti da se roba za izvoz predoči za potrebe pregleda u privatnim prostorijama.
   10.   Preporučena praksa

   Ako je izvoz robe na temelju postupka povrata carina nadziran pomoću izvoznikove evidencije, predočenje robe prilikom izvoza u pravilu bi se trebalo izostaviti.
   11.   Norma

   Zahtjev za povrat carina sadržava (ili navodi u priloženim dokumentima) onaj dokaz koji je potreban kako bi se dokazalo da su uvjeti utvrđeni za isplatu povrata carina ispunjeni.
   Napomena
   Podaci koje carinska tijela mogu zatražiti za isplatu povrata carina uključuju sljedeće:

               (a)

               podnositelja;

               (b)

               početno carinjenje robe za domaću uporabu (na primjer, broj i datum carinske deklaracije za domaću uporabu);

               (c)

               plaćene uvozne carine i poreze;

               (d)

               prirodu tarifnog opisa i količinu robe;

               (e)

               uporabu, preradu ili proizvodnju kojoj je roba podvrgnuta;

               (f)

               detalje izvoza.

         12.   Preporučena praksa

   Ako je utvrđen vremenski rok nakon kojega se ne prihvaćaju zahtjevi za povrat carina, osigurava se proširenje tog roka iz trgovinskih ili drugih razloga koje carinska tijela smatraju valjanima.

      ISPLATA POVRATA CARINA

   13.   Norma

   Povrat carina isplaćuje se u najkraćem mogućem roku nakon provjere zahtjeva.
   14.   Preporučena praksa

   Povrat carina također bi se trebao isplatiti prilikom odlaganja robe u carinskom skladištu pod uvjetom da je navedena roba namijenjena naknadnom izvozu.
   15.   Preporučena praksa

   Carinska tijela bi trebala, ako je tako zatraženo, periodično isplaćivati povrat carina za robu izvezenu tijekom određenog razdoblja.

      PODACI U VEZI S POVRATOM CARINA

   16.   Norma

   Carinska tijela osiguravaju da sve odgovarajuće informacije u vezi s povratom carina budu lako dostupne svakoj zainteresiranoj osobi.
   Komentari i rezerve koje Zajednica stavlja na Prilog E.4 Međunarodnoj konvenciji o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka
   1.   Opća rezerva (opća napomena)

   Zakonodavstvo Zajednice općenito obuhvaća odredbe ovog Priloga. Međutim, u područjima koja nisu obuhvaćena zakonodavstvom Zajednice, države članice, po potrebi, stavljaju vlastite rezerve.
   2.   Norma 5.

   Deklaracija za puštanje robe u slobodan promet mora sadržavati određene detalje o uporabi mjera kod oslobođenja povrata carina pri unutarnjoj proizvodnji. Nadalje, uporaba ovoga sustava pretpostavlja da je odobrenje za unutarnju proizvodnju izdano, ili, da je u određenim slučajevima, zatraženo prije puštanja u slobodan promet.